Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з вимогами до Нахімовського районного в місті Севастополі центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, уточнивши позовні вимоги просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 53-к від 20.09.2013р. про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, визнати незаконним та скасувати наказ № 63-ОЛ від 10.10.2013р. «Про зміну зони соціального обслуговування спеціаліста по соціальній роботі [PERSON]», стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Вимоги мотивовані тим, що позивач працює в Нахімовському районному в місті Севастополі центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Наказом № 53-к від 20.09.2013р. на позивача накладено стягнення у вигляді догани за приховування факту родинних зв'язків з сім'єю [PERSON] та неповідомлення керівництва про наявність конфлікту інтересів, надання неправдивої інформації у Службу у справах дітей про неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON], відмову від дачі письмового пояснення на вимогу керівництва, що позивач вважає незаконним, та таким що не відповідає нормам діючого законодавства, оскільки діяла в межах своїх повноважень. Також зазначила, що [PERSON] є дочкою померлої дружини [PERSON], який у свою чергу приходиться позивачу дядею. Перевірка проводилась відносно [PERSON], з якою позивач не перебуває з у родинних відносинах. Наказом № 63-ОЛ від 10.10.2013р. «Про зміну зони соціального обслуговування спеціаліста по соціальній роботі [PERSON]» 10.10.2013р. позивач була переведена з с.Андріївка, що була зоною обслуговування позивача, в міську зону соціального обслуговування м.Севастополя. Вказаний наказ позивач вважає неправомірним, оскільки був прийнятий без її згоди та в період знаходження на лікарняному, а ознайомлена з наказом позивач була тільки 21.10.2013р. Такими діями позивач вважає, що відповідач порушує її права та такі дії привели до моральних страждань та переживань. Директор Нахімовського районного в місті Севастополі центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді постійно погрожує позивачу звільненням, неодноразово запропоновувала писати заяву про звільнення, через постійні нерви позивач захворіла та в період з 10.10.2013р. по 18.10.2013р. знаходилась на лікарняному, переведення позивача на роботу з сільської місцевості у міську вимагає від позивача додаткових зусиль для організації життя, змінився її первинний уклад життя, позивач вимушена щодня їздити на роботу та з роботи за 30 км від місця проживання, що потребує додаткових зусиль, витрат на проїзд не на один вид транспорту. Спричинену позивачу моральну шкоду вона оцінює у 5000,00 грн. В судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача уточнені позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вважає їх безпідставними, а тому у задоволенні позову просив відмовити. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Наказом (розпорядженням) № 7-К від 01.04.2013р. [PERSON] було прийнята на роботу з 01.04.2013р. у відділ соціальної роботи фахівцем із соціальної роботи Нахімовського районного в місті Севастополі центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Зоною її обслуговування було визначена територія села Андріївка. З акту соціального інспектування вбачається, що в період з 25.07.2013р. по 05.08.2013р. комісією у складі [PERSON], спеціаліста із соціальної роботи, [PERSON], медичної сестри Андріївського ФАІ, [PERSON], депутату виборчого округу було проведено перевірку сім'ї [PERSON] за адресою проживання: [ADDRESS], за результатами якої встановлені факти щодо причин, які призвели до виникнення складних життєвих обставин: малозабезпеченість, дитина не поставлена на чергу у дошкільний навчальний заклад, конфлікти в родині, не виконання батьками своїх обов'язків (тобто не відвідування педіатра). Відповідно до статей 139, 147 КЗпП України, порушеннями трудової дисципліни, за які можуть застосуватися у встановленому порядку дисциплінарні стягнення, є невиконання працівником як правил внутрішнього трудового розпорядку, так і обов'язку працювати чесно та сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2013р. до Нахімовського районного в місті Севастополі центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді надійшла скарга [PERSON] на дії працівника Нахімовського районного в місті Севастополі центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, на підставі ст.149 КЗпП України, директор Нахімовської районної в місті Севастополі центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді зажадав від [PERSON] письмових пояснень з приводу відносин з родиною [PERSON], на що остання відмовила. З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2013р. Нахімовським районним в місті Севастополі центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді був складений акт № 1 про те, що 20.09.2013р. зафіксовано факт відмови від дачі письмового пояснення на вимогу керівництва фахівця із соціальної роботи [PERSON] Наказом № 53-к від 20.09.2013р. на позивача накладено стягнення у вигляді догани за приховування факту родинних зв'язків з сім'єю [PERSON] та неповідомлення керівництва про наявність конфлікту інтересів, надання неправдивої інформації у Службу у справах дітей про неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON], відмову від дачі письмового пояснення на вимогу керівництва. Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративні справі, що набрало законної сили., не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Факт наявності конфлікту інтересів між [PERSON] та [PERSON] був предметом розгляду Нахімовським районним судом м. Севастополя, при розгляді протоколу відносно [PERSON] про вчинення корупційного правопорушення. Постановою Нахімовського районного суду м. Севастополя від 25.12.2013р. провадження по справі відносно [PERSON] закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. Крім того, суд приймає до уваги, що з самою [PERSON] у позивача немає ніяких родинних відносин та ніякого конфлікту інтересів. При такому положенні покладення вищевказаних обставин у якості підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності на думку суду є неприпустимим. Також в ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт надання позивачем неправдивої інформації у Службу у справах дітей про неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON], навпаки дії [PERSON] по інспектуванню сім'ї [PERSON] службою по справам дітей визнані такими, що відповідають Порядку здійснення центрами соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді соціального інспектування сімей, дітей та молоді, які перебувають у складних життєвих обставинах, затвердженому наказом Мінсім'ямолодьспорту від 27.05.2010 року №1480. При такому положенні в ході судового засідання не було встановлено порушення з боку позивача посадових обов'язків фахівця з соціальної роботи, а тому підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності не знайшли свого підтвердження. При такому положенні, суд приходить до висновку, що Наказ № 53-к від 20.09.2013р. про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани винесений з порушенням вимог 147 КЗпП України, а тому підлягає скасуванню. Наказом № 63-ОЛ від 10.10.2013р. [PERSON] з 10.10.2013р. була переведена з с. Андріївка у міську зону обслуговування населення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я. Позивач в судовому засіданні пояснила, що після переведення її з с.Андріївка у міську зону обслуговування населення, умови її праці не змінились, змінилось лише місце обслуговування. Таким чином суд приходить до висновку, що наказом № 63-ОЛ від 10.10.2013р. [PERSON] фактично було переміщено на тому ж підприємстві на іншу зону обслуговування населення. При цьому суд звертає увагу, що переміщення було здійснено у межах одного місця Севастополя, до території якого також відноситься територія села Андріївка. Суд приймає до уваги доводи представника відповідача, що позивач приймалася на роботу не фахівцем із соціальної роботи у сільської місцевості, а фахівцем із соціальної роботи Нахімовського районного в м.Севастополі центру соціальних служб для сімі'ї, дітей та молоді, а село Андріївка входить до території Нахімовського району м.Севастополя, а тому її переміщення в межах Нахімовського району м.Севастополя не може вважатися переміщенням у іншу місцевість. При такому положенні, суд приходить до висновку, що переміщення позивача у міську зону обслуговування у межах території Нахімовського району м.Севастополя не потребує згоди працівника, а тому доводи позивача щодо незаконності наказу суд вважає безпідставними, а в задоволенні позову в цій частині повинно бути відмовлено. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд також знаходить обґрунтованими, оскільки вважає безспірним той факт, що неправомірні дії відповідача, який незаконно оголосив позивачці догану, завдали їй моральну шкоду, а саме: спричинили позивачу душевні страждання, порушили її нормальний образ життя, викликавши в неї необхідність звертатися до спеціалісту в області права з питань захисту своїх прав, на що витрачати додатковий час та кошті. Однак, заявлений нею у позові розмір моральної шкоди - в сумі 5000 грн. суд вважає незабезпеченим достатнім обсягом доказів, тому вважає за необхідне задовольнити вимоги позову в даній частині частково, у розмірі 500 грн. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487,2. (по 243,6грн за вимоги про скасування наказу про оголошення догани та за вимоги про відшкодування моральної шкоди). На підставі ст.ст. 32,139,147 КЗпП України,

Outcome: partial