overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації вартості автомобіля. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.11.2019 позов задоволений на користь позивача з відповідача стягнуто грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості автомобіля, в розмірі 112 141,25 грн. (сто дванадцяти тисяч сто сорок однієї гривні 25 копійок та судові витрати в розмірі 3090,04 грн. Представником позивача, до початку судових дебатів зроблена заява про надання\~ доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення. Позивачем, 11.11.2019 подана заява про стягнення судових витрат, до якої додані докази на підтвердження їх понесення та сплати. Просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4750 грн. В судове засідання позивач не з`явилась, просила розглянути зазначене питання без її участі. Відповідач та його представник належим чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Не прибуття сторін, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Судові витрати відповідача підтверджуються наявними в матеріалах справи договором про надання правової допомоги, додатковою угодою, квитанціями та актом приймання-передачі послуг. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4750 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що на прохання [PERSON] позивач уклала іпотечний договір предметом якого є належний відповідачеві житловий будинок. Даний договір був укладений в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] Згодом позивач дізналась, що відповідач не виконує свої зобов'язнання за кредитним договором і тому позивач вимушена була сплатити кредит і відсотки. Згідно постанови про порушення кримінальної справи позивача визнано потерпілою. Просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялась за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання. На підставі положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 14 вересня 2007 року між ВАТ «Кредитопромбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір предметом якого є належний на праві власності [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Даний договір укладався в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 27/9/07-С, укладеним 14 вересня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] В якості майнового поручителя за вищевказаним кредитним договором [PERSON] сплатила по зобов'язанням боржника [PERSON] 10718,14 грн. (заборгованість по кредиту - 2895,50 грн., заборгованість по відсотках - 7822,64 грн.) Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням. Суд вважає, що позивач набула права вимоги до відповідача, оскільки нею було частково задоволено вимоги кредитора за рахунок власних коштів, в межах сплаченої нею суми. Тактим чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 3700 гривень за 4-й курс навчання у Чернівецькому національному університеті. Позивач підтримала заявлені вимоги, подавши письмову заяву. Відповідач подав копію фіскального чеку від 15.03.2017 року про переказ [PERSON] Мар`яні Юріївні коштів в сумі 3700 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України \~передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто до досягнення нею 18 років. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Встановлено, що відповідач [PERSON] васильович є батьком позивачки [PERSON] Мар`яни Юріївни, яка продовжує навчання у Чернівецькому національному університеті. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину визначається за рішенням суду. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що до передбаченої\~ ст.185 СК України \~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Між тим, статтею 201 СК України\~визначено, що до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей\~187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до квитанцій, які позивачка долучила до матеріалів справи на обґрунтування своїх\~\~вимог,\~\~ вбачається, що нею сплачено 7400 гривень 08.07.2016 року. На підставі наведеного суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню половина тих додаткових витрат, які нею фактично були здійснені, за період 2016-2017 навчального року. На підставі\~ ст. ст. 185, 199, 201 Сімейного кодексу України, \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в якому вказала, що 26 травня 2015 року відповідач отримав від позивача позику у сумі 3000,00 доларів США, про що склав відповідну розписку. Кінцевим строком повернення грошових коштів було 26.06.2015 року. Однак на сьогоднішній день суму позики за розпискою так і не повернута відповідачем. У зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду та просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь борг у сумі 66270,00 гривень та судовий збір. В судове засідання позивач надала заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі, підтримує заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Судом встановлено згідно розписки від 26 травня 2015 року [PERSON] надано позику у розмірі 3000,00 доларів США, що еквівалентно 66270,00 гривень, за курсом 1 долар США складає 22,09 гривень, станом на 25.08.2015 року. Крім того у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 662,71 гривень. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Позовна заява мотивована тим, що з метою отримання [PERSON] в борг коштів в розмірі 60\~000 гривень між сторонами укладена розписка з визначенням терміну виконання до 06.11.2012 року. 06.11.2012 року за взаємною згодою сторони продовжили термін виконання вищезгаданої розписки терміном на один рік. Однак, у визначений строк [PERSON] свої зобов'язання по поверненню позивачу коштів не виконала. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила суд позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно письмової розписки від 06.11.2010 р. [PERSON] позичила [PERSON] грошові у розмірі 60\~000 гривень із строком повернення до 06.11.2012 року. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту розписки, наданої позивачем та вимог чинного законодавства, для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 60 000 гривень. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір та не наполягає на його стягненні з відповідача його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на її утримання у сумі 500 щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що з нею проживає та знаходиться на її утриманні малолітня дочка [PERSON], [INFO], яка не досягла трирічного віку. Вона знаходиться у декретній відпустці. На даний час шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання у сумі 300 гривень щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач позов визнав повністю, погодився сплачувати кошти на утримання дружини у сумі 300 гривень щомісячно. Суд, вислухавши доводи позивача та думку відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Ч.4 ст.174 ЦПК України передбачає, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 05.03.2011 року. Сторони по справі мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13 вересня 2011 року, серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції, за актовим записом № 383. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача добре. У відповідності зі ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що у відповідача відсутні інші діти, непрацездатні батьки, дружина, суд вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягувати кошти на її утримання в сумі 300 гривень щомісячно з індексацією суми щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. На основі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на її утримання у сумі 800 щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що з нею проживає та знаходиться на її утриманні малолітній син [PERSON], [INFO], який не досяг трирічного віку. Вона знаходиться у декретній відпустці. На даний час шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. У судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила, просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання у сумі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач позов визнав частково, у сумі 300 гривень щомісячно. Суд, вислухавши доводи позивача та думку відповідача, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18 грудня 2012 року, серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції, за актовим записом № 418 (а.с.6). Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача добре. У відповідності зі ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що у відповідача відсутні інші діти, непрацездатні батьки, дружина, та що за ствердженням позивача у провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягувати кошти на її утримання в сумі 400 гривень щомісячно з індексацією суми щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. На основі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання, вказуючи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2012 року, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає. Позивач у судовому засіданні пояснила, що вона не працює, не в змозі утримувати себе та дитину, просить стягувати аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісяця. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він не працює, не згоден з позовними вимогами, згоден виплачувати аліменти тільки на дитину в розмірі 600 грн. щомісяця. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка № 1933 від 26.11.2014 року, яка видана виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи вищевикладене, те, що позивачка не працює, потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини, вказуючи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2009 року, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка № 1183 від 19.11.2014 року. Позивачка не працює, про що свідчить довідка № 1219 від 28.11.2014 року. Перебуває у безоплатній трирічній відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи вищевикладене, те, що позивачка не працює, потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved