Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання своєї матері [PERSON] обмежено дієздатною та згідно заяви від 10.10.2013р. уточнила свої вимоги й просила суд визнати [PERSON] недієздатною з 20.10.2006р. та призначити їй опікуна [PERSON]. Заяву мотивує тим, що в 2006році [PERSON] після перенесення тяжких захворювань (атеросклероз судин головного мозку, гіпертонічна хвороба, порушення мозкового кровообігу) знялася з реєстрації за місцем свого постійного проживання: [ADDRESS]. На момент зняття з реєстрації за місцем проживання [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Зазначила, що від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним правочину. Догляд та матеріальне забезпечення [PERSON] здійснює її дочка [PERSON], яка разом з нею проживає, дбає та піклується про матір (а.с. 97 - 98). Заявник [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] підтримала вимоги заяви просила визнати її опікуном [PERSON]. Представник органу опіки та піклування в засідання суду не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що заявниця є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] Серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 15.04.2009р. [PERSON] поставлено діагноз : атеросклеротична хвороба серця, симптоматична артеріальна гіпертензія, хронічний пієлонефрит (а.с.7). Відповідно довідки психіатричного диспансеру від 06.11.2012р. [PERSON] хворіє на важкий психічний розлад, у зв'язку з чим спостерігається у лікаря-психіатра (а.с.27). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №255-2013 від 18.06.2013р. [PERSON] виявляє клінічні ознаки деменції змішаного генезу з періодичним порушенням психіки у вигляді галюцинаторно-параноїдного синдрому, внаслідок чого не спроможна усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому, потребує стороннього догляду. Водночас згідно акту вбачається, що за даними амбулаторної картки з поліклініки у 2006р. терапевтом встановлено діагноз: деформуючий артроз з переважним пошкодженням дрібних суглобів стоп. Станом на 2006р. відсутні відомості про діагноз психіатра щодо наявності у [PERSON] психічних розладів здоров'я. Відповідно до ч.1 ст.39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Приписами ст.40 ЦК України визначено, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. Згідно наданих заявником доказів, висновку судово-психіатричної експертизи та зважаючи на те, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок періодичного порушення психіки, суд приходить до висновку про визнання її недієздатною. Водночас враховуючи, що відсутні будь-які докази того, що станом на 20.10.2006р. [PERSON] мала психічні розлади здоров'я, внаслідок яких не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в задоволенні заяви в частині визнання останньої недієздатною з 20.10.2006р. слід відмовити. Згідно із ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Корольовської районної ради м. Житомира [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна над недієздатною [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна. Такими чином, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці про встановлення опіки над [PERSON] підлягають до задоволення з призначенням опікуна [PERSON]. На підставі ст.ст. 39, 40, 60, 63 ЦК України і

Outcome: partial