Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ТОВ «ФК «Аланд», вказавши, що 05.10.2020 року за №64793 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість за кредитним договором №22037242275, укладеним між [PERSON] та АТ «Райффайзен банк Аваль» 14.06.2012 року, в сумі 26237,24 гривень. Вказуючи, що з наданих нотаріусу документів не вбачалось, що заборгованість була безспірною, а сам виконавчий напис був вчинений поза строками позовної давності, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 05.10.2020 року за №64793. Ухвалою суду від 18.06.2021 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову [PERSON] до ТОВ «ФК «Аланд», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомірського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишено без задоволення. Ухвалою суду від 01.07.2021 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, клопотання позивача про витребування доказів залишено без задоволення. 04.10.2021 року представником позивача адвокатом Івлєвим М.М. долучені додаткові письмові докази. Ухвалою суду від 04.10.2021 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 20.10.2021 року задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову [PERSON] до ТОВ «ФК «Аланд», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомірського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість в сумі 26237,24 гривень. 22.12.2021 року представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, наполягаючи на задоволенні позову. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач та треті особи без самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом справу розглянуто в заочному порядку, про що постановлено відповідну ухвалу. Відповідач в установлений судом строк не скористався своїм правом надати відзив на позов, треті особи без самостійних вимог на предмет спору не направили до суду письмових пояснень щодо позову. При дослідженні наданих позивачем та її представником документів судом встановлено наступне. 14.06.2012 року між АТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг у сфері страхування №014/0875/82/0084623, відповідно до п.п. 1.1 якого, кредитор зобов`язується надати позичальник кредит, а позичальник зобов`язується використовувати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки,визначені цим договором. [PERSON] отримала від АТ «Райффайзен банк Аваль» 20955,57 гривень на споживчі цілі, з яких 20000 гривень сума кредиту та 955,57 гривень на сплату стразового платежу на користь страховика. Згідно з п.п. 1.1.4-1.1.6 договору, [PERSON] зобов`язалась сплачувати банку антуїтетні платежі 14 числа кожного місяця по дату повного погашення кредиту до 14.06.2018 року, строк кредитування становить 72 місяці з дати надання кредиту, тобто з 14.06.2012 року. 05.10.2012 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 64793, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №22037242275 від 14.06.2012 року, укладеним з АТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №114/10 від 25.09.2015 року є АТ «Комерційний індустріальний банк», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №АКП-250915 від 25.09.2015 року є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №15/04/2016-01 від 15.04.2016 року є ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», правонаступником якого усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №11/08/2020-КА від 11.08.2020 року є ТОВ «ФК «Аланд», яке є стягувачем за кредитним договором №22037242275 від 14.06.2012 року. Згідно з виконавчим написом, строк платежу за кредитним договором № 22037242275 від 14.06.2012 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року. Сума заборгованості складає 25737,24 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 14676,17 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредиту становить 11051,07 гривня. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 500 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 26237,24 гривень. Дата набрання виконавчим написом законної сили - 05.10.2020 року. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання -3 роки. 21.12.2020 року ТОВ «ФК «Аланд» звернулось до приватного виконавця Клименка Р.В. з завою про примусове виконання рішення. Вказана заява зареєстрована приватним виконавцем 04.01.2021 року. Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.03.2021 року ВП №64020741 приватного виконавця ВО м. Києва Клименка Р.В. звернуто стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису №64793 від 05.10.2020 року виданого приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в сумі 26237,24 гривень. З наданих представником позивача додаткових доказів, якими він обґрунтовував неможливість надати всі можливі письмові докази, наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 25.02.2021 року №58/09 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ЖМНО Горая О.С. припинено з 25.02.2021 року, згідно з повідомленням Житомирського обласного державного нотаріального архіву, станом на 27.09.2021 року документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Горая О.С. до нотаріального архіву не передавався. Під час розгляду справи суд виходять з таких норм законодавства. Згідно з ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису, як нотаріальна дія, полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку оперативно реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Однак, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц, пр. 14-84цс19). Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Вчинення виконавчого напису нотаріусом відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, згідно з постановою ВС від 23.01.2018 року по справі №310/293/15. Суд також погоджується з доводами представника позивача щодо невизнання суми заборгованості, оскільки при вчиненні виконавчого напису не було встановлено порядок нарахування заборгованості та її сукупний розмір. Окрім цього, договором передбачено кінцевий строк повернення коштів до 14.06.2018 року, тому нарахування відсотків за користування кредитом після припинення дії кредитного договору суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідно до постанови ВП ВС від 28.03.2018 року №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 105 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, тому нарахування процентів після 14.06.2018 року є незаконним. Згідно з п.п. 3.3. п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначається, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Отже, для встановлення факту надання банком нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, необхідна наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, що узгоджується з позицією Верховного Суду України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015 року. Відповідно до правової позиції ВП ВС (п. 91) у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 року, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно зі ст. 1050 ч. 2 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 1 ст. 625 ЦПК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Окрім цього, приватним виконавцем вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором №22037242275 від 14.06.2012 року укладеним між позивачем та АТ «Раййфайзен банк Аваль». Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 14.06.2012 року між [PERSON] та АТ «Райфайзен банк Аваль» укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0875/82/0084623, а номер кредитного договору, який зазначено у виконавчому написі « [NUMBER] » є номером рахунку в «Райффайзен банк Аваль», як рахунок обліку заборгованості позичальника за кредитом (п.п. 1.1.7 договору). Отже, на виконанні приватного виконавця перебуває виконавче провадження за виконавчим написом, виданим щодо неіснуючого кредитного договору, оскільки доказів, які б підтверджували протилежне матеріали справи не містять. За обставин, встановлених судом, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, оскільки кредитором не доведено безспірність нарахованих сум, не надано розрахунку заборгованості за весь пред`явлений період, окрім цього відсутні докази як укладення кредитного договору №22037242275 від 14.06.2012 року між позивачем та АТ «Раййфайзен банк Аваль» так і наявності заборгованості саме за цим договором, тому суд прийшов до висновку про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved