Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 1 серпня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . За час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її повному утриманні та вихованні. Протягом тривалого часу, в період їхнього спільного проживання, між ними постійно виникали сварки та суперечки. Дані сварки та суперечки зумовлені тим, що кожен з них має різні характери та погляди на життя як в аспекті сімейності, так і в інших аспектах, що безпосередньо пов`язані із спільним їхнім проживанням. Подальше спільне сімейне проживання є неможливим. Вважає, що є всі правові підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя з відповідачем у шлюбі і подальше збереження їхнього шлюбу суперечить їхнім інтересам. Останнім часом, спільне сімейне життя виражалося виключно неприязністю один до одного, що породжувало негативні наслідки для кожного з них. Вона не підтримує з відповідачем жодних відносин, які б вказували на наявність шлюбу, або давали б підстави вважати, що такий шлюб може бути в подальшому збережений. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини з відповідачем не має, оскільки як у неї, так і у нього, на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя втрачено почуття поваги та любові. Вона вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати, адже збереження сім`ї є неможливим. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. Намір розірвати укладений з відповідачем шлюб відповідає її дійсній волі. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 1 серпня 2009 року і від даного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей, а саме:сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітніх дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved