Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із завою в якій просить: встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO] року, державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 26 серпня 1999 року Сухининською сільською радою Богодухівського району Харківської області на земельну ділянку загальною площею 5, 66 га., передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сухининської сільської ради Богодухівського району Харківської області. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що 04 лютого 1983 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого взяла собі прізвище чоловіка «[PERSON]». Чоловіку на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 5, 66 га., яка розташована на території Сухининської сільської ради Богодухівського району. [INFO] року помер [PERSON] За життя чоловік заповіту не залишив. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки площею 5, 66 га., цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В установлений законом строк вона звернувсь до нотаріальної контори з заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON], проте нотаріусом надано відповідь, згідно якої свідоцтво про право на спадщину видати неможливо, через розбіжності в написанні імені та по батькові спадкодавця, які виявлені при огляді документів, а саме: в державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ім'я на по батькові спадкодавця українською мовою зазначено» [PERSON]», тобі як в свідоцтві про смерть спадкодавець українською мовою вказаний як «[PERSON]». Дані розбіжності сталась через невірне тлумачення імені та по батькові чоловіка з української мови на російську. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне заявниці для подальшого оформлення спадщини. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності. Заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого: Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], вбачається, що заявник [PERSON] 04 лютого 1983 року зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 24. Після реєстрації шлюбу заявниця взяла собі прізвище чоловіка «[PERSON]». Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 26 серпня 1999 Сухининською сільською радою Богодухівського району Харківської області, [PERSON] на підставі рішення № 32 Сухининської сільської ради від 18 серпня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 5, 66 га., яка розташована на території Сухининської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10 жовтня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 14787. Згідно копій: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 серпня 1958 року, військового квитка серії [NUMBER], трудової книжки колхозника серії [NUMBER] від 08 липня 1991 року, посвідчення водія серії [NUMBER] від 13 липня 1994 року, прізвище, ім'я та по батькові спадкоємця значиться [PERSON]. Як вбачається з відповіді Богодухівської нотаріальної контори Харківської області від 10 травня 2017 року №796/02-17, [PERSON] неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON], оскільки при огляді документів, необхідних для оформлення спадщини з'ясувалось, що в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] допущена помилка в імені та по батькові спадкодавця [NUMBER] саме: в державному акті спадкодавець українською мовою вказаний як «[PERSON]», тоді як в свідоцтві про смерть спадкодавець вказаний як «[PERSON]». У відповідності з вимогами п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного, суд вважає доведеним, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER],виданий 26 серпня 1999 року на ім'я «[PERSON]» в дійсності належав «[PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved