Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач вказує, що з 26.08.1995 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 146. Від шлюбу вони мають малолітню дитину, [PERSON] [INFO]. Дитина проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її забезпеченні. На утримання дитини відповідач матеріальну допомогу не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] щомісячно у розмірі 1/4% від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, до суду подала заяву про розгляд цивільної справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до ч.1 ст.\~224\~та ст.\~225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 ЦПК України\~позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Сторони від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серія І-ЖС №082522 видане 18.06.2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 62, яка проживає разом з позивачем та знаходяться на повному її забезпеченні. На утримання дитини відповідач матеріальну допомогу не надає. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Як встановлено в судовому засіданні, батько дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, але відповідно до вимог ст.ст.180,\~181 СК України\~має обов'язок брати участь у її утриманні та вихованні до досягнення ними повноліття. Відповідачем до суду не надано доказів, які б спростовували посилання позивача на те, що відповідач допомогу на утримання дитини не надає. У відповідності до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень\~ст. 182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених\~статтею 184 СК України. Відповідно до п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст.\~180,\~183 СК України, враховуючи те, що дитина проживає з матір'ю, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на її утримання у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, а саме з 02.07.2015 р. до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved