overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] Іурі про розірвання шлюбу, вказуючи, що вона та відповідач 08.04.2009 року уклали шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Вказала, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони пять років не проживають разом. Зазначила, що відповідача засуджено на пять років умовно, працювати не бажає, не допомагає родині, не сплачує аліменти, дитиною не піклується. Їй стало відомо, що відповідач має наміри поїхати з України до Грузії без права вїзду в Україну на пять років. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] Іурі та [PERSON] зареєстрований 08 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізькій області, актовий запис №124 (а. с. 5). Ст. 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і дитини, оскільки судом встановлено, що між подружжям склалися такі взаємини, які призвели до розпаду сімї. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ним на оплату судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] Петроивича, [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до договору №1123 купівлі-продажу нерухомого майна від 14.04.2000р., [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON], 1995 року народження на підставі розпорядження № 285р. Суворовської районної адміністрації від 13.04.2000р. продали, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], що складається із однієї кімнати, жилою площею 11,8 кв.м., загальна площа 22,8 кв.м., корисна площа - 21,9 кв.м., що був посвідчений Товарною біржею «Одеська універсальна біржа товарів та послуг». Однак договір не був посвідчений нотаріально, а тому позивач просить визнати його дійсним. В судове засідання представник позивача подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, а також просив справу розглядати у його відсутність. Відповідачі про розгляд справи були повідомлялись за останнім місцем проживання, проте за даною адресою не проживають, у зв'язку з чим, на підставі ч. 4 ст. 74 ЦПК України вважаються повідомленими про розгляд справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що відповідно до договору №1123 купівлі-продажу нерухомого майна від 14.04.2000р., [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON], 1995 року народження на підставі розпорядження № 285р. Суворовської районної адміністрації від 13.04.2000р. продали, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], що складається із однієї кімнати, жилою площею 11,8 кв.м., загальна площа 22,8 кв.м., корисна площа - 21,9 кв.м., що був посвідчений Товарною біржею «Одеська універсальна біржа товарів та послуг». Під час укладення угоди між сторонами було досягнуто згоди і виконані суттєві умови договору. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони по справі уклали угоду, передбачену законом, оформили її у письмовій формі, як того вимагає ст. 44 ЦК України в редакції 1963р., угода відповідає вимогам закону і інтересам сторін. Після оформлення предмет угоди фактично перейшов в користування покупця, право власності на квартиру зареєстровано за позивачкою 24.05.2000р., кн.. 357, пр. -190,р. № 1669. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, суд вважає, що позов про визнання угоди дійсною підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у якому зазначила, що вона та відповідач з 24 вересня 1997 року перебували в шлюбі, від якого у них 21.06.1998 року народилася [PERSON]. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 17.01.2013 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач часто не ночував вдома, а 22.02.2013 року забрав всі речі і покинув квартиру [ADDRESS], яка належить їй на праві власності. Починаючи з цієї дати відповідач в квартирі не проживає, тому просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщення. У судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За договором купівлі-продажу від 26.06.2007 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] та [PERSON] купили квартиру [ADDRESS] (а.с.10). Право власності на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі на нерухоме майно 19.07.2007 року (а.с.11). У подальшому за договором дарування від 16 червня 2012 року [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с.8). Зазначене право зареєстровано за нею 12.07.2012, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є одноособовим власником спірної квартири. Згідно довідок Бердянського виконавчого комітету Бердянської міської ради від 07.11.2016 року (а.с.17) та довідки ОСББ «Серафімовича-139» від 06.10.2016 року (а.с.7) відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], актами від 18.10.2016 року та 28.12.2016 року (а.с.14,41), встановлено, що [PERSON] без поважних причин не проживає в [INFO] понад один рік, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у якому зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2010 року їй належить квартира [ADDRESS] в якій вона та відповідач проживали однією сім'єю. З червня 2011 року відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає, чим порушує її права оскільки вона не може нею розпорядитися. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] У судове засідання позивач та його представник не з'явились, подали заяву про розгляд справи в їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій позов визнав, просив розглянути справу в його відсутності. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.12.2010 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4-6). Право власності на це майно зареєстровано за позивачем у Державному реєстрі прав (а.с.7). Згідно копії паспорта (а.с.28-29), довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області від 28.04.2015 року (а.с.20) [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає встановленим факт непроживання відповідача понад року на спірній житловій площі, яка належить на праві власності позивачу, так як ця обставина підтверджується актами від 20.09.2014 року, 05.10.2014 року та 07.04.2015 року (а.с.34-36). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у якому зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно вона є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеному житловому приміщенні зареєстрований, але не проживав і не проживає відповідач [PERSON], якого вона зареєструвала для можливості його працевлаштування. Реєстрація відповідача порушує її права власника, пов'язаних з наданням комунальних послуг та розміру їх оплати. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, про слухання справи повідомлений відповідно до абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. З'ясувавши всі обставин справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.12.2009 року видно, що позивач є власником 61/9240 будинку, [ADDRESS] у м. Бердянську Запорізької області. У його користуванні знаходиться квартира №7 (а.с.6). Це право зареєстровано за позивачем у Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно (а.с.6). Згідно копії домової книги, довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області від 08.04.2015 року [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] (а.с.8, ). Факт порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав підтверджується поясненнями свідка [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що позивач на законних підставах набув право власності на 61/9240 частку будинку, [ADDRESS] у м. Бердянську Запорізької області, а відповідач робить йому перешкоди у здійсненні прав власника, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання недійсними Державних актів на право власності на земельні ділянки. Рішенням Чутівського районного суду від 07.11.2016 р. позов задоволений. Відповідно до даного рішення суд визнати недійсними Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 505678 виданий 11.05.2010 р. Чутівською районною державною адміністрацією Полтавської області та Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 505679 виданий 11.05.2010 р. Чутівською районною державною адміністрацією Полтавської області. Позивачка звернулась до суду із заявою про винесення додаткового рішення, т.я. суд в своєму рішенні від 07.11.2016 р. не зазначив кадастрові номери земельних ділянок, на які були видані Державні акти на право власності на земельні ділянки, та які рішенням суду від 07.11.2016 р. були визнані недійсними, а також реєстраційні номери об'єктів нерухомого майна та номери записів про право власності. Позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання надали заяви про розгляд справи в їх відсутності і просили заяву про винесення додаткового рішення задовольнити. Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, встановив що заява про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню. Судом встановлено, що суд в своєму рішенні від 07.11.2016 р. не зазначив кадастрові номери земельних ділянок, на які були видані Державні акти на право власності на земельні ділянки, та які були визнані недійсними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання недійсними Державних актів на право власності на земельні ділянки, який обґрунтовувала тим, що вона та відповідачка отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 17.02.2008 р. [PERSON] у розмірі по 1/2 частині на належні останній земельні ділянки. 11.05.2010 р. позивачка отримала Державні акти на право власності на земельні ділянки серія ЯЛ № 505678 та серія ЯЛ № 505678 на успадковані після смерті [PERSON] 1/2 частини земельних ділянок, які були їй виділені з спільного часткового майна в натурі без згоди іншого співвласника [PERSON], в наслідок чого остання не може отримати Державні акти на право власності на успадковані нею частки земельних ділянок. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути у відсутності його та позивача. Відповідач надала заяву, у якій позов визнала, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила права на користування житлом, який обґрунтовувала тим, що вона є власницею будинку [ADDRESS]. В будинку зареєстрована її колишня невістка [PERSON], яка у будинку фактично не проживає з червня 2005 р., коли добровільно перестала проживати в будинку. Враховуючи, що відповідачка не проживає у даній квартирі майже 9 років без поважної причини, просить визнати її такою, що втратив права на користування житлом. Позивачка надала заяву, в якій позов просила задовольнити і справу розглянути в її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Зі згоди позивачки суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідачки. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та свідка, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності від 16.06.2014 р. [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрована [PERSON], але з червня 2005 р. за вказаною адресою не проживає. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, т.я. відповідачка не проживає за адресою своєї реєстрації без поважних причин понад один рік - з червня 2005 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи, що вона є основним наймачем неприватизованої квартири [ADDRESS]. Квартира була надана її матері - [PERSON] та членам її сім'ї, якими були вона та [PERSON]. Відповідач з 2009 року не проживає в спірній квартирі без поважних причин, тому просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав і просив їх задовольнити, пояснивши суду, що відповідач у 2009 році забрав усе своє майно і з того часу в спірній квартирі не з'являється і не проживає, комунальні послуги не оплачує. Представник позивача вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Пояснив суду, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2009 року, оскільки переїхав проживати в Російську Федерацію де зареєстрував своє місце проживання з 2011 року. Особистих речей відповідача в квартирі не залишилось. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду телеграму в якій позов визнав. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 71 та ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до довідки ОСББ «Механічний» від 16.10.2016 року членами сім'ї [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] є наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, тому його слід визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2011 року. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої 19.06.2015року № 562/66 житлово- будівельним кооперативом «Суворівський-4», у даній квартирі проживають та прописані троє людей, а саме позивачка [PERSON], її зять [PERSON] та відповідач [PERSON]. Позивачка стверджує, що відповідач [PERSON] з березня 2008 року в квартирі не проживає, що підтверджується актом, які посвідчили сусіди. На підставі ст. 405 ЦК України, позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а також пояснила, що відповідач в квартирі не проживає декілька років, особистих речей його в квартирі не має. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте згідно відмітки житлово-будівельного кооперативу «Суворівський-4» за місцем реєстрації не проживає. В звязку з чим, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2011 року. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої 19.06.2015року № 562/66 житлово- будівельним кооперативом «Суворівський-4», у даній квартирі проживають та прописані троє людей, а саме позивачка [PERSON], її зять [PERSON] та відповідач [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з березня 2008 року в квартирі не проживає, що підтверджується актом, які посвідчили сусіди. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В звязку з тим, що відповідач не проживає в квартирі більше одного року без поважних причин, то позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON], належить на праві приватної власності квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається в цілому з однієї кімнати. Загальна площа квартири 31,9 кв.м.. В квартирі зареєстрована тітка позивачка - [PERSON], яка з 5 вересня 2015 року в квартирі не проживає. Позивачка стверджує, що в квартирі відсутні особисті речі відповідачки, а також їй не перешкоджали у користуванні житлом. У зв'язку з реєстрацією відповідачки в квартирі, позивачка змушена сплачувати за неї комунальні послуги. Позивачка має намір продати цю квартиру, але через реєстрацію в ній відповідачки не може цього зробити. Факт того, що відповідачка не проживає в квартирі підтверджується відповідним актом від 12.09.2016 року. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, позивачка просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не зявилась, згідно поданої заяви просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлялась за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою не проживає, що підтверджується відповідно відміткою на кореспонденції. Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою про розгляд справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON], належить на праві приватної власності квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається в цілому з однієї кімнати, загальна площа квартири 31,9 кв.м.. В квартирі зареєстрована тітка позивачка - [PERSON], яка з 5 вересня 2015 року в квартирі не проживає. Факт того, що відповідачка не проживає в квартирі підтверджується відповідним актом від 12.09.2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідачка не проживає в квартирі без поважних причин понад один рік, то вона втратила право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved