Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. 13 червня 2019 року подала уточнену позовну заяву, у якій просить стягнути з [PERSON] борг у сумі 7100 грн., а також пеню у розмірі 9940,00 грн.. Позовні вимоги мотивовано тим, що 14 січня 2019 року вона надала в борг відповідачу по справі [PERSON] грошові кошти в сумі 7 100 грн.. [PERSON] власноручно склала розписку, за якою зобов`язалася повернути їй до 18.01.2019 року. А також у разі, якщо вона не виконає своєчасно зобов`язання, то також виплатить пеню у розмірі 1% від суми за кожен день прострочення. Після 18.01.2019 року вона неодноразово спілкувалась з [PERSON] і просила її повернути борг. 01.03.2019 року вона направила [PERSON] письмову претензію за місцем її фактичного мешкання, але вона відмовляється повертати борг. Позивач зазначає, що станом на момент звернення до суду відповідач своїх зобов`язань за договором позики не виконала взагалі, чим завдано їй збитки у розмірі неповернутих коштів 7100,00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача за період невиконання зобов`язання з 19.01.2019 р. по 07.06.2019 р. пеню за умовами договору з розрахунку 1% від суми позики за кожен день прострочення у розмірі 9940,00 грн. В судове засідання позивач не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, в заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов у визначений термін не подала. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно частини 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із тексту розписки датованої 14 січня 2019 року, [PERSON] позичила у [PERSON] кошти в сумі 7100,00 грн. терміном до 18.01.2019 з дня написання розписки, у випадку прострочення повернення грошових коштів у встановлений строк зобов`язалась сплатити пеню з розрахунку 1% від суми позики за кожен день прострочення (а.с. 6). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 525, 526 ЦК України). Як встановлено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач не виконала взяті на себе за договором позики зобов`язання, грошові кошти у визначений договором строк позивачу не повернула, що не спростовано відповідачем відповідно до наявних у матеріалах справи доказів. Таким чином, сума боргу за договором позики становить 7100,00 грн., тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу. Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до умов розписки, у випадку порушення строку повернення позики [PERSON] зобов`язалась сплатити позивачу пеню з розрахунку 1% від суми позики за кожен день прострочення. Оскільки відповідач зобов`язувалась повернути позику до 18.01.2019 року, порушення строку виконання за укладеним правочином виникло з 19.01.2019 року. Виконання зобов`язання серед іншого може забезпечуватися неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Відповідно положень частин 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 ЦК України). За вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Період заявлених позивачем вимог з 19.01.2019 року по 07.06.2019 року, що становить 140 днів прострочення. Отже, розмір пені складає 9940,00 грн. (71 х 140), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за договором позики. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved