Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам в розмірі 21861,53 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 100% заборгованості по аліментам. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з 12.04.2011 року по 04.07.2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу із відповідачем мешкає разом із нею. Відповідно до рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02.10.2018 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідач [PERSON] , зобов`язаний виплачувати на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) до повноліття, який перебуває на виконанні у Міжрайонному ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, утворилася заборгованість по виплаті аліментів по виконавчому листу станом на 31.05.2019 року в загальній сумі 21861,53 грн.. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по аліментам, виданим державним виконавцем. Загальний розмір неустойки (пені) за весь період прострочення становить 55722 грн. 28 коп., що відображено в детальному розрахунку в позовній заяві та розрахунках заборгованості по сплаті аліментів. Але враховуючи, що розмір пені не може перевищувати 100% суми заборгованості по аліментам, позивач просила стягнути заборгованість по аліментам в розмірі 21861,53 грн. та пеню в розмірі 100% суми заборгованості. Ухвалою суду від 14 червня 2019 року по справі відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він звертався до суду із позовом про зменьшення розміру аліментів, але рішення ще не набрало законної сили. Також зазначив, що рішення про стягнення із нього аліментів він не оскаржував, а також не оспорював наявну у нього заборгованість по аліментам. Суд, вислухавши учасників процессу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження (Серії [NUMBER] ) [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 3499. Батьками в свідоцтві зазначено сторін по справі. Згідно рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 жовтня 2018 року по цивільній справі №645/1965/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам [PERSON] , виданого державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Гук С.В., за період з 17 квітня 2018 року по 31 травня 2019 року, заборгованість зі сплати аліментів згідно виконавчого листа виданого Фрунзенським районним судом м.Харкова становить 21861 грн. 51 коп.. Згідно ч.2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (частина 1 статті 183 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно до вимог ст.196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність, а саме настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду по справі № 333/6020/16 від 03.04.2019 року. Крім того, відповідно до ч.1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ст.20 СК України до вимог про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів позовна давність не застосовується. Згідно розрахунку позивача, неустойка (пеня) за прострочку відповідачем сплати аліментів становить 55722,28 грн., з чим суд не погоджується. Враховуючи, що розрахований позивачем розмір пені становить 55722,28 грн., але розмір пені не може перевищувати розмір заборгованості по аліментам, тому стягненню підлягає сума в розмірі 21861 гривня 53 копійки. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам, то аліменти стягнуті з відповідача рішенням суду, яке підлягає виконанню і стягненню із відповідача, тому підстав для додаткового стягнення заборгованості по аліментам не має. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial