Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 05.02.2000 року у Віньковецькому відділі реєстрації актів громадянського стану, за актовим записом № 5, без надання строку для примирення. В обґрунтування позову зазначила, що 05.02.2000 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем на протязі останніх восьми років поступово погіршувалось. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач не розуміє сутності проблеми, та не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Сторони спільно не проживають протягом п`яти років, а тому позивач і звертається до суду із вказаним позовом. У судове засідання 11.10.2017 року сторони, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились, у зв`язку з чим справа розглянута згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, та просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] у суд на розгляд справи не з'явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином - судовою повісткою. Подав до канцелярії суду письмову заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає, можливим ухвалити рішення на підставі ст. 174 ч.4 ЦПК України у попередньому судовому засіданні, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 05.02.2000 року у Віньковецькому відділ реєстрації актів громадянського стану, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER]. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Як випливає із змісту позовної заяви, подружнє життя у сторін не склалось. Сторони втратили почуття взаємної любові, поваги та дружби. Подружжя спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, та їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач тривалий час не пов'язані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач його вимоги визнав, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved