Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2013 року до теперішнього часу [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON] Шлюб було зареєстровано у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління, про що в журналі реєстрації актів цивільного стану було зроблено запис № 650 від 10 серпня 2013 року. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що між сторонами по справі були припинені фактичні шлюбні відносини, вони почали проживати окремо. На цей час в окремому судовому порядку вирішується питання щодо розірвання шлюбу. Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Суду необхідно врахувати, що дитина - [PERSON] , [INFO] , хвора та має діагноз «Дитячий аутизм», у зв`язку з чим позивачу доводиться значний час витрачати на догляд за ним так як дитина має затримку психічного розвитку та мовлення, що підтверджується консультативним висновком невролога від 21.12.2017 року, а також випискою з Областної клінічної психіатричної лікарні» від 31.01.2018р. Дитина потребує додаткових витрат на її догляд, розвиток та лікування. Так, лікарі рекомендують сину суворо дотримуватись спеціальної дієти. Крім цього, дитина, також, потребує відвідування спеціалізованого дошкільного закладу орієнтованого на всебічний розвиток і корекцію психічного та речового розвитку. У зв`язку з тим, що дитина асоціальна та важко займається у групі однолітків, можуть виникнути додаткові потреби щодо індивідуальних занять. Крім того, сину необхідно періодично проходити курси лікування та діагностики. Для проходження таких курсів необхідні значні грошові кошти. Станом на сьогодні їх син знаходиться на лікуванні у стаціонарі денного перебування КЗ «Обласний дошкільний психоневрологічний центр санаторного типу» ЗОР. Одночасно, дитина проходить курс реабілітації у Медичному центрі «Аватаж», що підтверджується консультативнимп висновком невролога від 26.01.2018 року та відповідними квитанціями Витрати на лікування дитини у ТОВ «КІНД» м. Одеси підтверджуються актом виконаних робіт та квитанціями за 2017 рік. Так як у дитини зараз сприятливий вік для розвитку та реабілітації і на сьогодні ще до кінця в Україні не можуть виявити наслідки хвороби, після Skype консультацій було запропоновано курс лікування у клініці Ізраїлю, що підтверджується письмовим запрошенням. Без сторонньої допомоги позивач не може матеріально забезпечити дитині нормальний рівень життя, а також забезпечити проходження необхідних курсів лікування та розвитку. Позивачкою був здійснений приблизний підрахунок витрат на дитину, які склали у 2017 році 256 970,00 гривень. Отже, самостіно заробити такі грошові кошти вона не зможе. Відповідач є приватним підприємцем і отримує достатньо коштів щоб сплачувати аліменти на дитину та додаткові витрати пов`язані з хворобою дитини, на добровільних засадах матеріально допомагати відмовляється. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень щомісячно з дня подання позову до повноліття дитини; стягнути з [PERSON] суму додаткових витрат у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн. раз на рік, з дня подання позову до повноліття дитини. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 18.04.2018 року на 13 год. 00 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду на 22.11.2018 року на 13 год. 30 хв. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Надав відзив на позовну заяву, в яком зазначено, що твердження позивачки про те, що відповідач відмовляється на добровільних засадах матеріально допомагати не відповідає дійсності. До 22 грудня 2017 року він проживав разом із дружиною [PERSON] та повністю самостійно утримував матеріально дружину та дитину. Позивач в позові навмисно приховала дату припинення фактичних шлюбних відносин. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин він як люблячий батько допомагав та допомагаю фінансово своїй дитині, кожного місяця перераховував грошові кошти на картку відповідача, що підтверджується відповідними квитанціями з банку. В зазначених квитанціях в призначенні платежу зазначено, що гроші перераховуються на утримання [PERSON] , його сина. Отже, він готовий був добровільно сплачувати аліменти на утримання свого сина. Він дійсно є фізичною особою-підприємцем, однак, його дохід є мінливим, та бувають місяці, коли він не має прибутку. В той же час, позивач приховує своє матеріальне становище, а до позову не надано жодних відомостей чи працює відповідач, чи перебуває на обліку у центрі зайнятості, а також відсутня довідка про її доходи. Також, позивач просить стягнути аліменти в розмірі 5 000 грн щомісячно. Розмір аліментів (5 000 грн.) є необґрунтованим та несправедливим. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК, обов`язок утримувати дитину покладається як на батька, так і на матір. Він погоджується щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2 700,00 грн. До позовної заяви позивач додає довідку про витрати на дитину за 2017 рік (орієнтовний). Сума позову, позовні вимоги та докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Позивач зазначає що нею було сплачено в 2017 році за харчування дитини, за одяг та іграшки, за лікування, навчання та досуг. Однак позивачем не надано відповідних квитанцій про оплату зазначених послуг та речей, а тому зазначені суми є необґрунтованими. Не зрозуміло, чим позивач підтверджує наведене в довідці про витрати, є також незрозумілим з яких документів вбачається сума оренди квартир в Харкові та Одесі, витрати няні. Скрін з електронної пошти позивача не може бути належним доказом щодо рекомендацій по лікуванню дитини, оскільки є не зрозумілим саме кого стосується наведена інформація, окрім цього зазначений скрін не можливо вважати довідкою медичної установи або лікаря. Всі витрати на дитину та дружину він здійснював самостійно, оскільки в сім`ї тільки він був особою працюючою. Отже, всі витрати на дитину які були здійснені впродовж 2017 року були сплачені за його рахунок. Представник відповідача пояснив, що [PERSON] має змогу сплачувати щорічно 3000 грн. додаткових витрат на дитину. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченим та оголошеними в судовому засіданні: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] ; копіями: свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця [PERSON] ; податкової декларації платника податку - фізичної особи - підприємця [PERSON] за 2014 рік; консультативного висновку невролога від 21.12.2017 року; квітанцій ТОВ «Медлайф-777» Медичного центру «Аватаж» роздруківки консультації лікаря з рекомендаціями щодо харчування від 13.06.2017 р.; довідки від 24.01.2018 року; акту виконаних робіт (амбулаторно-поліклінічне лікування) №1 від 19 січня 2018 року; квитанціями до прибуткового касового ордеру №44 від 20.02.2017 року.,№46 від 21.02.2017 року, №47 від 22.02.2017 року, №49 від 23.02.2017 року, №53 від 25.02.2017 року,№58 від 09.03.2017 року, №60 від 10.03.2017 року, №163 від 19.07.2017 року, №164 від 20.07.2017 року, №168 від 24.07.2017 року. №173 від 01.08.2017 року, медичної довідки з діагнозом на [PERSON] [INFO] р.н. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров*я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.-ч.1,2 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.91 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище [PERSON] її малолітнього сина, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші суттєві умови, передбачені ст. ст. 182 СК України, те, що позивач у зв`язку з хворобою сина обмежена в можливості працевлаштування, суд дійшов висновку про те, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на утримання малолітнього сина [PERSON] . Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Надані позивачкою [PERSON] письмові докази в обґрунтування додаткових витрат на дитину: роздруківки з інтернету (а.с.10,91-93), приблизний розрахунок витрат на дитину за 2017 рік (а.с.15), договір від 01.04.18 р. (а.с.38-44) суд вважає неналежним, оскільки в них не міститься інформація щодо предмета доказування. Разом з цим, враховуючи те, що малолітньому [PERSON] встановлено діагноз « Дитячий аутизм » (а.с.16), приймаючи до уваги надані позивачкою квитанції, що підтверджують її витрати на лікування, а також позицію відповідача [PERSON] стосовно можливості оплати додаткових витрат на дитину, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача 3000 грн. раз на рік, починаючи стягнення з 12.02.18 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial