overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Південьзахідшляхбуд» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не виплачує нараховану заробітну плату. Позивач у судове засідання не з'явилася, про те подала до суду заяву у якій підтримує позовні вимоги та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно даних трудової книжки позивач з 23.04.1971 року працювала в Хмельницькому дорожньо-будівельному управління назву якого в подальшому було змінено на ВАТ «Південьзахідшляхбуд» та ПАТ «Південьзахідшляхбуд» до 26 червня 2014 року. Звільнена з роботи 26.06.2014 року за скороченням штату по п.1 ст.40 КЗпП України згідно наказу №556 від 26.06.2014 року та на день звільнення було нараховано та не виплачено заробітну плату у розмірі 6702,54 грн., що вбачається з даних довідки товариства, що є порушенням вимог ч.1 ст.116 КЗпП України яка визначає, що виплата всіх сум, що належать працівнику проводится у день звільнення. Враховуючи вище викладене суд рахує, що на користь [PERSON] підлягає до стягнення 6702,54 грн. заборгованості по заробітній платі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн., оскільки позивач згідно п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась до суду із позовом до територіальної громади в особі Красківської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши, що після смерті її баби по лінії матері [PERSON], котра сталася 24.06.2003 року, залишилась спадщина, яку вона фактично прийняла після смерті її чоловіка [PERSON], котра сталася 01.07.2002 року, але не оформила своїх спадкових прав, однак у свідоцтві про смерть прізвище померлого діда позивача зазначене як [PERSON], а у свідоцтві про смерть прізвище померлої баби позивача зазначене як [PERSON], що унеможливлює встановлення ступеню родинних відносин і є перешкодою для [PERSON] в реалізації права на спадкування. Таким чином,\~позивач просить\~встановити той\~факт,\~що [PERSON]\~та [PERSON],\~за життя\~були чоловіком\~та дружиною. \~ \~ \~ \~Встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати право на спадкування за померлою бабою. \~ \~ \~ \~В підготовче засідання позивач та її представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов [PERSON] визнав. \~ \~ \~ \~Від третьої\~особи [PERSON]\~надійшла заява\~про розгляд\~справи за\~його відсутності\~та в\~якій він\~не заперечує\~проти задоволення\~позову [PERSON] \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки факт, який просить встановити позивач, знайшов своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд встановлює факти родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~Встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати право на спадкування. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, за яким просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] з 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду гршову суму 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем обов`язку з утримання дитини сторін [PERSON] , [INFO] .. Провадження за позовом відкрите на підставі ухвали судді 05.04.2021 року. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позов підлягає задоволенню. З огляду на матеріали справи вбачається, що сторони з 29 березня 2018 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON] , [INFO] .. Святошинський районний суд м. Києва 13.06.2019 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов`язань, в тому числі і в частці від заробітку. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Після винесення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складає в середньому 900 гривень щомісячно, пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача. Як вбачається з наданих позивачкою доказів позивач отримує дохід, визначений розмір аліментів відповідач сплачує не регулярно, у зв`язку з інфляцією зросли витрати на оздоровлення, харчування, лікування, утримання сина сторін по справі, та розмір аліментів має бути збільшений. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Заявлений розмір аліментів, з огляду на вказані позивачем дані про її особу, особу відповідача та їх дитини, є виваженим та реальним до виконання. Тому, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі вказаних норм закону. За такого рішення, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, посилаючись на те, що 03.10.2011 року надала у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 23 000 грн., про що остання надала розписку та зобов'язалась їх повернути на першу вимогу. 23.10.2013 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з вимогою повернути гроші, але до теперішнього часу гроші не повернула, тому просить стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти у розмірі 23 000 грн. та судовий збір у розмірі 230 грн. 15.01.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином сповіщений (а.с.19). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] звернулась до суду із позовом, посилаючись на те, що 03.10.2011 року надала у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 23 000 грн., про що остання надала розписку (а.с.4) та зобов'язалась їх повернути на першу вимогу. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] свої зобов'язання добровільно не виконувала, тому сума боргу з неї підлягає відшкодуванню у повному обсязі. Крім того з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 230 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на житло. Позивач посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстровані відповідачі, які фактично там не проживають більше трьох років.. Представник позивачки позовні вимоги підтримала та зіслалась на обставини викладені в позові. Відповідачі будучи повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, не повідомили про причини неявки, не подали відзиву на позов, в зв`язку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку, проте це право залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які фактично там не проживає більше трьох років, у зв`язку із чим суд вважає, що їх слід визнати такими, що втратили право на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на житло в належному їй будинковолодінні, що в м.Зборів вул.. Гоголя,39 Зборівського району. Позивачка посилається на те, що відповідачі зареєстровані в її будинковолодінні, проте фактично з 2014 року в ньому не проживають. Позивачка позовні вимоги підтримала повністю про що подала відповідну заяву. Відповідачі, згідно поданої заяви, позов визнали. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинковолодіння, що в м.Зборів вул.Гоголя,39 Зборівського району. У житловому будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не проживають там більше одного року, в звязку із чим суд вважає, що їх слід визнати такими, що втратили право на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] , [PERSON] таким, що втратив право на житло. Позивач посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстровані відповідачі, які фактично там не проживають більше трьох років.. Представник позивачки позовні вимоги підтримала про що подала відповідну заяву. Відповідачі будучи повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, не повідомили про причини неявки, не подали відзиву на позов, в зв`язку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку, проте це право залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] які фактично там не проживає більше трьох років, у зв`язку із чим суд вважає, що ї слід визнати таким, що втратили право на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло в належному їй будинковолодінні, що в [ADDRESS]. Позивачка посилається на те, що відповідач зареєстрований в її будинковолодінні, проте фактично з 1991 року в ньому не проживає. Представник позивача позовні вимоги підтримала повністю про що подала відповідну заяву. Відповідач будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не явився, проте суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинковолодіння, що в [ADDRESS]. У житловому будинку зареєстрований [PERSON], який не проживає там більше одного року в зв'язку із чим суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло в належному їй будинковолодінні, що в с.Ренів вул.Новосілка,12 Зборівського району. Позивачка посилається на те, що відповідач зареєстрований в її будинковолодінні, проте фактично з 2005 року в ньому не проживає. Позивачка позовні вимоги підтримала повністю про що подала відповідну заяву. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не явився, проте суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинковолодіння, що в с.Ренів вул.Новосілка,12 Зборівського району. У житловому будинку зареєстрований [PERSON], який не проживає там більше одного року, в звязку із чим суд вважає, що його слід визнати таким, що втратили право на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло. Позивачка посилається на те, що її малолітній син [PERSON] є власником будинковолодіння, що в с.Підгайчики вул..Дружби,111 Зборівського району. В житловому будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який там фактично не проживає більше року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та зіслалась на обставини викладені в позові. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що в будинковолодінні не проживає з лютого 2016 року, погоджується на зняття з реєстрації, проте оскільки на даний час не має постійного житла, просить відстрочити виконання рішення суду до липня 2018 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинковолодіння, що в с.Підгайчики вул. Дружби 111 Зборівського району. Опікуном є його мати [PERSON] У житловому будинку зареєстрований її колишній чоловік та батько дитини [PERSON], який там фактично не проживає з лютого 2016 року, в звязку із чим суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право на житло. Одночасно, враховуючи, що [PERSON] не має постійного житла, суд вважає, що слід відстрочити виконання рішення до 01 липня 2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло. Позивач посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстрований відповідач, колишній її чоловік, який фактично з квітня 2018 року там не проживає. У зв`язку з його реєстрацією в належному їй будинку виникають трудності з оформленням соціальних виплат та субсидій, що порушує її права. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зіслався на обставини викладені в позові. Відповідач будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився в зв`язку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з таких підстав. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення\~\~та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку, проте це право залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. \~\~Ч. 1 ст.\~383\~ЦК України та ст.\~150\~ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які\~\~мають у приватній власності\~\~будинок\~\~(частину будинку),\~\~квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. На підставі ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . Відповідач є колишнім чоловіком [PERSON] .. В зареєстрованому шлюбі сторони перебували до 2010 року. Після розірвання шлюбу, у спірному житловому будинку [PERSON] постійно проживав до квітня 2018 року. Проте з цього часу там не проживає, в зв`язку із чим суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло. Позивач посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстрований відповідач, який фактично з січня 2020 року там не проживає. Позивач позовні вимоги підтримала про що подала відповідну заяву. Відповідач будучи повідомленим, в судове засідання не з`явилася, проте суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи в його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку, проте це право залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстрований [PERSON] , який фактично з січня 2020 року там не проживає, у зв`язку із чим суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право на житло.

Outcome: approved