Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк», за участю третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , ПН КМНО Паракуда І.В., Подільський РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.08.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 800001301, відповідно до якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 40000,00 доларів США. З метою забезпечення виконання умов кредитного зобов`язання, було укладено договір іпотеки за реєстровим № 497 від 02.08.2007 року, за яким обтяженню підлягала квартира [ADDRESS] . 11.01.2013 року ПН КМНО Паракудою І.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 30 про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог відповідача на суму в розмірі 414813 грн. 88 коп. Про вчинення вищевказаного виконавчого напису позивачу стало відомо 17.09.2014 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження. В межах виконавчого провадження було накладено арешт на все майно позивача. Позивач вважає, що ПН КМНО Паракудою І.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису було допущено грубе порушення порядку вчинення виконавчого напису, а саме: відсутність безспірної заборгованості; наявність відкритих позовних проваджень у районних судах щодо стягнення заборгованості за кредитним договором; не надсилання письмової вимоги позивачу про усунення порушення з боку відповідача; відсутність в матеріалах нотаріальної справи належних доказів наявності безспірної заборгованості тощо. Позивач, вважає, що цей виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з огляду на вищевикладене. За таких обставин [PERSON] просить суд визнати виконавчий напис вчинений ПН КМНО ПН КМНО Паракудою І.В. від 11.01.2013 року № 30 таким, що не підлягає виконанню. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а справу просила розглянути без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Треті особи також в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 02.08.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 800001301, відповідно до якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 40000,00 доларів США. (а.с. 25-26) З метою забезпечення виконання умов кредитного зобов`язання, між ЗАТ «Альфа-Банк» з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони було укладено іпотечний за реєстровим № 497 від 02.08.2007 року, за яким обтяженню підлягала квартира [ADDRESS] . (а.с. 36-40) 11.01.2013 року ПН КМНО Паракудою І.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 30 про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог відповідача на суму в розмірі 414813 грн. 88 коп. за період з 01.01.2009 року по 01.12.2012 року. (а.с. 41) 21.01.2013 року державним виконавцем Подільського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві постановою в межах ВП № 36075928 відкрито виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 414813 грн. 88 коп. (а.с. 42) Постановою Подільського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві від 28.12.2015 року, у зв`язку із запровадженням мараторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, повернуто виконавчий документ стягувачу. (а.с. 44-45) Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, процедура вчинення якої регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат» та главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з пунктом 1 даного Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Позивач зазначає, що підставами для визнання виконавчого напису нотаріуса він вбачає відсутність безспірної заборгованості; наявність відкритих позовних проваджень у районних судах щодо стягнення заборгованості за кредитним договором; не надсилання письмової вимоги позивачу про усунення порушення з боку відповідача; відсутність в матеріалах нотаріальної справи належних доказів наявності безспірної заборгованості. Відповідач в заяві від 09.12.2019 року визнав позовні вимоги повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи вищевикладене, визнання позовних вимог позивачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved