Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати за нею право власності на 6/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0797 га. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 6/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], яке належало спадкодавцеві відповідно договору дарування, посвідченого 13.04.1990 року Дванадцятою Харківською нотаріальною конторою, р. № 3-1590 та приватизованої земельної ділянки загальною площею 0,0797 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 511445 від 28.08.2008 року, яка йому належала на праві спільної сумісної власності. Позивач 06.10.2014 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, у нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 774/2014. Втім, Дванадцятою Харківською нотаріальною конторою було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка на належну йому частину земельної ділянки у зв'язку з тим, що вона належить на праві спільної сумісної власності чоловікові позивачки - [PERSON] та [PERSON] без визначення часток кожного з них, договір про поділ земельної ділянки між ними не укладався, тому нотаріальна контора не має можливості визначити склад спадкового майна спадкодавця. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, підтримали позов з урахуванням уточнень, та просили суд його задовольнити. Перший відповідач - Харківська міська рада у судове засідання представника не направила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Другий відповідач - [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача з урахуванням уточнення, та просив суд задовольнити позов. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення позивача, його представника та другого відповідача, суд встановив наступне. Згідно зі Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 09.09.2011 року, [PERSON] є чоловіком [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 22.12.2013 року, актовий запис № 16790. За життя [PERSON] належало на праві власності 6/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], на підставі договору дарування, посвідченого 13.04.1990 року Дванадцятою Харківською нотаріальною конторою, р. № 3-1590, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 3348088 від 15.04.2004 року, та листом КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 1502460 від 16.10.2014 року. Крім того, на підставі спільної сумісної власності [PERSON] належала земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0797 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 511445 від 28.08.2008 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 6/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], та приватизованої земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0797 га, яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] без визначення часток кожного з них. Позивач 06.10.2014 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Проте Дванадцятою Харківською нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка на належну йому частину земельної ділянки у зв'язку з тим, що ця земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] без визначення часток кожного з них, та у зв'язку з відсутністю договору про поділ земельної ділянки між ними. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 511445 від 28.08.2008 року, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить приватизована земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0797 га. З відповіді Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори за № 3094/01-16 від 06.10.2014 року вбачається, що чоловіком позивачки - [PERSON] та [PERSON] не укладався договір про поділ нерухомого майна (земельної ділянки), що у спільній власності, вищевказана земельна ділянка належить їм на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них. У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належала 1/2 частка в спільній сумісній власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0797 га. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця і той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З відповіді Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 06 жовтня 2014 року звернулась його дружина [PERSON]. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Як вбачається з копії спадкової справи, наданої до матеріалів справи Дванадцятою Харківською державної нотаріальною конторою, на заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою відмовлено у видачі такого свідоцтва в зв'язку з тим, що земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0797 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 511445 від 28.08.2008 року належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] без визначення часток кожного з них, та договір про поділ земельної ділянки між ними не укладався, тому нотаріальна контора не має можливості визначити склад спадкового майна спадкодавця. Враховуючи, що [PERSON] прийняла спадщину у встановленому законом порядку, позбавлений права її оформити в установленому законом порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за нею права власності на 6/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. Витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача згідно його усної заяви.

Outcome: approved