Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 13.09.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 103. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.09.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 103, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У даному шлюбі у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалось через розбіжність поглядів на життя, через те, що між ними немає взаєморозуміння, постійно виникали безпричинні конфлікти, через які страждали також діти, що призвело до розпаду сім`ї. На даний час сторони подружніх стосунків не підтримують і їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження неможливе. Позивач [PERSON] , надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] , надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, справу просив слухати у його відсутність. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.09.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 103, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . У даному шлюбі у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 11.05.2010 року та серії [NUMBER] від 23.01.2013 року. Судом з`ясовано, що сімейне життя у сторін не склалось через розбіжність поглядів на життя, через те, що між ними немає взаєморозуміння, постійно виникали безпричинні конфлікти, через які страждали також діти. На даний час сторони подружніх стосунків не підтримують і їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження неможливе. Спору відносно поділу спільно нажитого майна у сторін на даний час немає. Діти за домовленістю сторін після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Відповідач добровільно надаватиме матеріальну допомогу на утримання синів. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у сторін відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю, вони наполягають на розірванні шлюбу, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання змінювати своє прізвище на дошлюбне.

Outcome: approved