Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом у якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним Договір іпотеки № PML-500/048/2008, посвідчений 07 квітня 2008р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2006, укладений між Публічним акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON], відповідно до якого в іпотеку було передано квартиру [NUMBER], загальною площею 86,8 кв.м., житловою площею 60,8 кв.м., у будинку [NUMBER] по [ADDRESS]; скасувати заборону відчуження квартири [NUMBER], загальною площею 86,8 кв.м., житловою площею 60,8 кв.м., у будинку [NUMBER] по [ADDRESS], зареєстровану в реєстрі за № 65, накладену у зв'язку із посвідченням Договору іпотеки № PML-500/048/2008 від 07 квітня 2008р.; вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону відчуження квартири [NUMBER], загальною площею 86,8 кв.м., житловою площею 60,8 кв.м., у будинку [NUMBER] по [ADDRESS], внесений у зв'язку із посвідченням Договору іпотеки № PML-500/048/2008 від 07 квітня 2008р.; вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку квартири [NUMBER], загальною площею 86,8 кв.м., житловою площею 60,8 кв.м., у будинку [NUMBER] по [ADDRESS], внесений у зв'язку із посвідченням Договору іпотеки № PML-500/048/2008 від 07 квітня 2008р. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 21 серпня 2002р. [PERSON] та [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 21 серпня 2002р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1399, придбали в рівних частках квартиру, загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В серпні 2002 року спільними зусиллями [PERSON] та [PERSON] було здійснено реконструкцію квартири з метою збільшення її площі.Документів щодо реєстрації добудованої площі у встановленому законодавством порядку до відповідних інстанцій [PERSON] не подавала і вона не повідомлялась про підготовку таких документів [PERSON] Однак, виявилось, що 13 листопада 2007р. Київським районним судом м. Одеси було прийнято постанову у справі № 2-а-945/2007р., щодо визнання за [PERSON] права власності на житлове приміщення загальною площею 86,8 кв.м.. Вказана постанова була зареєстрована [PERSON] у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 26 січня 2008р. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17509172 від 26 січня 2008р., частка [PERSON] становить 100%. Постановою від 13 листопада 2007р. за [PERSON] було визнано одноособове право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При цьому суд не врахував, що вказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках згідно договору купівлі-продажу. У зв'язку із прийняттям 13 листопада 2007р. Київським районним судом м. Одеси всупереч ст.ст. 114, 115, 116, 321, 369 Цивільного кодексу України, ст.ст. 17, 18 Кодексу адміністративного судочинства України, [PERSON], після того як їй стало відомо про прийняття такого рішення, звернулась до Одеського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2007р. у справі № 2-а-945/2007р.. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2012 року у справі № 2-а-945/07/1512: постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2007р. у справі № 2-а-945/2007р. скасовано; провадження у справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності на реконструйовану частину квартири, зобов'язання КП «ОМБТІ та РОН» зареєструвати право власності та видати відповідні документи - закрити. Також виявилось, що 07 квітня 2008р. між ПАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки № PML-500/048/2008, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2006. За умовами Іпотечного договору [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «ОТП БАНК» житлову квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Приватним нотаріусом відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було внесено відповідні записи в Державний реєстр іпотек та Державний реєстр заборон відчуження нерухомого майна. В підтвердження права власності на квартиру, що передавалась в іпотеку, [PERSON] надав ПАТ «ОТП БАНК» постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2007р. у справі № 2-а-945/2007р. про визнання за [PERSON] права власності на житлове приміщення загальною площею 86,8 кв.м., що складається з коридору площею 2,6 кв.м., кухні площею 6,5 кв.м., кімнати площею 16 кв.м., кухні площею 8,9 кв.м., санвузлу площею 0,8 кв.м., санвузлу площею 3,4 кв.м., коридору площею 3,8 кв.м., кімнати площею 15,5 кв.м., кімнати площею 15,5 кв.м., розташоване по вул. Єфімова, 19, кв. 7 у м. Одесі. Представник позивача надав до суду заяву, в якій заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи заперечував. Представник відповідача - ПАТ «ОТП БАНК» та третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] - у судове засідання не з'явились, представників у судове засідання не направили, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідач - [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, відповідно суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2012 року у справі № 2-а-945/07/1512: постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2007р. у справі № 2-а-945/2007р. скасовано; провадження у справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності на реконструйовану частину квартири, зобов'язання КП «ОМБТІ та РОН» зареєструвати право власності та видати відповідні документи - закрити. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1. ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Отже, Іпотечний договір було укладено між ПАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] з порушенням прав [PERSON], встановлених ст.ст. 321, 369 ЦК України. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч. 1 ст. 216 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, іпотечний договір на підставі ст.ст. 203, 215, 216, 236 ЦК України є недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Наслідком визнання іпотечного договору недійсним є припинення іпотеки, що згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для скасування відповідного запису в Державному реєстрі прав. На підставі викладеного, відповідні записи в Державному реєстрі іпотек та Державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, внесені у зв'язку із укладаннямі іпотечного договору, підлягають скасуваню на підставі ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, з урахуванням наведеного, вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», [PERSON] відповідають наведеним нормам чинного законодавства та повністю підтверджуються доданими матеріалами, у зв'язку з чим Договір іпотеки № PML-500/048/2008, посвідчений 07 квітня 2008р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2006, укладений між Публічним акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON], підлягає визнанню недійсним, заборона відчуження квартири, накладена у зв'язку із посвідченням договору іпотеки, - скасуванню, а запис про заборону відчуження квартири та запис про іпотеку квартири, внесені у зв'язку із посвідченням договору іпотеки, - вилученню з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 3, 21, 203, 215, 216, 236, 321, 369 ЦК України, та

Outcome: approved