Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи з боку відповідачів: [PERSON], неповнолітня [PERSON], [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] про визнання недійсним договору дарування та про визнання права власності на 1/3 частку в житловому будинку. Крім того, [PERSON] звернулась до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON], [PERSON], треті особи з боку відповідачів: [PERSON], неповнолітня [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] про визнання недійсним договору дарування та про визнання права власності на 2/3 частки у житловому будинку та стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] 58 594 гривень. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що 01 червня 2010 року вона від [PERSON] отримала гроші у розмірі 11 000 доларів США за продаж житлового будинку з будівлями та спорудами , розташованого за адресою: [ADDRESS] в інтересах його дружини та дітей та склала розписку, у якій зазначила, що продаж будинку виконає згідно з домовленістю, а саме продасть [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожному по 1/3 частці. 07 червня 2010 року головою Старобільською РДА Луганської області за заявою [PERSON] було винесено розпорядження за № 327 про надання згоди на ім'я заявниці [PERSON] на укладання договору купівлі - продажу частини будинку в інтересах її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], про що їй не було відомо на той час. 04 серпня 2010 року приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] за його порадою був складений договір дарування житлового будинку [ADDRESS], зареєстрований договір в реєстрі за № 2538, замість складання договору купівлі-продажу кожному з [PERSON] у 1/3 частці відповідно до домовленості з [PERSON] 14 жовтня 2010 року Старобільським районним судом по цивільній справі № 2-2350/2010 між [PERSON] та [PERSON] шлюб був розірваний і тоді [PERSON] почав звертатися з позовними вимогами до судового органу та отримав наступні рішення. 25 травня 2011 року [PERSON] достовірно знаючи про те, що відносно будинку [ADDRESS] проводиться спір щодо його розподілу, не надаючи правдивих відомостей приватному нотаріусу, у конторі приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу [PERSON]укладає договір дарування житлового будинку [ADDRESS] в інтересах своєї матері [PERSON], для того, щоб у подальшому уникнути його розподілу зі своїм колишнім чоловіком [PERSON] 11 квітня 2012 року Старобільським районним судом Луганської області по цивільній справі № 2-1475/2011 був визнаний удаваним договір дарування житлового будинку [ADDRESS], укладений 04 серпня 2010 року між нею - дарувальником [PERSON] та обдарованою [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу [PERSON] Цим же рішенням суду був визнаним (укладеним) 04 серпня 2010 року договір купівлі - продажу, але тільки 1/3 частини у житловому будинку [ADDRESS] тільки між нею - продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] Також 11 квітня 2012 року Старобільський районний суд визначаючи удаваним договір дарування від 04 серпня 2010 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за № 2538, не вирішив питання щодо договору дарування укладеного цим же приватним нотаріусом 25 травня 2011 року, зареєстрованим за реєстровим № 1770 за ознаками неповідомлення [PERSON] та [PERSON] про існування іншого договору дарування від 25.05.2011 року. 06 березня 2013 року апеляційним судом Луганської області по цивільній справі № 22ц/1290/6070/2012 року рішення Старобільського районного суду від 30 жовтня 2012 року було скасовано та по справі було постановлено нове рішення, яким з неї на користь [PERSON] було стягнуто 29297 грн., що дорівнюють неоформлений1/3 частки будинку. І знову ж суд другої інстанції про існування другого договору дарування від 25.05.2011 року ніхто з колишнього подружжя [PERSON] не повідомив. А тому суд другої інстанції виніс рішення, яким з неї було стягнуто на користь [PERSON] 29297 гривень, які дорівнюють 1/3 частці у житловому будинку [ADDRESS] що за договором дарування від 04 серпня 2010 року. Таким чином [PERSON] за укладеним договором від 04 серпня 2010 року стала володіти 1/3 часткою як за договором купівлі - продажу, відповідно до рішення Старобільського районного суду від 11 квітня 2012 року. Вона ж стала володіти 1/3 часткою за договором дарування від 04.08.2010 року, так як Старобільський районний суд рішенням від 11 квітня 2012 року повністю визнав договір дарування удаваним. Таким чином за [PERSON] залишилось 1/3 частка у житловому будинку [ADDRESS] , а за 1/3 частку відносно [PERSON] вона повністю сплатила. У той же час 1/3 частка залишається не визнаною, хоча відповідачі нею володіють. За таких обставин були порушені її права які полягають у тому, що діями [PERSON] вона продала свій будинок як за 2/3 частки його вартості. Також [PERSON] знаючи про те, що його колишня дружина [PERSON] має у будинку [ADDRESS] 1/3 частку, звернувся до Старобільського районного суду про поділ спільного сумісного майна та 14 травня 2012 року за рішенням Старобільського районного суду отримав 1/6 частку. Тому вважає, що відповідачі ошукали її на 2/3 частки будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що [PERSON] подарувала їй будинок. Вважає, що володіє ним на законних підставах. Підстав для скасування договору дарування вона не вбачає. Окрім цього заявила, що вони зробили в будинку капітальний ремонт. Вважає, що будинок належить їй, оскільки вони передали грошові кошти в сумі 11000 доларів США за купівлю будинку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що договір, укладений між нею та [PERSON] в 2010 році є законним, оскільки нею було передано оговорену суму грошових коштів продавцеві. Підстав для скасування договору дарування вона не вбачає. [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов частково, був не згоден з підставами мотивувальної частини позовної заяви. Вважав, що оскільки договір дарування від 04 серпня 2010 року був визнаний удаваним, то [PERSON] має право на 2/3 частини житлового будинку. [PERSON] в судовому засіданні повністю не погодився з мотивувальною частиною. Не погодився тим, що про позивач просить визнати і право власності, і сплатити грошові кошти, бо це є повторним стягненням. Приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до копії розписки, [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 11000 доларів США за продаж будинку по [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 04 серпня 2010 року, [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). Відповідно до копії договору дарування від 25 травня 2011 року, [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). Рішенням Старобільського районного суду від 11 квітня 2012 року по справі № 2-1475/2011 за позовом [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: приватний нотаріус [PERSON], [PERSON], орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про визнання удаваним договору дарування, про визнання вчиненим договору купівлі-продажу, про визнання права власності (на теперішній час рішення набрало чинності), позовні вимоги було задоволено частково. Визнано удаваним договір дарування житлового будинку за адресою: [ADDRESS], укладений 04 серпня 2010 року між дарувальником [PERSON] та обдарованою [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу [PERSON]. Визнано вчиненим (укладеним) 04 серпня 2010 року договір купівлі-продажу 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON]. В інший частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю. (а.с. 14-16). З огляду на вищевказане, [PERSON] належить 1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 2 ст. 235 ЦК України, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Тобто виходячи з аналізу рішення Старобільського районного суду від 11 квітня 2012 року, [PERSON] продала [PERSON] лише 1/3 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Тобто, після набрання вищезазначеним рішенням суду чинності, їх права та обов'язки повинні були регулюватися главою 54 ЦК України. Згідно вищезазначеного у [PERSON] були відсутні правові підстави для вчинення договору дарування від 25 травня 2011 року всього домоволодіння. Тому суд вважає за необхідне визнати договір дарування від 25 травня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрований за № 1770. Вважати дійсним укладений договір дарування від 25 травня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрований за № 1770 в частині дарування [PERSON] [PERSON] житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] в розмірі 1/3 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст.. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки суд визнає частково недійсним договір дарування від 25 травня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрований за № 1770 та вважає дійсним укладений договір дарування від 25 травня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрований за № 1770 в частині дарування [PERSON] [PERSON] житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] в розмірі 1/3 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], немає підстав для відмови у визнанні за [PERSON] права власності на 2/3 часток у житловому будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS].

Outcome: partial