Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просила встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], є донькою [PERSON], яка померла 15 червня 2014 року. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно в рівних долях [PERSON] та [PERSON]. Однак, протягом строку встановленого для прийняття спадщини вони не заявили про прийняття ними спадщини. Тому, заявник вважає себе єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на час відкриття спадщини приживала разом із матірю. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову, оскільки нею не підтверджено факт спільного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи те, що без встановлення факту проживання однією сім'єю разом із спадкодавцем, вона не може реалізувати своє право на спадщину, тому звернулась до суду із вказаною заявою. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала, з підстав викладених у заяві, просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Суду пояснила, що від спадщини відмовляється, крім того підтвердила той факт, що заявник дійсно на час смерті [PERSON] проживала разом із нею. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЕ № 145881 виданого 10 вересня 1953 року, Олександрівською сільською радою Приазовського району Запорізької області. 21 червня 1973 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та змінила дівоче прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 317989, виданого 21 червня 1973 року Будинком урочистої реєстрації шлюбу м. Запоріжжя. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ № 179469 виданого 18 червня 2014 року виконавчим комітетом Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, матір заявниці [PERSON] померла 15 червня 2014 року в с. Щорсівка, Генічеського району Херсонської області. З довідки виконавчого комітету Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області №261 від 25 листопада 2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO] мешкала за адресою вул. Махарадзе,24 у с. Щорсівка, Генічеського району. На день смерті з померлою мешкала її донька [PERSON]. Відповідно довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області №459 від 23 листопада 2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO] була зареєстрована з 1950 року за адресою вул. Миру,8 у с. Олександрівка, Приазовського району, Запорізької області, але фактично за вказаною адресою проживала до 31 жовтня 2012 року. У судовому засіданні встановлено, що заявник фактично прийняла спадщину після померлої [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Однак, отримати свідоцтво на спадщину не має можливості, оскільки місце відкриття спадщини не співпадає з місцем смерті спадкодавця. Згідно з правилами статті 1220 ЦК України та статті 249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ за №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявник згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги, оскільки є рідною донькою померлої [PERSON]. За таких обставин, враховуючи, що заявник має право на отримання спадщини після смерті [PERSON], однак не може реалізувати його без встановлення факту постійного проживання однією родиною зі спадкодавцем по день її смерті, а саме, до 15 червня 2014 року, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги, оскільки факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини достовірно встановлено в судовому засіданні.

Outcome: approved