Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить заборонити кривднику [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборонити останньому наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання [PERSON] за вищевказаною адресою, а також заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 100 метрів до заявниці, строком на шість місяців. Вимоги мотивує тим, що [PERSON] є її рідним сином, однак тривалий час вчиняє відносно заявниці домашнє насильство, що полягає у психологічному тиску з його боку на [PERSON] , останній висловлюється нецензурними словами в бік заявниці та ображає її, вимагає гроші, залякує, застосовує фізичне насильство. Заявниця вважає, що існує реальна загроза продовження домашнього насильства зі сторони її сина. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Жовніренко І.В. заявлені вимоги підтримали, заявниця надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Крім того додатково зазначила, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить їй на праві приватної власності. В її власності також знаходиться дача, та вона не заперечує проти того, щоб [PERSON] там мешкав під час дії обмежувального припису. [PERSON] , будучи повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення СМС повідомлення через автоматизовану систему Д-3, у судове засідання не з`явився. Залишив приміщення суду перед початком судового засідання, повідомивши секретарю судового засідання, що він не бажає приймати в ньому участь. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Заявниця мешкає за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею за даною адресою мешкають її син - [PERSON] , та онука - [PERSON] , 2004 року народження. [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] , що підтверджується постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2020 року. 07.11.2020 року відносно [PERSON] було видано терміновий заборонний припис. Протягом 2021 року заявниця неодноразово зверталася до поліції для отримання допомоги та припинення з боку кривдника домашнього насильства. Так, згідно з відповіддю Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, в Єдиному обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події в Запорізькому РУП зареєстровано 7 звернень, які надійшли від «102» та наряду «Поліна», зокрема: № 482 від 13.01.2021 року, № 6642 від 25.11.2020 року, № 6281 від 03.06.2021 року, № 3423 від 02.07.2021 року, № 6754 від 13.06.2021 року, № 7616 від 29.06.2021 року, № 3617 від 13.07.2021 року. Згідно з інформації, наданої ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області на адвокатський запит, неодноразові звернення [PERSON] щодо вчинення її сином [PERSON] домашнього насильства по відношенню до неї, було зареєстровано до журналу єдиного обліку: № 2187 від 30.01.2021 року, № 7333 від 01.04.2021 року, № 6843 від 27.03.2020 року, № 8289 від 12.04.2020 року, № 19101 від 05.08.2020 року, № 931 від 13.01.2021 року, № 16011 від 10.07.2021 року, № 159992 від 10.07.2021 року, № 14976 від 29.06.2021 року, № 14896 від 29.06.2021 року, № 13360 від 13.06.2021 року, № 12486 від 03.06.2021 року, № 27787 від 07.11.2020 року, № 19101 від 05.08.2020 року, № 14995 від 30.06.2021 року, № 14783 від 28.06.2021 року, № 134 від 14.06.2021 року, № 3511 від 15.02.2021 року, № 13360 від 13.07.2021 року. Також за повідомленням [PERSON] від 30.01.2020 року, яке було зареєстровано за № 2187 від 30.01.2020 року та внесені відомості до ЄРДР № 12020080040000382 від 30.01.2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України, та за ЄО № 25885 від 16.10.2020 року було складено адміністративний протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол серія ВАБ № 286706). Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з п.п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно зі ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved