Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача\~ про визнання права власності на спадкове майно. 27.10.2017 року позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що 10 січня 1997 року в с. Жуківка Буринського району Сумської області померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на земельну частку (пай), розміром 3,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 0204976 від 23.03.1997 року, зареєстрованого 23.03.1997 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 326. Позивачка, являючись спадкоємцем за законом, прийняла спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців не має. Однак, нотаріус відмовив позивачці\~ у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно - земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON]. Тому позивачка з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу «Жуківське» та розташована на території Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області, розміром 3,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0204976 від 23.03.1997 року, зареєстрованого 23 березня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 326, після померлої 10 січня 1997 року баби - [PERSON]. У\~ судове\~ засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала до\~ суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує ( а.с. 45). Представник відповідача - Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області у судове засідання не зявився, від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю (а.с.39). Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 10 січня 1997 року в\~с.Жуківка Буринського району Сумської області померла баба позивачки -\~ [PERSON] (а.с. 7-12). Мати позивачки - [PERSON] померла 30 березня 1995 року ( а.с. 10). 23 березня 1997 року Буринською районною державною адміністрацією на імя баби позивачки [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Жуківське», розташованої на території Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області, розміром\~ 3,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом серії CM № 0204976, зареєстрованим 23.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 326 ( а.с. 14). З листа відділу Держгеокадастру у Буринському районі №177/146-17 від 10.10.2017 р. вбачається, що [PERSON] не отримувала державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії CM № 0204976 ( а.с. 19). Згідно ч.1 ст. 549 ЦК Української PCP (1963 року), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. З довідки Жуківської сільської ради Буринського району від 14.08.2017 року №02-29/318 вбачається, що померла 10 січня 1997 року [PERSON] постійно проживала у [INFO], спадщину після її смерті прийняла позивачка [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном ( а.с. 32). Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка [PERSON] згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР (1963 року) шляхом фактичного вступу в управління\~ та володіння спадковим майном, являючись спадкоємцем за законом згідно ст.529 ЦК Української РСР. З листа приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу [PERSON] від 10.10.2017 року № 755/01-16 вбачається, що позиваці відмовлено у видачі свідоцтва про право\~\~на спадщину за законом на право на земельну часку (пай), оскільки правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії CM № 0204976 виданий 23.03.1997 року після смерті спадкодавця ( а.с. 30). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті [PERSON] не має, що підтверджується копією спадкової справи №183 за 1997 рік після померлої [PERSON] та довідкою Жуківської сільської ради Буринського району від 14.08.2017 року №02-29/318 ( а.с. 32, 42-44 ). Згідно п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Судом встановлено, що баба позивачки не отримала за життя сертифікат на право на земельну часку\~ (пай), такий сертифікат було видано після її смерті. Отже, баба позивачки,\~ будучи членом колективного сільськогосподарського підприємства - САПТЗТ «Жуківське», була включена до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю Серії СМ №000011, виданого 04.07.1995 року агрофірмі «Жуківська» ( а.с. 46-48), на підставі чого на її імя 23 березня 1997 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Жуківське». Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Враховуючи викладене суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка, яка прийняла спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права на спадкове майно в судовому порядку. Таким чином,\~ наявні правові підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved