Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення передплати, пені та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на наступне. 20.07.2013 року за місцем мешкання позивачки між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу металопластикових конструкцій № 21. Згідно вказаного договору виконавець (відповідач) зобов'язаний виготовити самостійно з своїх матеріалів металопластикові склопакети або придбати їх у сторонньої організації та здійснити їх установку (скління балкону). На виконання договору відповідач справив виміри балкону позивачки, демонтував старі рами, а позивачка в якості передплати передала йому грошові кошти в розмірі 8740,00 гривень. Термін поставки, передбачений договором, становив 24 робочих дня з дня отримання грошових коштів, термін встановлення - 4 робочих дні з моменту готовності замовлення. Згідно до п. 4.2 договору виконавець гарантує завершення установки до закінчення строку установки. Таким чином, роботи повинні були бути виконані в строк до 29.08.2013 року. Однак до теперішнього часу відповідач своїх договірних зобов'язань не виконав і грошові кошти позивачці не повернув, на претензійний лист не відповідає, на звернення правоохоронних органів і прокуратури не реагує, від зустрічей ухиляється. Оскільки договір на протязі довгого часу не виконується з вини саме відповідача, позивачка вважає за необхідне розірвати договір купівлі-продажу металопластикових конструкцій № 21 від 20.07.2013 року та стягнути з нього суму сплаченої передплати у розмірі 8740,00 гривень. Відповідно до п. 5 ст. 10 Закону «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно договору, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3 % вартості робіт (послуг), якщо інше не передбачено законодавством. Таким чином позивачка вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі: 7447грн.*3%*98днів (станом на 05.12.2013 року) = 21873,6 грн. Крім того, протиправними діями відповідача позивачці завдано моральні страждання полягають в тому, що вона розраховувала отримати послугу і балкон з новими склопакетами до настання холодної пори року, однак до теперішній час послуга їй відповідачем не надана. В даний час старий балкон демонтований частини рами не закріплені і при сильному вітрі рама може впасти на тротуар, що створює загрозу життю і здоров'ю громадян. Крім того, відповідач розбив вікно на заскленій частині балкона , почав заливати стяжку на підлозі і не закінчив , утеплювач не уклав. Позивачка хвилюється з приводу невпорядкування квартири, невиконання ремонтних робіт відповідачем, всі її звернення до інспекції по захисту прав споживачів, прокуратуру, міліцію, до адвоката завдають їй моральні страждання. У позивача порушено звичайний життєвий уклад, вона змушена відкладати свої справи , роботу , займатися пошуком нових фахівців-будівельників, захищати свої права і робити спроби до повернення моїх коштів. Моральна шкоду вона оцінює в 3000 грн. Просила суд розірвати договір купівлі-продажу металопластикових конструкцій від 20.07.2013 року № 21, укладений між нею і фізичною особою - підприємцем [PERSON], стягнути з відповідача на її користь суму передоплати, сплачену за договором у розмірі 8740 грн., пеню в розмірі 21873,6 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Згідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач не повідомив суд про причини своєї відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази у справі в їх сукупност, прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 20.07.2013 року між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу металопластикових конструкцій № 21, відповідно до п. 4.1 якого строк постачання 24 робочих дні з моменту надходження грошових коштів в касу або на розрахунковий рахунок. Строк установки - 4 робочих дні з моменту готовності замовлення (а.с. 7). 20.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір доручення №21 за умовами якого [PERSON] передала, а [PERSON] отримав 4200 (чотири тисячі двісті) гривень для виконання дій передбачених Договором купівлі-продажу №21 від 20.07.2013р. (а.с. 9). Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінений або розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін при істотному порушенні договору іншою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно до п. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що вони не будуть виконані з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити відповідний термін для усунення недоліків, а у разі невиконання цієї вимоги у визначений термін - розірвати договір і вимагати відшкодування збитку. Відповідно до умов договору, укладеного між позивачкою та відповідачем, роботи повинні були бути виконані в строк до 29.08.2013 року, але до теперішнього часу вони не виконані, і своєю поведінкою відповідач дає підстави вважати, що договір не буде виконано саме з його вини. За таких умов суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу металопластикових конструкцій № 21 20.07.2013 року, укладений між позивачкою та відповідачем повинний бути розірваний. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа має повернути майно і тоді, коли підстава, на підставі якого воно було набуте, згодом відпала. Правовим наслідком розірвання договору є і повернення грошових коштів, сплачених відповідачу у якості передплати. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 7300 гривень. Відповідно до п. 5 ст. 10 Закону «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно договору, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3 % вартості робіт (послуг), якщо інше не передбачено законодавством. Пеня розраховується наступним чином: вартість робіт за договором помножити на 3 % помножити на кількість днів прострочення (що в даному випадку складає 28 днів) і становить: 7300грн. * 3 % * 28 днів = 6232 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності до ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова і моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується заподіяла його обличчям за наявності її вини. Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з урахуванням глибини моральних страждань, виходячи з суті позовних вимог, негативних наслідків для позивача, викликаних порушенням його звичайного стилю життя. З урахуванням принципу розумності та справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію моральної шкоди в розмірі 500,00 гривень. Справу розглянуто у межах заявлених позивачем позовних вимог з урахуванням обраного ним способу захисту права. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати в розмірі 487,20 гривень. На підставі ст. ст. 15, 23, 651, 1167, 1212 ЦК України, ст. 10 Закону «Про захист прав споживачів», та

Outcome: partial