Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] селищної ради м.Дзержинська Донецької області про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог вказав, що рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради Донецької області № 96 від 14.04.1959 року [PERSON] була надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 990,0 кв.м, для будівництва будинку за адресою: Донецька область, м.Дзержинськ, с.Щербинівка, вул.Горького, 359. Будівництво будинку було завершене в 1960 році. В подальшому під час експлуатації зазначеного будинку у звязку з упорядкування нумерації будинків, його адреса змінилась і на теперішній час будинок має адресу: м.Дзержинськ, с.Щербинівка, вул. Горького, 29. 14.11.2008 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина на зазначений будинок, яку фактично прийняв його син- Лаптєв О.М., але належним чином своє право власності не оформив та не отримав відповідного свідоцтва про право на спадщину. 20.12.2014 року [PERSON] також помер. Єдиним спадкоємцем є його дружина, позивачка по справі. Оскільки спадкодавець за своє життя після закінчення будівництва житлового будинку не зареєстрував його та не отримав відповідного свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину отримати вона не має можливості. Позивачка просить визнати за нею право власності на зазначений будинок у судовому порядку. До судового засідання позивач та представник позивача не зявились, надали заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради м.Дзержинська Донецької області до суду не зявився, просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, відповідно до договору від 30.03.1960 року про надання безстрокового користування земельної ділянки для будівництва будинку, за рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради Донецької області № 96 від 14.04.1959 року [PERSON] була надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 990,0 кв.м, для будівництва будинку за адресою: Донецька область, м.Дзержинськ, с.Щербинівка, вул.Горького, 359. Будівництво будинку було завершене в 1960 році. В подальшому під час експлуатації зазначеного будинку у звязку з упорядкування нумерації будинків, його адреса змінилась і на теперішній час будинок має адресу: м.Дзержинськ, с.Щербинівка, вул. Горького, 29. 14.11.2008 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина на зазначений будинок, яку фактично прийняв його син- Лаптєв О.М., який також помер 20.12.2014 року. Єдиним спадкоємцем є його дружина, позивачка по справі. Оскільки спадкодавець за своє життя після закінчення будівництва житлового будинку не зареєстрував його та не отримав відповідного свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину отримати вона не має можливості. Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі, регулюються цивільним законодавством України щодо набуття права власності. Зокрема, відповідно до ст.ст.\~328,\~331 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; право власності на новостворене нерухоме майно\~\~(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В п.5 ч.1 ст.19 Закону України\~\~«Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмеження» від 1 липня 2004 року з наступними змінами, одним із правовстановлюючих документів про право власності на нерухоме майно є рішення суду. У відповідності до ст.ст.1217,\~1218,\~1223 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності із п.п. 4.15,\~\~4.18\~\~глави 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку\~\~ вчинення\~\~ нотаріальних дій нотаріусами\~\~України, затвердженого\~Наказом\~\~Міністерства\~\~юстиції\~\~України від 22.02.2012\~\~року №\~\~ 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у позивача відсутні з причин відсутності у спадкодавця свідоцтва про право власності, тому її вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно за нею при таких обставинах є обґрунтованими. Ці вимоги є доведені, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved