Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В позовній заяві зазначено, що рішенням Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 14 лютого 2007 року стягнуто з [PERSON] [INFO], уродженця м. Вінниці на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 300 грн. до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 16 січня 2007 року. Відповідач з квітня 2014 року не сплачує аліменти, які йому присуджені. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції 29 липня 2015 року, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] станом на 01 липня 2015 року становить 4500, 00 гривень. В зв'язку з простроченням сплати аліментів відповідачем на 456 днів, позивач просить суд стягнути з нього на її користь суму неустойки, яка згідно наданого нею розрахунку становить 10923,00 гривень. В судове засідання позивач не зявилась, проте в матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд справи у її відсутність в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнає неявку відповідача неповажною, тому вважає за можливе розглянути справу без його участі за наявними у матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 14 лютого 2007 року стягнуто з [PERSON] [INFO], уродженця м. Вінниці на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 300 грн. до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 16 січня 2007 року. Відповідач з квітня 2014 року не сплачує аліменти, які йому присуджені. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції 29 липня 2015 року, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] станом на 01 липня 2015 року становить 4500, 00 гривень. В зв'язку з простроченням сплати аліментів відповідачем на 456 днів, позивач просить суд стягнути з нього на її користь суму неустойки, яка згідно наданого нею розрахунку становить 10923,00 гривень. Відповідно до ст. 194 Сімейного Кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Статтею 196 Сімейного Кодексу України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З огляду на викладене, в зв'язку з невжиттям відповідачем будь-яких заходів по виплаті та погашенню заборгованості аліментів вважаю, що сплата неустойки (пені) у розмірі 10923, 00 грн. підлягає до задоволення. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує, не бере участі у додаткових витратах. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до правового висновку, який був винесений Верховним судом України на засіданні Судової плати по судових справах 11 вересня 2013 року за результатами розгляду цивільної справи № 6-81 цс 13, предметом якої була суперечка про стягнення заборгованості по аліментах та пені від суми не сплачених аліментів, оскільки зобов'язання по сплаті аліментів носить періодичний характер і має виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення пені від суми не сплачених аліментів на підставі ч. 1 ст. 196 СКУ суд повинен з'ясувати розмір не сплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити термін, до якого кожне з цих зобов'язань мало бути виконано, і з урахуванням встановленого розрахувати розмір пені, виходячи із суми не сплачених аліментів за кожен місяць окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня винесення судом рішення про стягнення аліментів, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожний з прострочених платежів і визначивши їх загальну суму. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання в тому, що факт неналежного виконання позичальником зобов»язань по сплаті аліментів та розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підтверджується письмовим розрахунком, наданим позивачем, що є підставою для задоволення позову. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути з відповідача понесені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved