Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з 15 липня 2007 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року розірвано. Від шлюбу мають двох невповлітніх дітей - дочок [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2016 року народження. З травня 2019 року та на даний час [PERSON] вчиняє психологічне, фізичне насильство, ображає, вживає нецензурну лайку, поширює неправдиву інформацію щодо неї, залякує та переслідує її та дітей, надсилає тектові повідомлення, у яких містятится погрози тощо. З даного приводу вона зверталась до правоохоронних органів (поліції) та за її зверненням внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак, образи і психологічне насилля щодо неї з боку [PERSON] не припитяються. Вона з [PERSON] проживають за різними адресами. Вважає, що до нього має бути застосована заборона строком на 6 (шість) місяців у вигляді таких обмежень: наближатися до неї ближче ні, ніж 300 метрів, до її місця проживання: [ADDRESS] , до місця її роботи: [ADDRESS] , до місця проживання її батьків: [ADDRESS] , до місця проживання її сестри: [ADDRESS] , заборони йому вести листуваня та телефонні розмови з нею та дітьми й контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судововому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] , діючий на пвдстьаві ордеру про надання правової допомоги від 05 серпня 2019 року, заяву підтримали та просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заяву не визнав, вважаючи доводи заявниці, надуманими, такими, що є перебільшенням. Вказав на те, що у дійсності робить зауваження заявниці як колишній дружині, з якою проживають діти, щодо їх виховання та її особистої поведінки у присутності дітей тощо. Хто їй наніс тілесні пошкодження, він не знає, особисто він цього не робив. Ввважає, що між ними як колишнім подружжям існують спори щодо виховання дітей, при цому він не задоволений поведінкої заявниці як матір`ю дітей. Дітям жодної шкоди не завданав, навпики діяв у забезпечення їх прав, а тому позбавлення його права на спілкування з ними є порушення його законного права на побачення на спілкування з ними. Відповідно до ч.1 ст. 3505 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду (ч.2 ст. 3505 ЦПК України). 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Вислухавши пояснення заявника, заінтересовану особу, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що заявниця з 15 липня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - дочок [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2016 року народження. Завяниця вважає, що з травня 2019 року та на даний час [PERSON] вчиняє психологічне, фізичне насильство, ображає, вживає нецензурну лайку, поширює неправдиву інформацію щодо неї, залякує та переслідує її та дітей, надсилає тектові повідомлення, у яких мітятится погрози тощо. З даного приводу вона зверталась до правоохоронних органів (поліції) та за її зверненням внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак, образи і психологічне насилля щодо неї з боку [PERSON] не припитяються. Вона з [PERSON] проживають за різними адресами. Вважає, що до нього має бути застосована заборона строком на 6 (шість) місяців у вигляді таких обмежень: наближатися до неї ближче ні, ніж 300 метрів, до її місця проживання: [ADDRESS] , до місця її роботи: [ADDRESS] , до місця проживання її батьків: [ADDRESS] , до місця проживання її сестри: [ADDRESS] , заборони йому вести листуваня та телефонні розмови з нею та дітьми й контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Як регламентовано ст.16 зазначеного закону, передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі. До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі. Згідно розділу IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. За змістом ч.2, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до п. 2 - це усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону). За наданих заявником доказів (їх відсутності) та їх обгрутнування, надавши оцінку ризиків згідно ч. 3 ст. 26 вказаного Закону, з урахуванням обраного заявником заходу обмежувального припису, заява підлягає відмові у задоволенні за недоведеністю, й суд вважає, що за наданих заявницею доказів вважати особу [PERSON] кривдником в межах Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» немає, відтак підстав для видачі обмежувального припису щодо нього немає. Внесення відомостей до ЄРДР про правопорушення не є встановленим згідно КПК України фактом вчинення правопорушення. Виниклий конфлікт між колишнім подружжям щодо способу участі у вихованні та утриманні дітей має вирішуватися у порядку, визначеному законом, а його недотримання одним із батьків таких дітей, не може оцінюватися як захід чинення домашнього насильства, й зважаючи на поведінку кожного із колишнього подружжя в умовах, коли [PERSON] пропонує вести діалог зі спірних питань, а заявниця - його уникає й розцінює, як втручання в особисте життя тощо, визнаючи, що потребує допомоги психолога, не може бути підставою для вжиття заходів обмежувального припису щодо особи [PERSON] , зважаючи на спосіб захисту порушеного прова, позбавлення права батька неповнолітніх дітей на спілкування з ними - є порушення законного права батька на побачення та спілкування з ними. Відповідно до ст.350-8 ЦПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення. Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed