Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна в натурі. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.08.2016 року визначено частки між нею та відповідачем у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами в с. Суськ, по вул. Ветеранів, 31, Ківерцівського району Волинської області у спільному майні подружжя по 1/2 частині. Посилаючись на те, що добровільно здійснити поділ спільного майна відповідач не бажає, просить поділити вказаний будинок в рівних частках в натурі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та просив розділити домоволодіння, виділивши йому в натурі кімнати 1-6, 1-7 та 1-8, літню кухню, 1/2 частину сараю, 1/2 частку земельної ділянки. Витрати необхідні для переобладнання електрики та газопостачання у будинку розділити порівну, а решту житлового будинку та земельної ділянки виділити позивачу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень статті 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.08.2016 року визначено частки між позивачем та відповідачем у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами в с. Суськ, по вул. Ветеранів, 31, Ківерцівського району Волинської області у спільному майні подружжя по 1/2 частині /а.с.4-5/. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: с. Суськ, по вул. Ветеранів, 31, Ківерцівського району Волинської області, належить сторонам на праві спільної часткової власності, частка кожного з них в якому становить по 1/2. Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно п. 6 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру); виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13. Питання поділу будинку вимагає з'ясування даних про план цього будинку, а також про висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі на час розгляду справи. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться за адресою с. Суськ, по вул. Ветеранів, 31, Ківерцівського району Волинської області виготовленого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 16.04.2006 року, до даного будинковолодіння входить: житловий будинок (А-1), прибудова (а), сходи (а1), літня кухня (Б-1), хлів (В-1), сарай (Г-1), навіс (Д-1) /а.с.6-10/. Як вбачається з висновку №484/5 від 21.11.2017 року та додатків до за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи, розподіл в натурі житлового будинку, що знаходиться в с. Суськ, по вул. Ветеранів, 31, Ківерцівського району Волинської області в частках 1/2 до 1/2 частин з метою обладнання окремих ізольованих квартир можливий за відхиленням від ідеальних долей за умови виконання запропонованого експертом перепланування і переобладнання житлового будинку та проведення добудови. Відповідно до 1-ого варіанту поділу першому співвласнику виділяється в натурі 44/100 часток житлового будинку, а саме: приміщення 1-8 площею 8,7 кв. м.; приміщення 1-7 площею 12,5 кв. м.; літня кухня (Б-1): 2-1 площею 6,3 кв.м., 2-2 площею 12,5 кв.м., 2-3 площею 4,0 кв.м., 1/2 частину хліва (В-1) (ліва частина), вартістю 92108,72 грн. Другому співвласнику виділяється в натурі 56/100 часток житлового будинку, а саме: приміщення 1-1 площею 4,9 кв. м.; приміщення 1-2* площею 3,1 кв. м.; приміщення 1-2** площею 3,9 кв. м.; приміщення 1-4 площею 12,1 кв. м.; приміщення 1-3 площею 6,2 кв. м., приміщення 1-5 площею 25 кв.м.; приміщення 1-6 площею 16,3 кв.м.; сходи (а1), 1/2 частину хліба (В-1) (права частина), сарай (Г-1), навіс (Д-1), вартістю 118572,28 грн. Грошова компенсація за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння становить 13231,78 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Позивач [PERSON] визначилася з обсягом заявлених позовних вимог та бажає поділу спірного житлового будинку за вказаним варіантом, зазначеним у висновку експертизи, згідна сплатити відповідачу [PERSON] грошову компенсацію за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння, яка становить 13231,78 грн. Водночас відповідач [PERSON] заперечив щодо можливості такого розподілу, у звязку з тим, що вважає даний розподіл несправедливим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК). Отже, вирішуючи даний спір по суті, враховуючи спірні правовідносини, що склались між сторонами у справі та неможливість досягнення ними домовленості щодо обрання варіанту поділу, розмір часток будинковолодіння, які належать сторонам у справі, суд, проводячи поділ спірного будинковолодіння згідно з рекомендаціями, викладеними у висновку судової будівельно-технічної експертизи №484/5 від 21.11.2017 року та додатків до нього, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи судовим експертом [PERSON], вважає, що запропонований експертом варіант поділу передбачає найменше відхилення від ідеальних часток та, відповідно, найменшу грошову компенсацію за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння, а також з технічної точки зору не потребує здійснення значних переобладнань та перепланувань. Крім того, враховуючи згоду та можливість позивача [PERSON] сплатити відповідачу [PERSON], різницю в частці будинку суд приходить до висновку про необхідність виділення позивачу [PERSON] саме частини будинку з використанням варіанту 1 виділивши їй у власність частину другого співвласника ідеальною часткою 56/100 частки. Відповідачу [PERSON] відповідно частину першого співвласника розміром ідеальної частки 44/100. Сторонам необхідно провести перепланування та добудову згідно вищевказаних висновків № 484/5 від 21.11.2017 року та додатків до висновку. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved