Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення ? вартості майна, що є спільною сумісною вартістю подружжя. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, ними за спільні кошти було придбано автомобіль Opel Vectra 1998 року випуску, який був зареєстрований на ім`я відповідача та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Зазначила, що в квітні 2014 року під час розгляду цивільної справи за її позовом до відповідача про поділ спільно нажитого майна їй стало відомо, що спірний автомобіль було відчужено відповідачем. Вважає, що вона має право на ? вартості спірного автомобіля, який до відчуження був об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставин, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що спірний автомобіль не являється об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки, на його думку, позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що транспортний засіб було придбано під час спільного проживання з позивачкою, а відтак позивачка не є співвласником автомобіля. За таких обставин просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, під час перебування в якому ними було придбано транспортний засіб Opel Vectra, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який був зареєстрований на ім`я відповідача. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, спірний автомобіль, який 24.05.2011 року був придбаний під час перебування у зареєстрованому шлюбі та зареєстрований за відповідачем, за правилами вказаної законодавчої норми, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. З інформації, наданої МРЕВ ДАІ м. Стрия, вбачається, що спірний автомобіль було відчужено відповідачем 15.10.2013 року. У відповідності до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. При цьому, нормою вказаної статті передбачено можливість грошової компенсації за його частку у праві спільної сумісної власності на майно. Згідно повідомлення судового експерта (автотоварознавця) № 114 від 27.05.2014 року середня ринкова вартість автомобіля Opel Vectra 1.8і, вид палива - бензин, який був у користуванні 1998 року випуску при нормативному пробігу 266,9 тис.км в середньостатистичному нормальному, експлуатаційному і укомплектованому стані без пошкоджень і суттєвих дефектів станом на 15.10.2013 року становить 43400 гривень. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що спірний автомобіль не являється об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки таке спростовується матеріалами справи та вимогами ст. 60 СК України, згідно з якою кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, відтак спірний транспортний засіб є спільним майном подружжя, набутий сторонами під час перебування в зареєстрованому шлюбі. Для визнання майна, придбаного в період шлюбу, об'єктом спільної сумісної власності подружжя немає значення на ім'я кого з подружжя воно оформлене та зареєстроване, чоловік та дружина мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, яке їм належить на праві спільної сумісної власності. Відтак, як під час перебування в шлюбі, так і після його розірвання щодо розпорядження об`єктами спільної сумісної власності одним із подружжя діє вимога про надання згоди другим з подружжя як співвласником, що відповідає вимогам ст. 65 СК України. Ураховуючи наведене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачка має право на ? вартості спірного автомобіля, який до відчуження був об'єктом права спільної сумісної власності подружжя в розмірі 21 700 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243,60 гривень, пов`язані з сплатою судового збору та 150 гривень витрат, підтверджених документально та пов`язаних з судовим розглядом справи.

Outcome: approved