Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що їй належить на праві власності квартира [ADDRESS], в якій зареєстрована, але не проживає її колишня невістка [PERSON] Вказує, що реєстрація останньої порушує її право власності на нерухоме майно, перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися квартирою. На підставі, наведеного, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала, просила його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.03.2015 року, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5,6). З будинкової книги на зазначену квартиру також вбачається, що у ній зареєстрована колишня невістка [PERSON] (а.с.7-9). При перевірці Луцьким МВ УМВС України у Волинській області паспортного режиму за адресою [ADDRESS] за заявою [PERSON] опитані сусіди підтвердили пояснення останньої, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає з листопада 2012 року (а.с.10). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 24.01.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.11). Згідно ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обов'язків, зокрема належним чином був повідомлений відповідач, однак вона не надала суду переконливих заперечень проти позову та доказів того, що їй чинились перешкоди у користуванні спірним житлом або причини, у зв'язку з якими вона була відсутня за місцем своєї реєстрації є поважними. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Волинської області. На підставі ст.405 ЦК України,

Outcome: approved