Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила поділити між нею та відповідачем обєкти спільного сумісного майна їх подружжя, а саме: житловий будинок № 6 по вул. Рад в с. Рудня-Городище в Житомирському районі Житомирської області, визнавши за позивачем право власності на 1/2 його частину; земельну ділянку площею 0,25 га, що знаходиться по вул. вул. Рад, 6 в с. Рудня-Городище в Житомирському районі Житомирської області, визнавши за позивачем право власності на 1/2 її частину; земельну ділянку площею 0,52 га, що знаходиться по вул. вул. Рад в с. Рудня-Городище в Житомирському районі Житомирської області, визнавши за позивачем право власності на 1/2 її частину, припинивши право спільної сумісної власності подружжя на вищевказане нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначено наступне. Спірні обєкти нерухомого майна є спільною сумісною власністю подружжя, адже придбані сторонами за спільні кошти за час перебування у незареєстрованому шлюбі. Оскільки дійти згоди у питанні поділу майна сторони не можуть, звернення до суду є єдиним можливим способом захисту прав. Сторони у судове засідання не зявились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а також остання не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно і належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи, відсутність заяви від останнього про розгляд справи за його відсутності та беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідив матеріли справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 13 серпня 2010 року сторони за договорами купівлі-продажу придбали (прийняли у власність): 1) житловий будинок № 6 по вул. Рад в с. Рудня-Городище в Житомирському районі Житомирської області (а.с.18, 114-115); 2) земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 1822086200:02:001:0117, що знаходиться по вул. вул. Рад, 6 в с. Рудня-Городище в Житомирському районі Житомирської області (а.с.24, 112-113); 3) земельну ділянку площею 0,52 га, кадастровий номер 1822086200:02:001:0118, що знаходиться по вул. вул. Рад в с. Рудня-Городище в Житомирському районі Житомирської області (а.с.28, 110-111). 2 вересня 2010 року сторони зареєстрували право власності на названий спірний житловий будинок по 1/2 частці за кожним (зворот а.с.18, а.с.116). У ході розгляду справи проведені судові будівельно-технічна та земельно-технічна експертизи, якою запропоновано можливі варіанти розподілу спірного нерухомого майна (а.с.95). Інших доказів сторонами не надавалось і відповідно судом не досліджувалось. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Аналогічна норма закріплена у ч. 1 ст. 3 ЦПК України. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 Сімейного Кодексу України). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (ст. 61 СК України). Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проаналізував фактичні обставини справи, що встановлені на підставі наявних у матеріалах справи доказів, норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного. У ході розгляду справи встановлено, що нерухоме майно, питання про поділ якого є предметом заявлених вимог, набуте сторонами не за час перебування у зареєстрованому шлюбі, а відтак не охоплюється таким правовим режимом як спільне сумісне майно подружжя і поділу на підставі цього не підлягає. Крім того, як убачається з матеріалів справи, частки сторін у праві спільної часткової власності на згадуваний житловий будинок визначені (по 1/2 частці за кожним) і такі їх права власності зареєстровані, а тому обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у вигляді поділу такого будинку обраний невірно та не відповідає характеру спірних правовідносин. Таким чином, не підлягають до задоволенння похідні від названих вище вимоги позивача про визнання права власності на 1/2 частини вищевказаного нерухомого майна. Враховуючи відмову у задоволенні позову подальшому розподілу судові витрати не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed