Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі [PERSON] сільської ради Черняхівського району, в якій зазначила, що 09.07.2011 року в смт. Вол.-Волинський Житомирської обл. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 3,6497 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради. Після смерті [PERSON] вона являється єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців, які б претендували б на спадщину та утриманців не має. За життя, 21.02.2001 року, [PERSON] уклала заповіт, яким заповідала все належне на день її смерті майно позивачці. Оформити спадщину позивачка не має можливості, оскільки пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини. Даний строк позивачка пропустила, в звязку з тим, що на момент відкриття спадщини про наявність заповіту та спадкового майна їй не було відомо. Про наявність спірних земельних ділянок їй стало відомо у квітні 2016 року, коли серед особистих речей спадкодавця знайшла заповіт та державні акти на право приватної власності на земельну ділянку. Вважає, що дані причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними, а тому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. строком в 30 (тридцять) днів з дня вступу рішення в законну силу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з викладених в ньому підстав та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення. В звязку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при попередньому розгляді справи згідно зі ст.130 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона все життя жила по сусідству в с. Вишневе Черняхівського р-ну разом із [PERSON], яка померла 09.07.2011 року. Позивачка є онукою спадкодавиці. Зазначила, що в квітні місяці 2016 року [PERSON] під час підготовки будинку для поселення квартирантів серед особистих речей своєї баби виявила заповіт та державний акт на землю, після чого і почала процедуру приватизації. Свідок [PERSON] надала суду аналогічні покази. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, суд позов задовольняє в повному обсязі, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що 09.07.2011 року в смт. Вол.-Волинський Житомирської обл., померла баба позивачки, [PERSON] (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно. За життя, 21.02.2001 року, [PERSON] уклала заповіт, яким заповідала все належне їй на день смерті майно [PERSON], позивачці по справі. Оформити спадщину позивачка не має можливості, оскільки пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини. Даний строк позивачка пропустила, в звязку з тим, що в період прийняття спадщини не знала про наявність заповіту та спадкового майна, а саме: земельної ділянки площею 3,6497 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради. Про наявність спірної земельної ділянки, яка належала на праві власності спадкодавцю їй стало відомо в квітні місяці 2016 року, коли серед особистих речей спадкодавця було виявлено заповіт та державний акт на право приватної власності на землю (а.с. 5,7). В нотаріальній конторі їй було відмовлено у оформленні права на спадщину в звязку із тим, що позивачка пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.4). У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] або осіб, які мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця немає (а.с.21.22). Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи та показами свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні ствердили, що дійсно позивачка в квітні місяці 2016 року під час огляду особистих речей спадкодавця виявила заповіт та державний акт на землю. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. В статті 1269 ЦК України зазначається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності із ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на викладене, суд визнає поважними вказані позивачкою причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та відповідно до ст. 1272 ЦК України визначає їй додатковий строк для подачі такої заяви до нотаріальної контори терміном в 30 (тридцять) днів після вступу рішення в законну силу. На підставі наведеного,

Outcome: approved