Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання.Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку, яка на даний час досягла повноліття та втратила право на отримання аліментів, що були присуджені за рішенням суду. Разом з тим, наразі донька навчається у вищому навчальному закладі та потребує фінансової допомоги, оскільки навчається на денній контрактній формі та всі витрати за навчання несе позивач. Батько дитини добровільно фінансову допомогу не надає, хоча має змогу її надавати. У зв`язку із викладеним, просить суд стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до закінчення донькою навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] була відсутня. Нею надано заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] був повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повістки, яку отримав особисто, а також шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 березня 2002 року Рівненською сільською радою Генічеського району Херсонської області, актовий запис № 7. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 21 жовтня 2011 року. Також рішенням Генічеського районного суду від 01 липня 2013 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] до досягнення нею повноліття, на виконання чого був виданий виконавчий лист. Наразі звернення позивача до суду зумовлено тією обставиною, що їх спільна донька досягла повноліття та відповідно втратила право на отримання присуджених аліментів. Разом з тим вона почала навчатись у вищому навчальному закладі та потребує фінансової допомоги. Як вбачається з довідки, виданої Запорізьким національним університетом 18 вересня 2020 року, [PERSON] є студенткою 2 курсу факультету менеджменту та навчається на денній формі навчання за контрактом. Строк закінчення навчального закладу - 30 червня 2023 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище доньки, яка продовжує навчання, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує; стан здоров`я та матеріальне становище матері дитини, яка майна у власності не має, самостійних доходів не отримує; стан здоров`я та матеріальне становище її батька відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, проте є працездатним, а відтак може надавати допомогу на утримання сина який навчається, іншого доходу не отримує. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з наявних матеріалів справи, повнолітня донька сторін дійсно навчається на денній формі навчання та відповідно ніде не працює та потребує матеріальної допомоги на своє утримання в період навчання. Позивач здійснює оплату за навчання доньки, що підтверджується договором про надання освітніх послуг. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті, суд враховує позицію позивача щодо стягнення аліментів саме у вигляді частки від доходу у розмірі 1/4, у зв`язку із чим суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на утримання повнолітньої доньки, що навчається у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Доказів того, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі суду не надано, позицію позивача відповідачем не спростовано. При цьому на підставі ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 18 березня 2020 року і до завершення навчання, а саме до 30 червня 2023 року. При цьому, що суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині визначення мінімального розміру аліментів, який, як просить позивач, не може бути меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Слід зазначити, що [PERSON] досягла повноліття та відповідно втратила статус дитини у розумінні ст. 6 СК України, тому суд при визначенні розміру аліментів не застосовує у даному випадку положення ч. 2 ст. 182 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів, що не може бути меншим ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки вказана норма застосовується виключно у випадку стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В даному випадку, аліменти стягнуті судом на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, що унеможливлює визначення мінімальної межі аліментів з посиланням на розмір прожиткового мінімуму, до того ж для особи працездатного віку, як просить позивач. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З огляду на те, що позивач у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: partial