Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно та допустити негайне виконання рішення суду. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 25.07.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого [INFO] народився син - [PERSON] та який на даний час проживає з матір`ю. Вказує, що сторони проживають окремо, відповідач участі в утриманні дитини приймає частково та не на постійній основі, шлюб фактично розпався, в суді на розгляді перебуває справа за її заявою про розірвання шлюбу. Всі витрати на утримання дитини здійснює позивач та її батьки. В свою чергу, відповідач відмовився від надання постійної матеріальної допомоги на дитину, матеріально здійснює часткову та не регулярну підтримку, однак, має роботу на постійній основі, будучи ФОП. Річний дохід відповідача складає 257 000 грн., інших аліментів нікому не платить, стягнень по виконавчих документах не проводиться, у іншому шлюбі не перебував та не перебуває, осіб на утриманні немає. Відтак, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позовної заяви підтримали, просили такі задоволити. Відповідач проти задоволення позову заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , такий народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, матеріальне становище дитини від шлюбу, стан здоров`я дитини та платника аліментів, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З врахуванням зазначених норм ЦПК України, суд вважає, що відповідачем не доведено неможливості сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, оскільки жодних доказів на спростування наведеного суду не надано. Водночас, з позовної заяви та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця [PERSON] вбачається, що дохід останнього протягом 2019 року становив 297500,00 грн., що вказує на можливість відповідача сплачувати аліменти для належного утримання дитини. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає до задоволення, а відтак, з відповідача слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved