Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.12.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 389. Відповідно до довідки від 02.09.2019 року № 4130, виданої Богодухівською міською радою у спірному будинку зареєстрований колишній власник - [PERSON] ,відповідач по справі. Відповідач є сторонньою для позивача особою, договори найма у спірному житловому приміщенні між ними не укладались. Вказаними діями відповідач створює позивачу перешкоди як власнику в користуванні та розпорядженні майном, а також в оформлені субсидії, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов та заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Заходи забезпечення позову не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Суд, дослідивши і оцінивши докази у справі, приходить до такого. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Богодухівського нотаріального округу від 19.12.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1275 /а.с. 6-7/, що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.12.2018 року /а.с. 8/. З вищевказаного договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.12.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] є колишнім власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданої Виконавчим комітетом Богодухівської міської ради Харківської області від 02.09.2019 року № 4130, станом на 02.09.2019 року у житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , 1983 року народження /а.с. 4/. Факт непроживання відповідача в будинку за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою квартальної та засвідченої керуючим справами виконкому Богодухівської міської ради Харківської області від 20.11.2019 року Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, судом встановлено, що через реєстрацію відповідача у належному позивачу будинку, позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном, у зв`язку з чим вона звернулась до суду із даним позовом. Відповідач [PERSON] не є і не був членом сім`ї позивача, він є колишнім власником спірного домоволодіння, та після продажу будинку добровільно не знявся з реєстрації за вищевказаною адресою. Даних про укладення між сторонами по справі договору найму на проживання у спірному житловому приміщенні - суду також не надавалось. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений нею при подачі позову у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved