Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 22.11.2003 року перебувала з відповідачем - [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народились двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою. 26.09.2016 року згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області (справа № 452/2176/16-ц) шлюб між сторонами розірвано. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати своїх дітей. На скільки відомо позивачці, аліменти [PERSON] нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, у шлюб після розлучення із позивачкою він не вступав, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей немає. Із врахуванням наведеного, просить суд встановити аліменти у її користь на утримання дітей у розмірі відповідно до заявлених позовних вимог. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. У обґрунтування позову посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, згідний на його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії свідоцтва серія [NUMBER] від 25.11.2004 року, відомо про народження [PERSON], [INFO] та копії свідоцтва серія [NUMBER] від 26.11.2008 року - про народження [PERSON], [INFO]. Їхніми батьками являються [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 5-6). Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.09.2016 року винесеного по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відомо, що шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] вирішено залишити проживати з відповідачкою. ( а.с. 4). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Враховуючи, що сторони не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дитину, а тому згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у частці від доходу відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дітей, їх матеріальне становище, вік та потреби на їхнє утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік»), матеріальне становище платника аліментів та доходить висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved