Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Біликовецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що 18.11.2011 р. помер її чоловік [PERSON], який за життя 29.10.2010 р. склав заповіт відповідно до якого заповів все своє майно позивачці. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку в с. Лопатинці Жмернинського району Вінницької області, вул. Слободецька, 10, який згідно запису в по господарській книзі рахується за померлим [PERSON] Спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем проживала без реєстрації дружина [PERSON] Відповідно до довідки сільської ради земельна ділянка площею 0,2912 га, яка рахується за [PERSON] знаходиться в с. Лопатинці Жмеринського району Вінницької області по вул. Слободецька, 10 не приватизована і державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. 04.03.2016 р. представник позивачки [PERSON], звернувся до Жмеринської райдержнотконтори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок в с. Лопатинці Жмеринського району Вінницької області по вул. Слободецька, 10 складається із житлового будинку 1960 року побудови, ганку 1960 року побудови, сараю 1962 року побудови, погрібу 1962 року побудови, сараю 1962 року побудови, воріт, огорожі, огорожі та криниці. Отже, через відсутність правовстановлюючих документів вона не може оформити своїх спадкових прав, а тому просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], який помер 18.11.2011 р., а саме на житловий будинок по вул. Слободецька, 10 в с. Лопатинці Жмеринського району Вінницької області, право власності на який виникло у спадкодавця відповідно до законодавства, яке діяло на час його побудови. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов [PERSON] позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просить його задовольнити. Додатково та на запитання пояснив, що позивачка [PERSON] та покійний [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, однак останній не встиг оформити на себе будинок. Дітей у них не було, про наявність інших спадкоємців невідомо. [PERSON] - єдиний спадкоємець після смерті чоловіка, прийняла спадщину, однак не може її оформити. Будинок побудував [PERSON] за життя. Просив в разі задоволення позову судові витрати з відповідача не стягувати, а залишити за позивачем. Пояснив, що допомагає позивачці, вони із нею не в родичі. Позивачка [PERSON]., будучи повідомленою про час та місце проведення судового засідання, до суду не з»явилась, із слів представника є людиною похилого віку, яка хворіє, просив справу розглядати у її відсутність. Судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність позивача, інтереси якого відповідно до наданої суду довіреності (а.с.52) представляє [PERSON] Представник відповідача Біликовецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області сільський голова [PERSON] в судове засідання не зявився, але через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглядати без його участі (а.с. 59, 64). Враховуючи те, що сторона скористалась своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить розгляд справи за відсутності представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши позовну заяву, матеріали спадкової справи № 214 відкритої до майна померлого 18.11.2011 р. [PERSON], дослідивши письмові докази, заяви сторін, вважає, що визнання представником відповідача позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів, а позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 18.11.2011 року помер чоловік позивачки [PERSON] (а.с. 4, 7, 8), після смерті якого відкрилась спадщина. Відповідно до заповіту від 29.10.2010 р., що посвідчений секретарем Біликовецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 92, [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатимете йому на час смерті [PERSON] (а.с. 9) Даний заповіт не змінено та не відмінено. (а.с. 50) Згідно довідок виконавчого комітету Біликовецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області №№ 223, 224, 225 від 22.02.2016 р. (а.с. 10, 11, 12), [PERSON], який помер 18.11.2011 р., постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. На час смерті спадкодавця із ним проживала без реєстрації дружина [PERSON]; відповідно до запису погосподарської книги №6 особовий рахунок №0494 за померлим [PERSON] рахується житловий будинок по вул. Слободецька, 10 в с. Лопатинці Жмеринського району Вінницької області; земельна ділянка, яка рахується за [PERSON], площею 0,2912 га, та знаходиться в с. Лопатинці по вул. Слободецька, 10 Жмеринського району Вінницької області, не приватизована і Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Представник [PERSON] [PERSON] звернувся до Жмеринської районної державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в с. Лопатинці Жмеринського району Вінницької області по вул. Слободецька, 10, належного чоловіку [PERSON] [PERSON], який помер 18.11.2011 р. Однак постановою державного нотаріуса № 250/02-31 від 04.03.2016 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок виданих на імя померлого [PERSON] (а.с. 13) Відповідно до копії спадкової справи № 214 відкритої до майна померлого 18.11.2011 р. [PERSON] (а.с. 72-75) позивачка [PERSON] у строк передбачений ст. 1270 ЦК України звернулась до Жмеринської районної державної нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, які мають право на обов»язкову частку у спадщині не встановлено. Згідно висновку звіту про технічний стан обєкту нерухомого майна по вул. Слободецька, 10 в с. Лопатинці Жмеринського району Вінницької області, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Крім того для забезпечення надійної та безпечної експлуатації обєкта необхідно усунути виявлені під час його технічного обстеження недоліки (дефекти, пошкодження), зазначені в рекомендаціях та провести капітальний ремонт житлового будинку та господарських будівель. (а.с. 17-47). Згідно копії технічного паспорту, виготовленого 16.12.2015 р., на спірне домоволодіння (а.с. 14-16), довідки КП «ВООБТІ» №183 від 16.12.2015 р. (а.с. 48) технічна інвентаризація обєктів нерухомого майна та реєстрація прав власності на житловий будинок №10 по вул. Слободецька в с. Лопатинці Жмеринського району Вінницької області не проводилася. Станом на 16.12.2015 р. на земельній ділянці площею 2513 кв.м розташовано: деревяновалькований житловий будинок «А», 1960 року побудови, загальною площею 29,7 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, деревяновалькований сарай «Б», 1962 року побудови, з бутового каменю погріб «п/Б», 1962 року побудови, деревяновалькований сарай «В», 1962 року побудови, деревяновалькований сарай «Г», 1962 року побудови, металеві ворота з хвірткою №1, 2012 року побудови, металева огорожа №2, 2012 року побудови, огорожа з металевої сітки №3, 2012 року побудови, криниця із залізобетонних кілець №4, 2012 року побудови. Станом на 16.12.2015 р. самочинно збудованих та переобладнаних приміщень немає. В оглянутій у судовому засіданні технічній документації на спадкове нерухоме майно відомості про самочинні будівлі та споруди відсутні. Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті; згідно п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України - право власності припиняється в разі смерті власника; згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини; згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; відповідно до ч.2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини; відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова, спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1268, ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Представник відповідача по справі позов визнав, не заперечував проти його задоволення і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. У 1960 році (на час завершення будівництва) питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Також записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином судом встановлено, що [PERSON], який помер 18.11.2011 р., відповідно до запису у погосподарській книзі, належав будинок №10 по вул. Слободецька в с. Лопатинці Жмеринського району Вінницької області, який був успадкований позивачкою [PERSON] шляхом подачі письмової заяви до Жмеринської районної державної нотаріальної контори. Спадковий будинок відповідає вимогам можливості експлуатації за призначенням. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вказаний будинок спадкоємцеві за заповітом позивачу у справі, наявності спору щодо спадкового майна не встановлено. Таким чином, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст.ст. 25, п.11 ч.1 346, 1216, 1217, 1218, ч.1 ст. 1222, 1223, ч.1 ст. 1241, ч.1 ст. 1269 ЦК України,

Outcome: approved