Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування 5 004,73 грн. майнової та 50 000,00 грн. моральної шкоди, завданих злочином. Заявою від 23.03.2018 [PERSON] збільшила розмір вимоги про відшкодування майнової шкоди - з 5 004,73 грн. до 5 519,02 грн. Позов обґрунтовано тим, що 06 лютого 2017 року [PERSON] в с. Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області вдарив [PERSON] дерев'яною палицею приблизно 4-5 рази в ділянку голови та обличчя, в результаті чого заподіяв їй ушкодження у вигляді подряпини в ділянці верхньої губи та у вигляді забійної рани тім'яної ділянки голови. Вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2017 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень [PERSON] тривалий час перебувала на стаціонарному, амбулаторному лікуванні в Рогатинській центральній районній лікарні, Лікувально-діагностичному центрі «СіМедГруп», зазнала значних переживань у зв'язку з ушкодженням здоров'я, не змогла повністю відновити свій стан здоров'я дотепер. На прибання медикаментів, проведення діагностування, проїзд до медичних закладів витратила 5 519,02 грн. [PERSON] заперечив проти позову, подавши відзив на позовну заяву. Обгрунтував заперечення тим, що позивач не надала належних доказів, які б підтверджували необхідність придбання нею медикаментів згідно з наданими нею копіями фіскальних чеків. Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов частково - в розмірі 1000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Згідно з вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2017 року, що набрав законної сили 10 січня 2018 року, [PERSON] 06.02.2017 вдарив [PERSON] дерев'яною палицею приблизно 4-5 рази в ділянку голови та обличчя, в результаті чого заподіяв їй ушкодження у вигляді подряпини в ділянці верхньої губи та у вигляді забійної рани тім'яної ділянки голови. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - заподіянні [PERSON] умисного легкого тілесного ушкодження та умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Догоспітальним клінічним протоколом № 72 від 06.02.2017, щорічним епікризом на диспансерного хворого, медичною картою стаціонарного хворого № 899 підтверджується, що [PERSON] 06.02.2017 було надано медичну допомогу у зв'язку з заподіянням їй ушкоджень, починаючи з 14.02.2017 вона проходила ряд медичних обстежень у зв'язку з скаргами на біль в голові, а з 23.02.2017 до 07.03.2017 стаціонарно лікувалася . Копіями фіскальних чеків підтверджується, що для купівлі медикаментів, проходження медичних обстежень, проїзду до медичних закладів [PERSON] витратила 5 519,02 грн., які і є майновою шкодою, що підлягає відшкодуванню відповідачем. Суд врахував до складу майнової шкоди витрати [PERSON] на купівлю медикаментів, що були здійсненні після 07.03.2017, оскільки в епікризі медичної карти стаціонарного хворого № 899 їй рекомендовано було продовжити лікування після завершення стаціонарного лікування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд, з огляду на роз'яснення, викладені у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», врахувавши обсяг переживань позивача, яких вона зазнала у зв'язку з заподіянням їй тілесних ушкоджень, тривалість її лікування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн. У зв'язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial