Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання дитини сина [PERSON] [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем, має з відповідачем спільну дитину [PERSON] [INFO] який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дитини, вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В даний час суттєво збільшились матеріальні затрати на утримання дитини, а саме купівлю одягу для дитини, харчування дитини, а також лікування дитини, оскільки дитина часто хворіє. Все це вимагає додаткових зусиль на утримання та виховання дитини, а вона самостійно не спроможна забезпечити матеріальний рівень необхідний для гідного розвитку та життя дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Пояснила в судовому засіданні що зі свого боку вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків для лікування хронічної хвороби дитини, та інші життєві потреби дитини. Пояснила, що відповідач умисно надав не всі дані про отримувані ним доходи, та фактично його місячний дохід складає шість тисяч гривень і це їй добре відомо. Оскільки вони мешкали з відповідачем однією родиною та мали спільний бюджет. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, та позивачки на час догляду за дитиною, але просить суд обмежити розмір стягнення аліментів на утримання дитини 1700 грн. щомісячно. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] [INFO] р.н.(а.с.5), який мешкає з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами не розірваний (а.с.4). Відповідач є працездатний, на своєму утриманні інших осіб не має, нікому аліментів за рішенням суду не сплачує, та як приходить до висновку суд може сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання своєї дитини та сам погодився на розмір аліментів у розмірі 1700 грн. на утримання дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За приписом ч. 2 ст. 182 СК України, зазначено наступне: «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Відповідно до ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки у частині сплати надання їй утримання від чоловіка , відповідача по справі, до досягнення дитиною трирічного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та всі обставини що мають істотне значення. Істотних обставин, які б могли б унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків належним чином суд не вбачає оскільки відповідач є працездатним та таким, у якого немає інших осіб, які б перебували на його утриманні. Відсутність даних обставин, дає можливість відповідачу в повній мірі та належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов'язання, а саме сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, до досягнення нею повноліття та на утримання дружини. На підставі викладеного,

Outcome: partial