Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] у зв'язку з не проживанням за вказаною адресою з 2010 року за власним бажанням, зазначивши в обґрунтування позову, що будинок [ADDRESS] належить їй на праві власності. У 2002 році вона прописала в будинку як наймача житла [PERSON], [INFO]. Квартирант з 2010 року в будинку не проживає, особистих речей в будинку не залишив. Перешкод у користуванні житловим приміщенням нею відповідачу не створювалося, останній за власним бажанням з'їхав з квартири, але з реєстрації не знявся. На теперішній час їй необхідно розпорядитися своєю власністю, але прописка відповідача в будинку створює для цього перешкоди. Запропонувати відповідачу у добровільному порядку виписатися з будинку вона не може, оскільки його місце знаходження їй не відоме. За викладених обставин, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення в газеті «Одеські вісті» від 19.11.2016 року №91, причину неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу згідно положень ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України та за згодою позивача ухвалює заочне рішення. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом установлено, що [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.1998 року, посвідченого Комінтернівською державною нотаріальною конторою, реєстр за №2831, належить житловий будинок [ADDRESS] право власності на якій зареєстровано Комінтернівським РБТІ 09.10.1998 року /а.с.6/. Згідно даних про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON], [INFO], він значиться зареєстрованим, як наймач житла, [ADDRESS] Комінтернівського району Одеської області з 17.12.2002 року по теперішній час /а.с.8/. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації з 2010 року та взагалі на території Калинівської сільської ради підтверджується актом комісії в складі депутата Калинівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області [PERSON], сусідів [PERSON]: [PERSON], [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК України). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин понад шість місяців, його реєстрація в будинку створює власнику нерухомого майна перешкоди у розпорядженні своєю власністю за власним розсудом, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання, визначені ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно якої підставами для зняття - 2 - з реєстрації місця проживання є: заява особи, запит органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточне рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Отже, підставою для зняття відповідачів з реєстрації за місцем проживання відповідним органом є рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі ст.ст.150,71,72 ЖК України, ст.391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і

Outcome: approved