Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років. В позовній заяві зазначено, що 01.08.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Однак, фактично від самого народження дитини відповідач ніякої матеріальної допомоги та фінансової підтримки на її утримання не надає. Позивачу самій важко утримувати маленьку дочку, що стало підставою її звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повдомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 01.08.2014 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги та фінансової підтримки на утримання дитини не надає. Позивачу самій важко утримувати маленьку дочку. [PERSON] є студенткою, не працює оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку. Окрім того, на її утриманні перебуває малолітня дочка від попереднього шлюбу [PERSON], [INFO] що підтверджує скрутний матеріальний стан позивача. Відповідач є молодою, працездатною людиною, військовослужбовець, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі, доходів не має та потребує матеріальної допомоги від відповідача. Згідно зі ст. 150 СК України відповідач зобов»язаний піклуватись про здоров»я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.4 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Зі слів позивача [PERSON] працює військовослужбовцем проте розмір його заробітної плати чи іншого доходу не відомий. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме, стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліментів на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial