Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з майна. Ухвалою суду до участі у справі була залучена як відповідач особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, - [PERSON] Вимоги обґрунтовані тим, що позивач розірвала шлюб з [PERSON] та подала до нього позов про поділ майна подружжя. Ухвалою від 16.06.2016 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області визнав мирову угоду, укладену колишнім подружжям, згідно з якою за [PERSON] визнане право, в числі іншого майна, на: земельну ділянку площею 2943 квадратних метри, яка розташована по [ADDRESS] за цільовим призначенням - для обслуговування власного складського приміщення та розміщення бази по закупівлі вторсировини та виробництва паливних брикетів; будівлю складу (інвентарний № 60) площею 1455,50 квадратних метри, яка розміщена по [ADDRESS]. земельну ділянку площею 0,1436 га, яка розташована по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. При спробі зареєструвати вказане майно за собою позивач виявила, що на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2016 року, винесеній у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за заявою [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову, на перераховане майно накладено арешт. Спираючись на свої повноваження власника майна, позивач просить зняти арешт на майно. Ковельський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, заперечуючи позов, зазначив, що він, виконуючи ухвалу суду про накладення арешту, діяв відповідно до вимог законодавства. Справу просив розглянути у відсутності представника відділу. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За правилами ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ухвалою від 16.06.2016 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області визнав мирову угоду, укладену між колишнім подружжям: [PERSON] та [PERSON], згідно з якою за [PERSON] визнане право, в числі іншого майна, на: земельну ділянку площею 2943 квадратних метри, яка розташована по [ADDRESS] за цільовим призначенням - для обслуговування власного складського приміщення та розміщення бази по закупівлі вторсировини та виробництва паливних брикетів; будівлю складу (інвентарний № 60) площею 1455,50 квадратних метри, яка розміщена по [ADDRESS]. земельну ділянку площею 0,1436 га, яка розташована по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. При спробі зареєструвати вказане майно за собою позивач виявила, що на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2016 року, винесеній у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за заявою [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову, на перераховане майно накладено арешт. [PERSON], реагуючи на позов, оскаржив у апеляційному порядку згадану вище ухвалу суду про визнання мирової угоди між [PERSON] та [PERSON] Однак, Апеляційний суд Волинської області ухвалою від 25 серпня 2016 року повернув йому апеляційну скаргу, порахувавши, що оскаржувана ухвала не впливає на його права та обов'язки. Отже, згадана ухвала суду набрала законної сили. Тому, не залишилось жодних правових підстав для збереження арешту на вказане вище майно. Права позивача, за якою визнане судом право власності на це майно, не можуть бути безпідставно обмежені.

Outcome: approved