Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.08.2012 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у с. Домашів по вул. Шевченка, 20 Ківерцівського району Волинської області. 30.07.2001 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе належне на день її смерті майно заповіла своїй доньці [PERSON], позивачу по справі. У визначений законом термін вона звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON], відповідачі по справі, від прийняття спадщини після смерті матері відмовляються, про що подали нотаріусу відповідні заяви. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Домашів по вул. Шевченка, 20 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 24.08.2012 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, згідно поданих заяв просять проводити слухання справи у їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 серпня 2012 року померла [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом серії І-ЕГ № 131447 від 25.08.2012 року (а.с. 5). Згідно із довідкою Журавичівської сільської ради № 546 від 01.07.2016 року та витягом із по господарської книги № 7 за 2011-2015 рік (а.с. 6-7) за [PERSON] значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у с. Домашів по вул. Шевченка, 20 Ківерцівського району Волинської області. 30 липня 2001 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла доньці [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивач у визначений законом термін зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 17). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Домашів по вул. Шевченка, 20 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 24 серпня 2012 року.

Outcome: approved