Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірваний в 2007 році. Від шлюбу з відповідачем народились двоє дітей син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON] [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 травня 2007 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 300 грн щомісячно до повноліття дітей. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 жовтня 2009 року зменшений розмір аліментів, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі по 250 грн щомісяця до повноліття дітей. В зв»язку з невиконанням відповідачем своїх батьківських обов»язків по утриманню дітей рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 22 вересня 2010 року відповідач позбавлений батьківських прав відносно їх дітей. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час більше ніж розмір аліментів,що стягується на утримання дітей за рішенням суду. Визначений розмір аліментів знецінився з інфляційними процесами, в зв»язку з чим діти поставлені в скрутне матеріальне становище, тому просить стягувати з [PERSON] на А.Ф. на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 600 грн на кожного з урахуванням індексації, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечив протии його задоволення, пояснив, що припинив свою діяльність як фізична особа-підприємець, на даний час звліьнений з роботи і не має постійного заробітку із якого можна було б стягувати аліменти, заробітки носять ситуативний і не постійний характер, а їх розмір є мінливим та незначним. Має ще на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], який також потребує догляду та лікування. Позивач кожне літо відпочіває на морі, про що свідчать фотозображння в соціальних мережах. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія 1-БВ № 023240 від 22 травня 2007 року. Під час спільного проживання народилися діти син [PERSON], [INFO](свідоцтво про народження 1-БВ № 106803 від 19.12.2000 р) та донька [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження 1-БВ № 300637 від 05.05.1999 р). Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 травня 2007 року стягнуто з [PERSON] , приватного підприємця, на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 300 грн на кожну дитину щомісячно починаючи з 22 березня 2007 року і до їх повноліття. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 жовтня 2009 року стягнуто з [PERSON], [INFO], приватного підприємця, уродж.м.Хмельницького, проживаючого в [INFO]»янці-Подільському [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти в розмірі по 250 грн. на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття. Діти проживають з матір»ю, що підтверджується довідкою про склад сім»ї № 1196 від 26.10.2016 року. Згідно довідки-розрахунку від 20.10.2016 року заборгованість [PERSON] з ви плати аліментів станом на 01.10.2016 р згідно виконавчого листа № 2-6910 від 11.11.2009 р, виданого Хмельницьким міським судом про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей становить 6400 грн. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У цій статті передбачена можливість, а не обов»язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. З матеріалів справи вбачається, що матеріальне становище відповідача не поліпшилось, відповідач не працює, що підтверджується записами в трудовій книжці БТ-11 № 2945645, припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців та громадських формувань за № [NUMBER] від 14.11.2016 р, має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка не надала суду доказів, наскільки у неї змінились доходи на час звернення з позовом до суду в порівнянні з часом ухвалення рішення про стягнення аліментів чи зменшення розміру аліментів. В судовому засідання позивач пояснила, що її доходи в порівнянні збільшились, син [PERSON] навчається в Кам»янець-Подільському військовому ліцеї, перебуває на частковому державному утриманні.. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У відповідності до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60; ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що зросли затрати на утримання дітей, проте наскільки ці затрати збільшились позивач доказів не надала. Аналіз ст.. 192 СК України свідчить про те, що збільшення розміру встановленого державою прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку саме по собі не є підставою для зміни розміру стягуваних судом аліментів. Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 180-182, 192 СК України, та

Outcome: dismissed