Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з даним позовом, який обґрунтовувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] з надвірними господарчими та побутовими спорудами, які належали померлому на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.1991 р. та земельної ділянки за той же адресою, як належала на підставі Державного акту на право приватної власності від 27.05.2002 р. Позивачка звернулась до нотаріуса по питанню оформлення спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з різними адресами, за якими знаходяться квартира та земельна ділянка. Ця невідповідність виникла у зв'язку з тим, що [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 25.12.1991 р., придбав 11/25 частину будинку з надвірними господарчими та побутовими спорудами по [ADDRESS], та ця частина будинку складає окрему квартиру, якій фактично був присвоєний № 2, але офіціально номер квартири був присвоєний лише 20.06.2014 р. Позивачка просить визнати за нею право власності на вищезазначені квартиру та земельну ділянку. Позивач надав заяву, в якій позов підтримав і просив справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій позов визнав та справу просив розглянути без участі його представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] з 09.06.1957 р. перебувала в шлюбі з [PERSON] 25.12.1991 р. між племзаводом «Чутове» був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого останній придбав 11/25 частину жилого будинку з надвірними господарчими та побутовими спорудами по [ADDRESS] Полтавської області, що складається з жилого будинку літ. А-ІІ, сараїв літ. Б, В, Г, погребів вхідних літ. г, в, гаражу літ. Д, навісів літніх літ. д, Е, вбиральні літ. З, огорожі № 1. Договір купівлі-продажу 21.01.1993 р. був зареєстрований в Полтавському БТІ. Після придбання [PERSON] частини будинку власниками цього будинку, якій був збудований на 2 окремі квартири, був проведений фактичний розподіл нумерації квартир даного будинку та придбаній [PERSON] частині будинку - квартири був формально присвоєний № 2. Даний розподіл нумерації квартир був закріплений у всіх наступних правовстановлюючих документах, та підтверджується реєстрації позивачки 25.01.1994 р. за адресою [ADDRESS]. Крім того, 27.05.2002 р. на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 № 678097 на земельну ділянку площею 0, 07 га, яка передана для будівництва і обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства на території Чутівської селищної ради в [ADDRESS], в якому також було зазначено, що він мешкає в [ADDRESS]. Рішенням виконкому Чутівської селищної ради від 20.06.2014 р. 11/25 частині житлового будинку з господарськ-побутовими спорудами, які розташовані в [ADDRESS], присвоєна окрема адреса: [ADDRESS]. 01.07.2014 р. приватний нотаріус Чутівського районного нотаріального округу [PERSON] своєю постановою відмовив позивачки у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку тим, що адреси спадкового майна не співпадають - в договорі купівлі-продажу від 25.12.1991 р. зазначена адреса [ADDRESS], а у Державному акті на земельну ділянку - в [ADDRESS]. Внести виправлення у правовстановлюючі документи не можливо у зв'язку зі смертю спадкодавця. У ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Outcome: approved