Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментівна її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку. В позові позивачка вказує на те, що 17.08.1996 року між [PERSON] та [PERSON] Люцернянською сільською радою Вільнянського району Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 07. На даний час шлюб між ними розірвано. Від вказаного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 03.07.2014 року син [PERSON] досяг повнолітнього віку. На теперішній час [PERSON] є студентом денної форми навчання четвертого курсу коледжу «Класичного приватного університету» за спеціальністю «Правознавство». У позивача [PERSON] не вистачає доходів на утримання сина, а відповідач [PERSON] працює водієм на заводі «Запоріжсталь» та має стабільну заробітну плату. В звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання добровільно, позивачка змушена була звернутись до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1000,00 грн., на період навчання до 30.06.2017 року, але не більше як до досягнення сином 23-х років. В судовому засіданні позивач [PERSON] на позові наполягала, просила суд задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти стягнення, з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу). Третя особа, [PERSON], позов підтримав, просив його задовольнити. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження (арк. с. 2), відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], який досяг повноліття; факт родинних відносин відповідачем не оспорюється. Згідно довідки коледжу «Класичного приватного університету» (арк. с. 5), [PERSON] є студентом денної форми навчання четвертого курсу коледжу «Класичного приватного університету» за спеціальністю «Правознавство», оплата здійснюється за кошти фізичної особи, стипендію не отримує. В судовому засіданні встановлено, що на даний час батько дитини [PERSON] працює водієм на заводі «Запоріжсталь» та отримує заробітну плату. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчатися і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років з умовою, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язку як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст. 180, 183 СК України, враховуючи те, що дитина проживає з матір'ю, враховуючи майновий стан відповідача, а також враховуючи наявність обовязку відповідача утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку на утриманняповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дати подання позову до суду: 28.10.2016 року до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2017 року, але більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial