Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовну заяву мотивує тим, що 15.01.2004 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 13. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося і 13.06.2014 року вона звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В ході розгляду даної справи вона та відповідач дійшли згоди, що він буде добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої доньки, тому вона подала до суду заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів. Рішенням суду від 07.10.2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Також зазначає, що незважаючи на свої обіцянки, грошові кошти на утримання дитини відповідач надавав час від часу і в незначному розмірі, а протягом останніх двох років допомоги від нього не надходило взагалі. Вона неодноразово намагалася вирішити це питання з відповідачем пояснювала, що витрати повязані з утриманням доньки, постійно зростають. Дійсний розмір своїх доходів відповідач приховує та їй відомо, що він працює водієм маршрутного таксі № 7 у м. Ужгороді. Зважаючи на викладені обставини, вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Вказує, що як їй відомо, аліменти відповідач нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, у шлюб після розірвання з нею він не вступав, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. З посиланням на викладене, а також враховуючи те, що відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, позивач просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]-В.В., [INFO], в твердій грошовій сумі 1300 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, однак подала заяву від 03.07.2017 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечувала проти прийняття заочного рішення, суд,

Outcome: approved