Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, вказавши, що вона з відповідачем з 23.04.2016 перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Тому вона відповідно до норм Сімейного Кодексу має право на отримання матеріальної допомоги на своє утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою суду від 13.04.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.05.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідача не згодний з стягненням з нього на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Тому що він надає допомогу своїм батькам [PERSON] та [PERSON] , які є пенсіонерами та є непрацездатними. Також зазначає, що позивач не надала доказів, що перебуває у скрутному матеріальному становищі. Та з нього вже стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку. 10.06.2020 представник позивача адвокат Рагозіна О.В. подала до суду відповідь на відзив, з якого вбачається, що батьки відповідача самодостатні та забезпечені люди, які не потребують матеріальної допомоги сина. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні 10.06.2020 позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача адвокат Рагозіна О.В. у судовому засіданні 10.06.2020 позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 29.07.2020 [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 02.02.2020 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та його представника, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Представник відповідача адвокат Єфремов В.О. у судовому засіданні 10.06.2020 заперечував проти позовних вимог частково, просив відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів у розмірі ј частки, так як на утриманні відповідача перебувають його батьки, які є пенсіонерами. Також з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі ј частки. Відповідач згодний на стягнення аліментів у розмірі 1/8 частки. 02.07.2020 представник відповідача адвокат Єфремов В.О. подав заяву про припинення його повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу 29.07.2020 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 23.04.2016 перебувають у шлюбі, який було зареєстровано у Довгинцівському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 112 (а.с. 3 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4 - копія свідоцтва про народження), який проживає з матір`ю (а.с. 5 - копія акту про проживання фізичної особи). Як вбачається з позовної заяви, дитина проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Проте, батько дитини [PERSON] добровільно матеріальної допомоги позивачці не надає. Між тим [PERSON] зазнає матеріальних труднощів, на теперішній час вона доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку із чим її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці суду не надав, є молодою працездатною особою, працює водієм 20 ДПРЧ у 4 державному пожежно-рятувальному загоні ГУ ДСНС України в Дніпропетровської області з охорони об`єктів 29 державної пожежно-рятувальної частини по охороні ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», тому спроможній платити аліменти на утримання дружини, яка проживає зі спільною дитиною, і, враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. З вказаних міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб матері дитини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Згідно статті 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 24.03.2020. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред`явлення даного позову з відповідача на користь та утримання позивача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною трьох років. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір, оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved