Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дочки за рішенням Богородчанського районного суду від 19.05.2009 року. Позовні вимоги представником позивача [PERSON] в судовому засіданні мотивовані тим, що за вказаним рішенням Богородчанського районного суду на відповідача покладено обовязок сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно. Однак, з часу постановлення рішення змінились обставини, які впливали на спосіб визначення участі батька у витратах на утримання дитини. Розмір аліментів, які визначені рішенням суду станом на 2009 рік, на даний час є мізерним і не забезпечу' навіть елементарних потреб дитини. З часу постановлення судового рішення змінились життєві обставини, які були враховані судом при визначенні попереднього рівня аліментів. Так, раніше джерелом хоч невеликого, але стабільного заробітку позивачки була робота санітаркою, яку вона втратила. Тому єдиним стабільним доходом є соціальна допомога на сина, яку отримує від держави у розмірі 1200 грн. та 300 грн. аліментів від відповідача. Решта коштів змушена заробляти виїжджаючи на сезонні роботи по збору урожаю. Протягом семи років намагалась самостійно вирішити питання забезпечення дочки, але на даний час потребує більшої допомоги від відповідача, оскільки дочка подорослішала і необхідні значно більші кошти на її утримання. Виходячи з наведеного, позивачка поставила питання про збільшення розміру аліментів, які сплачуються відповідачем і просила стягнути їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказав, що жодних підстав, визначених ст. 192 СК України немає, оскільки позивачем не доведено зміни матеріального стану відповідача і його спроможності до сплати більших аліментів, ніж визначені у рішенні суду від 19.05.2009 року. Зазначив, що відповідач немає роботи, часто хворіє, немає стабільного заробітку, аліментні платежі за нього переважно сплачує його матір. Стягнення більшої суми поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Крім того, просив звернути увагу на те, що позивачка має змогу відповідно до ч.3 ст. 184 СК України оформити державну соціальну допомогу, за рахунок якої покрити різницю між сплачуваними аліментами у розмірі 300 грн. та 30% прожиткового мінімуму для дитини. Просив у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2009 року з відповідача постановлено стягувати аліменти в користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 300 грн. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось із них. Надані суду сторонами пояснення свідчать про те, що життєві обставини, які були враховані при встановленні у попередньому судовому рішення розміру аліментів змінились. Позивач втратила постійну роботу, переважно працює сезонно і немає стабільних доходів. Так само і відповідач не має стабільного заробітку, достовірний облік його доходів не ведеться, його дохід є мінливим, тому розмір аліментів і надалі доцільно визначити у твердій грошовій сумі відповідно до ст.184 СК України. Виходячи з наведених сторонами доводів, величини прожиткового мінімуму встановленого законодавчо, рівня матеріально забезпечення сторін, відсутності у відповідача інших утриманців, а також виходячи з принципу розумності, добросовісності та справедливості, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки слід визначити на рівні 700 грн. щомісячно. На підставі наведеного, ст.ст. 182, 183, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial