Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 30.05.2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції, актовий запис №17. У шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають і будуть проживати з нею, але в даний час не ставить питання про стягнення аліментів. Посилалася на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим і нормальне сімейне життя з ним не склалось по тій причині, що у них зовсім різні та несумісні характери, між ними не було взаєморозуміння, часто виникали сварки. Все привело до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства і в даний час разом не проживають. Вона прийшла до висновку, що надалі їх спільне життя неможливе, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дітей. За час спільного проживання не придбали ніякого майна, яке необхідно було б ділити. Спору про місце проживання неповнолітніх дітей між ними немає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 30.05.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №17. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримує повністю, на примирення не погоджується. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, позов визнає повністю, на примирення не погоджується. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.05.2009 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №17, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 30.05.2009 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] залишила прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 11.10.2011 року та серія [NUMBER] від 08.05.2013 року, виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, на примирення не згідні, позивач довела, а відповідач визнав, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що відповідач після реєстрації шлюбу залишила дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved