Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить вжити заходів тимчасового обмеження прав її колишнього чоловіка [PERSON] , заборонивши останньому протягом шести місяців перебувати в місці спільного проживання за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання [PERSON] ; заборонити [PERSON] вести телефонні переговори або контактувати з [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, чи в будь-який інший спосіб спілкуватися з нею та заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її на строк шість місяців. Заява мотивована тим, що [PERSON] \~проживає за\~адресою:\~ [ADDRESS] .Даний будинок\~належить заінтересованій\~особі [PERSON] \~на праві\~спільної часткової\~власності.\~Частка кожного\~співвласника становить\~по 1/2 частині. [PERSON] \~є колишнім\~чоловіком [PERSON] \~та до\~нанесення заявнику\~тілесних ушкоджень\~23.11.2020\~року проживав\~разом з\~нею в\~вищезазначеному будинку.23.11.2020 року [PERSON] перебуваючи вдома в [ADDRESS] в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи значення своїх дій, наніс [PERSON] удар ножем в живіт. Внаслідок чого [PERSON] була госпіталізована до районної лікарні. [PERSON] був затриманий працівниками поліції. Після затримання [PERSON] було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Через два місяці, запобіжний захід з тримання під вартою було замінено на домашній арешт за адресою: [ADDRESS] . На даний час в провадженні Шацького районного суду перебуває кримінальне провадження відносно [PERSON] за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, [PERSON] , неодноразово телефонував до [PERSON] та погрожував їй фізичною розправою. 24.09.2020 року вироком Шацького районного суду Волинської області [PERSON] був засуджений за ст. 126-1 КК України, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля, зокрема: 11.04.2017 року, 11.07.2018 року, 09.04.2019 року, 16.04.2019 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 02.06.2020 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. [PERSON] вчиняє насильство щодо [PERSON] впродовж тривалого часу, незважає на заходи вжиті поліцією. Незважаючи на те, що на даний час в провадженні суду перебуває кримінальне провадження за ч. 1 ст. 121 КК України та існує загроза отримати реальне покарання, [PERSON] продовжує погрожувати заявнику та переслідувати її. Зважаючи на це, заявник переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, тому побоюючись продовження протиправних дій заявник просить винести обмежувальний припис строком на 6 місяців. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав зазначених у заяві. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти застосування щодо нього обмежувального припису. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. За змістом положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство зокрема, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Сфера дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству розповсюджується зокрема на колишнє подружжя. Постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства (ст. 21 Закону). Одним із спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є обмежувальний припис стосовно кривдника (ст. 24 Закону). Обмежувальним приписом на строк від одного до шести місяців визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків ( ст. 26 Закону). Оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] . 23.11.2020 року [PERSON] перебуваючи вдома в [ADDRESS] наніс [PERSON] удар ножем в живіт. Внаслідок чого [PERSON] була госпіталізована до районної лікарні. На даний час в провадженні Шацького районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження відносно [PERSON] за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Крім того, [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля, зокрема: 11.04.2017 року, 11.07.2018 року, 09.04.2019 року, 16.04.2019 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 02.06.2020 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Оцінивши докази у їх сукупності, врахувавши характер вчинюваних [PERSON] протиправний дій, суд вважає необхідним для ефективного захисту потерпілої особи [PERSON] видати обмежувальний припис, застосувавши до [PERSON] заборону протягом шести місяців перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Outcome: approved