Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким усунути їй перешкоди в користування власністю, визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, а саме: квартирою за адресою: [ADDRESS] . При цьому, позивач посилається на те, що вона на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , від 04 січня 1995 року, є співвласником 1/3 частини вищезазначеної квартири. У спірній квартирі зареєстровані: позивачка, її син [PERSON] та онук [PERSON] . Онук проживав в спірній квартирі до 10 липня 2015 року. В 2015 році відповідач почав отримувати у банківських установах кредити, які потім не повертав, до них в квартиру почали часто дзвонити працівники цих банків, які вимагали сплатити заборгованість за кредитом. 10 липня 2015 року відповідач забрав свої речі, віддав ключі від квартири та перейшов на інше місце мешкання. Стосунків з відповідачем не підтримують, не спілкуються і місце його мешкання не відомо. Позивачка живе на пенсію у розмірі 2066,00 грн., якої не достатньо для сплати всіх комунальних послуг та витрат на харчування, тому вона знаходиться у важкому матеріальному стані. Позивач змушена сплачувати комунальні послуги не тільки за себе, а і за онука, також не може оформити субсидію. Відповідач матеріально не допомагає. Позивачка не чинить ніяких перешкод в проживанні та користуванні житловою площею, замки на вхідних дверях не міняла. Саме відповідач несплатою комунальних платежів та перебуванням на реєстраційному обліку в квартирі позивачки чинить їй перешкоди в користуванні та розпорядженні спірною квартирою. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи виконкому районної у місті ради Язвенко Т.Ю. просила розглядати справу за її відсутності, прийняти рішення згідно чинного законодавства, про що подала заяву. Треті особи [PERSON] , [PERSON] звернулись з заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги [PERSON] підтримують в повному обсязі. Відповідно до ч.2\~ст.158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, судовими повістками про виклик. Від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 04 січня 1995 року, виданого згідно розпорядження № 4110 від 25 листопада 1994 року,\~\~квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказаний договір зареєстрований в Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації в реєстраційній книзі за № 92п-220-220. Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної ради в місті Ради від 14.02.2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , з 21.05.2008 року по теперішній час. Відповідно акту від 29 січня 2019 року затвердженого Управителем ОСББ Самсоновим Е.В., встановлюється, що [PERSON] приблизно з 10 липня 2015 року по теперішній час в вищезазначеній квартирі не проживає, вказаний акт підтверджений\~\~свідками: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] \~\~\~\~ Відповідно до\~ст.317 Цивільного Кодексу України\~власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2\~ст.319 ЦК\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, відповідач не тільки перешкоджає володінню та розпорядженню будинком але позивач ще повинен сплачувати за неї комунальні платежі. Ніякого права на дану квартиру [PERSON] не має, тому що він не є власником квартири або її частки. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~\~ Статтею 405 ЦК України\~передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважної причини більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За таких обставин позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права» (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст.7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: approved