Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила шлюб, що був зареєстрований 22.10.2011 року у Великоолександрівській сільській раді Віньковецького району Хмельницької області між нею та відповідачем, розірвати. Позов мотивувала тим, що протягом сімейного життя відносини між ними поступово погіршувались,що врешті призвело до остаточного припинення шлюбу. Відповідач не працює, зловживає спиртними напоями, був притягнутий до кримінальної відповідальності за заподіяння їй тілесних ушкоджень. У вихованні дітей участі не бере, матеріальної допомоги не надає, а тому не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, позивач просила його розірвати. У судове засідання сторони,будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилися. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] подали до суду письмові заяви, у яких просили справу розглядати за їх відсутності. Крім того, позивач позовні вимоги підтримала повністю, відповідач позов визнав, та вказав, що з [PERSON] більше року спільно не проживає та примирення не бажає. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 22.10.2011 року у Великоолександрівські сільські раді Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають разом із позивачкою. Як випливає із змісту позовної заяви, шлюбні стосунки між сторонами поступово погіршувались через зловживання відповідачем спиртним, його небажанням працювати та матеріально утримувати сім`ю. Протягом останнього року сторони подружніх стосунків не підтримують та спільно не проживають. Майнових спорів між ними немає, діти мешкають спільно із матір'ю, тобто позивачем. Як позивач, так і відповідач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажають, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачають. Крім того, як видно із вироку Віньковецького районного суду від 19.06.2014 року відповідач в період шлюбного життя застосовував відносно позивачки фізичне насильство, а саме 13.04.2014 року умисно шляхом нанесення удару кулаком правої руки в область тулуба заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів черевної порожнини - травматичного розриву селезінки, за що був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб [PERSON] існує формально, оскільки вони тривалий час не пов'язані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги винну поведінку відповідача під час шлюбного життя, а саме застосування з його боку фізичного насильства щодо [PERSON], що впливає на її особистість, та внаслідок чого сімейні відносини між сторонами зруйновані остаточно, як позивач так і відповідач наполягають на припиненні шлюбу, суд з метою недопущення зневаги до позивача вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved