Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29.07.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. З вересня 2017 року фактично спільно не проживають у розумінні однієї сім'ї та спільне господарство не ведуть, хоча формально проживають у одній квартирі. При цьому відповідач зареєстрований за місцем проживання у м.Вільногірську, а вона зареєстрована за місцем проживання у [INFO]. Підставою розпаду сім'ї стало те, що відповідач під час сумісного проживання мало приділяв їй уваги як дружині, усі сімейні питання він вирішував не згідно сумісної думки, а виключно на свій розсуд, при цьому не цікавлячись її думкою, тобто не поважав її як свою дружину. Також, відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її та погано ставиться до її сина від іншого шлюбу, [PERSON], [INFO], що у свою чергу негативно впливає на психологічних стан дітей. На підставі стосунків, які склалися у неї з відповідачем, втратила до нього почуття любові та поваги, яке було у неї на час укладення шлюбу. Відповідач порушив ч.1 ст.55 СК України, відповідно до якої чоловік зобов'язаний піклуватися про побудову сімейних відносин з дружиною на почуттях взаємної любові, та поваги. Вважає, що шлюб з відповідачем фактично розпався та формальне збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки вона не має наміру бути в зареєстрованому шлюбі з особою, з якою не має наміру проживати спільно у подальшому. Таким чином збереження шлюбу між нею та відповідачем не можливе. Спору про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю з відповідачем на цей час не існує. Оскільки малолітня дочка проживає та буде проживати з нею після розірвання шлюбу та знаходиться на її утриманні, звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення на її користь аліментів на утримання дочки та на її утримання на час догляду за дочкою, до досягнення дочкою віку трьох років. Добровільно розірвати шлюб за заявою сторін в окремому судовому провадженні відповідач відмовляється. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, до його початку надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], відповідач позов визнав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2016 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29.07.2016 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2016 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з вересня 2017 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, питання утримання дитини буде вирішено в судовому порядку, питання місця проживання малолітньої дитини вирішено, позивач позов визнав, і вказане визнання позову не суперечить обставинам справи та вимогам закону, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved