Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просила встановити факт належності їй Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 13.04.2007 року розміром 1,8031 га та серії [NUMBER] від 13.04.2007 року розміром 0,3220 га, виданих на ім'я [PERSON]. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що на підставі розпорядження Віньковецької РДА від 05.06.2006 року № 126/2006-р їй було видано Державний акт серії [NUMBER] від 13 квітня 2007 року на право власності на земельну ділянку площею 1,8031 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, який було зареєстровано за № 010774900201 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та Державний акт серії [NUMBER] від 13 квітня 2007 року, на право власності на земельну ділянку площею 0,3220 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, який було зареєстровано за № 010774900202 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Однак в самих Державних актах було допущено помилку у написанні її прізвища, а саме «[PERSON]», а не «[PERSON]», як зазначено у її паспорті громадянина України. Звернувшись до відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з приводу виправлення помилки, заявник отримала відповідь із рекомендацією встановити цей юридичний факт. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів їй необхідно для укладення договору оренди земельних ділянок, а тому вона звернулась за захистом своїх прав до суду. У судове засідання 03.09.2018 року учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання, не з`явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник заявника [PERSON] надала через канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за відсутності сторони заявника, та задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи, Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, Моспан В.П., надав до суду письмову заяву, в якій визнав заявлені вимоги, та просив справу розглянути без участі представника селищної ради. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити. Судом встановлено, що підставі розпорядження Віньковецької РДА від 05.06.2006 року № 126/2006-р, 13.04.2007 року було видано Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 1,8031 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, який було зареєстровано за № 010774900201 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,3220 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, який було зареєстровано за № 010774900202 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Власником вказаних Державних актів зазначено [PERSON]. Однак, як вбачається із паспорта громадянина України [NUMBER] від 25.01.2000 року, прізвище заявника «[PERSON]». Із наданих суду письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] слідує, що вони разом із заявником працювали у колгоспі «Шлях до комунізму» та отримували Державні акти. Однак, в Державних актах заявника її прізвище зазначено не вірно, бо правильним є прізвище «[PERSON]». За положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими відповідно до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику необхідно для реалізації права укласти договір оренди земельних ділянок, оскільки реалізувати своє право через допущенні у правовстановлюючих документах помилки вона не може. Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження вимог про визнання факту належності їй правовстановлюючих документів - Державного акта серії [NUMBER] від 13 квітня 2007 року та Державного акта серії [NUMBER] від 13 квітня 2007 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved