Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Галицької міської ради Галицького району Івано-Франківської області та просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її тітці [PERSON] та її дядькові [PERSON], які були подружжям на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Тітка померла [INFO], а дядько [INFO]. За життя тітка залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Після смерті тітки фактично вступила у володіння спадковим майном та 11 листопада 2000 року зареєструвала своє місце проживання у спірному будинку. В 2013 році державним нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], а саме на ? частину спірного будинку. Іншу ? частину спірного будинку після смерті [PERSON] ніхто не успадкував, вона відкрито безперервно володіє такою більше 10 років, вважала, що будинок належав в цілому її тітці, і вона добросовісно володіє цим майном, відтак просить визнати право власності на дане майно за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача - Галицької міської ради Галицького району Івано-Франківської області [PERSON] позов визнала. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжю [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на житло від 12 серпня 1997 року (а.с. 7-8) [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] помер [INFO], що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про смерть (а.с. 17). Після смерті [PERSON], позивач як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право на спадщину виданого 23 липня 2013 року державним нотаріусом Галицької районної державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с. 14). Щодо видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування [PERSON] на іншу частину нотаріусом їй відмовлено, за відсутності підстав для спадкування після смерті [PERSON], зважаючи, що прийняла як спадщину цілий будинок, 11 листопада 2000 року зареєструвала місце свого проживання у спірному будинку та відкрито безперервно володіє таким по даний час. Після смерті [PERSON] ніхто зі спадкоємців не звертались до Галицької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що стверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 22 січня 2014 року державного нотаріуса Галицької районної державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном, вважаючи що прийняла у спадок цілий будинок за заповітом після смерті тітки [PERSON] і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, відтак за позивачем слід визнати право власності на ? частину будинку за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved