Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В своїй заяві вказала, що відповідач, являючись батьком [PERSON], який на даний час повнолітній, але продовжує навчання, не виконує свого батьківського обов»язку щодо його утримання. За таких обставин просить стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з червня 2014 року і до 15 лютого 2016 року, тобто до закінчення сином навчання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але у своїй заяві просить суд розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з«явився, з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки. Про причини неявки не повідомив. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні батьками [PERSON] відповідно до свідоцтва про його народження, являються [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Остання після розірвання та укладення в подальшому шлюбу, змінювала своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 19-21). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України «Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання». Отже, виходячи з норми цієї статті, позивачка, являючись матір»ю [PERSON], має право на звернення до суду з зазначеними вимогами. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчання у вищому навчальному закладі, а саме: у Сумському національному аграрному університеті, починаючи 01 вересня 2014 року і термін закінчення ним навчання 15 лютого 2016 року, що підтверджується довідкою вищезгаданого учбового закладу, (а.с.7) та потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває на утриманні своєї матері і власного доходу не має. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень статті 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця, оскільки, на думку суду, саме в такому розмірі він в змозі надавати матеріальну допомогу своєму синові, який продовжує навчання. Позивачка в своїй заяві просить суд стягнути аліменти, починаючи з червня 2014 року. Відповідно до положень ст. 210 СК України «До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ст. 191 СК України «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш, як за три роки». Враховуючи, що позивачка звернулася до суду з позовом 29 вересня 2014 року і за період з червня 2014 року до 01 вересня 2014 року не мала підстав для отримання аліментів, тому саме з 29 вересня 2014 року слід стягувати аліменти. Одночасно з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial