Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, судове засідання провести у її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати. В судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги визнав, заперечень не має. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо 187 відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 16 грудня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №694, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №239807 від 16.12.2015 року. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №067120 від 07.11.2006 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №201054 від 24.12.2009 року. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, шлюбні відносини припиненні, примирення між ними не можливе, спільне господарство не ведуть, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечуав. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним основам суспільства. Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно. Неповнолітні діти мешкають з позивачкою, знаходяться на її повному утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обовязку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання повязане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобовязаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Outcome: approved