Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Трускавецького міського суду Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: нотаріус Сколівської державної нотаріальної контори. Заява мотивована тим, що вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , проте їй було повідомлено через те, що існує розбіжність в по-батькові померлого [PERSON] в належного йому правовстановлюючого документа. Так, у сертифікаті на право приватної власності на землю [PERSON] помилково записано по батькові « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Виправити таку помилку неможливо через те, що [PERSON] помер [INFO] . У свідоцтві про народження, у будинковій книзі, у свідоцтві про смерть, по батькові [PERSON] вказано « [PERSON] ». А тому просить встановити факт належності сертифіката на право приватної власності на землю серії ЛВ № 1440 виданого 22 травня 1997 року [PERSON] , який помер [INFO] . Заявниця у судове засідання не з`явилася. Представник заінтересованої особи не з`явився у судове засідання. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, заслухавши сторін, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №1440, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,87 га, яка розташована на території Орівської ради. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , батьком записаний [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть від 11 листопада 2002 року серії [NUMBER] зареєстрованого в селі Орів Сколівського район Львівської області, [INFO] помер [PERSON] . Також, відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають на [ADDRESS] , відповідальним за ведення книги є [PERSON] . Водночас заявницею до матеріалів справи долучено копію довідки, що видана Головним управлінням Держгеокадастру у Львіській області від 10 листопада 2021 року №12-1-447-2021, про те, що [PERSON] є у списках власників сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку пай) площею 0,87 га, під порядковим номером 248, серії ЛВ № 1440, яка знаходиться на території Орівської сільської ради /колишнього Сколівського району/. На звернення [PERSON] до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину свого батька [PERSON] , і який помер [INFO] , нею отримано відповідь 11 листопада 2021 року №992/01-16 про необхідність доведення приналежності правовстановлюючого документу, оскільки є розбіжності в по батькові померлого та належного йому документу. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заявниця не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. При таких обставинах, суд вважає, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено. А тому, аналізуючи всі зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до переконання, що є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved