Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та, зменшивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 (дві тисячі пятсот) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01 квітня 2028 року, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає у розмірі недостатньому для повного матеріального забезпечення малолітньої дитини, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка до судового засідання не зявилась, повідомлялась, надала до суду заяву якою зменшені позовні вимоги підтримала, справу просить розглядати за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулося 27 березня 2017 року позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1500 гривень. В останнє судове засідання відповідач та його представник не зявились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2009 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №607 Київського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 09 квітня 2010 року). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Малолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово здійснював купівлю необхідних для дитини речей. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При таких обставинах, суд вважає, що зменшені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved