Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на навчання їх дочки [PERSON], [INFO], обгрунтовуючи свої вимоги тим, що дочка після досягнення повноліття продовжує навчатися в 11-му класі Борзнянської спеціалізованої школи-інтернат, має проблеми зі здоров'ям, а тому потребує матеріального утримання до закінчення навчання, яке вона самостійно не вспромозі забезпечити, а відповідач з червня 2015 року ніякої допомоги в цьому не надає; вважає за доцільне стягнути з відповідача на її користь на навчання дочки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач, як і його представник, в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, позов не визнав, надав письмові заперечення, зазначаючи, що дочка є працездатною особою, навчається на індивідуальній формі й має можливість працювати та заробляти собі на життя, тоді як він є непрацездатним інвалідом 1-ої групи, потребує стороннього догляду, який йому здійснює непрацююча дружина [PERSON], раніше матеріально підтримував дочку в навчанні й зараз готовий це робити при умові, що вона буде навчатися на денній формі в загальній школі, але дочка не проявляє до цього належного бажання та зусиль. Стверджує, що екстернатна форма навчання дочки в розумінні вимог ст.199 СК України не може бути підставою для покладення на нього даного аліментного обов'язку й ніякого договору з дочкою щодо виконання ним вказаного цивільного обов'язку, як то передбачено приписами ч.1 ст.14 ЦК України, він не укладав. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. За змістом положень ст.199 СК України обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є безспірним, - вони повинні це робити за наступних умов: 1/дочка чи син повинен потребувати матеріальної допомоги; 2/батьки спроможні надавати таку допомогу. Крім того, з огляду на приписи ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, сторони по справі, шлюб між якими розірвано, є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчатися з 01 лютого 2016 року по 30 травня 2016 року на екстернатній формі КЗ «Борзнянська спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів», має проблеми зі здоров'ям, крім того, є ученицею 7-го класу фортепіанного відділу Борзнянської дитячої музичної школи. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорту, свідоцтв про народження, розірвання шлюбу, довідками Борзнянської міської ради №326 від 22.01.2016р. про склад сім'ї та з навчальних закладів №01-35/109 від 01.02.2016р., №46 від 24.02.2016р., копіями медичних документів. Згідно з приписами ст.199 СК України право на аліменти у зв'язку з продовженням навчання після досягнення дитиною повноліття не пов'язується лише з денною формою навчання; заочне навчання, підготовка до здобуття освіти екстерном - є формами навчального процесу і також вимагають певних коштів, а тому також є підставами для виникнення у матері, батька аліментного обов'язку, що узгоджується з керівними роз'ясненнями, викладеними в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в зв'язку з чим, заперечення відповідача з цього приводу є необгрунтованими. Безпідставними є й посилання відповідача на відсутність у нього цивільного обов'язку по сплаті аліментів на навчання дочки через неукладення з нею відповідного договору, оскільки виходячи зі змісту вимог ч.1 ст.14 ЦК України виконання цивільних обов'язків може випливати не лише з договорів, а й з актів цивільного законодавства, до яких у даному випадку відноситься ст.199 СКУ. Позивачка є інвалідом 1-ої групи з дитинства та отримує відповідну щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 1611 грн. Крім того, позивачка перебуває на обліку в УПФУ в Борзнянському районі та отримує пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 1174 грн. на місяць. Відповідач також є інвалідом 1-ої групи з дитинства, отримує щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 2206 грн. та пенсію по втраті годувальника в розмірі 1301 грн. на місяць. Однак, матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON] під час її теперішнього навчання відповідач не надає, хоча на думку суду має можливість надавати певну матеріальну допомогу, якої дитина потребує (на придбання зошитів, канцелярських предметів, одягу, харчування тощо). Спроможність відповідача підтримувати дочку під час її нинішнього екстернатного навчання, незважаючи на його непрацездатність, також вбачається зі змісту його письмових заперечень та наданих у судовому засіданні пояснень, в яких він фактично підтверджує можливість надання дочці певного матеріального забезпечення, але висловлює свої погляди на здобуття дитиною освіти та ставлення до цього процесу матері. Таким чином, враховуючи розміри матеріального забезпечення дитини та її батьків, їх сімейне становище, стан здоров'я, специфіку форми учбового процесу, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів є для відповідача завеликим. При цьому, суд враховує і ту обставину, що позивачка всупереч положенням ст.60 ЦПК України не навела суду обґрунтованих розрахунків, підтверджених належними доказами, на підтвердження своїх вимог про стягнення з відповідача коштів на навчання дочки саме в розмірі 600 грн., а не в більшому чи меншому розмірах. Тому, при таких обставинах справи, суд не може погодитися з доводами позивачки про потребу її дочки [PERSON] в матеріальному забезпеченні під час навчання за рахунок відповідача в розмірі 600 грн. й вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти на навчання їх дитини в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тому, аліменти з відповідача на користь позивачки слід стягувати з дня пред'явлення позову - з 03 лютого 2016 року і до припинення навчання, але не пізніше 30 травня 2016 року (закінчення терміну навчання згідно довідки навчального закладу). Оскільки позивачка та відповідач є інвалідами 1-ої групи й на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, то в силу положень ст.88 ЦПК України компенсацію цих судових витрат слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial