Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вони з відповідачем від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти знаходяться на її утриманні, тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3\~частини доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. До початку судового розгляду позивачка надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. За вказаних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. У звязку з чим, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 15 травня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Судом встановлено,\~що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти знаходяться на утриманні матері. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стаття 27\~«Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991, та положення «Декларації прав дитини»\~регламентують,\~що інтереси дитини необхідно\~забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути\~серед тих, хто\~першим одержує\~захист і допомогу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в порядку ст.181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобовязання щодо утримання. Виходячи з того, що діти проживають разом із позивачкою, враховуючи вік дітей, спільний обовязок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 17 листопада 2015 року дня звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі статей 180, 182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved