Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право у порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ ЧН № 048430, який виданий 21 квітня 2004 року загальною площею сіножать 0,1640 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 742280700:28:201:0333, яка розташована на території Біликівської сільської ради та на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН №007148, який виданий 21.04.2004 року, загальною площею 2,6531 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з яких рілля 2,5364 га, кадастровий номер 742288900:70:061:0333 та пасовище 0,1167 га , кадастровий номер 7422088900:70:061:1333, які розташовані на території Скрипчинської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області. Позивачка в судове засідання не з`явилась. При цьому від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, надіславши до суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність, заперечень проти позову не мають. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяви, в якій просить розглянути справу у його відсутність, заперечень проти позову не має. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~ Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Статтею 25 п. 4 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. ст. 1268-1269 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Як установлено в судовому засіданні, 31 січня 2016 року померла [PERSON]. Свідоцтво про смерть видане 02 лютого 2016 року виконавчим комітетом Скрипчинської сільської ради ,Козелецького району, Чернігівської області, актовий запис № 04. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном та склала заповіт, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Скрипчинської сільської ради 06 квітня 1998 року, яким належне їй майно на день смерті заповідала позивачці у справі. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, до складу якої входять належні їй на праві власності земельні ділянки на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ ЧН № 048430, який виданий 21 квітня 2004 року загальною площею сіножать 0,1640 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 742280700:28:201:0333, яка розташована на території Біликівської сільської ради та на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН №007148, який виданий 21.04.2004 року, загальною площею 2,6531 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , з яких рілля 2,5364 га, кадастровий номер 742288900:70:061:0333 та пасовище 0,1167 га , кадастровий номер 7422088900:70:061:1333, які розташовані на території Скрипчинської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області. Позивачка як спадкоємець за заповітом на дану спадщину, прийняла спадщину, оскільки звернулась з заявою про прийняття спадщини до Козелецької державної нотаріальної контори, але оформити дану спадщину не може, так як не має оригіналів правовстановлюючого документу на спадкове майно Державних актів про право власності на землю, оскільки вони втрачені. Доказом втрати є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення» , а також довідка Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області про те, що втрачені Державні акти на імя [PERSON] , в стіл знахідок Козелецького РВ УМВС України в Чернігівської області не надходили. Позивач у справі, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON]. Спадкоємців за законом, які мають право на обовязкову частку у спадщині не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Державні акти на право приватної власності на землю були виготовлені на імя [PERSON] та їй передані - втрачені, а видати нові неможливо у звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент смерті, тому позивачка змушена звернутися до суду. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян. Суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, враховуючи заяву останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved