Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання та утримання неповнолітньої дитини. Зі змісту позовної заяви випливає, що з 14.06.2014 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач має стабільний дохід, але не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини. Посилаючись на вимог ст.ст. 84, 105 СК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трьох років також у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивач, повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, до суду не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 13). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково та пояснив, що дійсно від шлюбу з позивачем вони мають неповнолітню доньку ? Діану, [INFO]. Він згоден сплачувати аліменти на її утримання, але у розмірі 1/8 частини заробітку до досягнення дитиною трьох років. Після цього він вважає за можливе надавати матеріальну допомогу на утримання доньки до досягнення нею повноліття у розмірі ? частини його заробітку. На утримання позивача до досягнення донькою трирічного віку, [PERSON] згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини його доходу. Крім того, відповідач зазначив, що на підставі рішення суду він сплачує аліменти на утримання дітей від першого шлюбу у розмірі ? частини його заробітку. Представник відповідача підтримав доводи відповідача в обґрунтування часткового визнання позову [PERSON] Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявилась, причини її неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення відповідача, його представника, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини. З 14.06.2014 року по теперішній час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва серії І-ЖС № 143379, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.\~10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 316973, виданого Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], актовий запис №\~234 (а.с.\~11). На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Вирішуючи заявлені [PERSON] вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.\~2 ст.\~51 Конституції України та ст.\~180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.\~3 ст.\~181 Сімейного кодексу України). Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обовязку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо порядку та способу утримання доньки не досягнуто. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 182 СК України та розяснень, що містяться у абз. 3 п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього на утримання неповнолітньої доньки аліментів у розмірі 1/8 частини його заробітку до досягнення нею трирічного віку, а після цього згоден сплачувати ? частину його доходу. Згідно з довідкою, наданою [PERSON], останній офіційно працевлаштований на ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ», має стабільний заробіток (а.с. 33). Стан здоровя відповідача є задовільним. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2011 р. з відповідача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13.01.2011 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 31-32). На підставі вказаного судового рішення із заробітної плати відповідача провадяться відрахування (а.с. 33). За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача. Предявлені [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на її утримання також підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч.2\~ст. 84 СК України дружина, з якою проживає малолітня дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання дружини є обовязковою умовою для їх стягнення. Як вже зазначалось судом, відповідач є працездатним, має аліментні зобовязання щодо утримання двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу та доньки від шлюбу з позивачем, тому спроможній сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідно до положення ч.3 ст.\~91 СК України, право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених п.2 і 4 ст. 83, ст.ст. 85, 87, 89 цього Кодексу. Як вбачається з п.2 і 4 ч.1 ст. 83 СК України рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного злочину або одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 85 СК України право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Передбачених законом підстав припинення права на утримання дружини, судом під час розгляду цієї справи не встановлено. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану сторін, наявність аліментних зобовязань у відповідача і визначає аліменти на утримання дружини у частковому співвідношенні - у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) [PERSON] Вимогами ч.\~1 ст.\~191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампу Заводського районного суду м.\~Запоріжжя, позивач пред'явила позов до суду 30.09.2016\~р., тому аліменти підлягають стягненню з відповідача, починаючи з вказаної дати. Одночасно суд зазначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст.\~88\~ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 319,70\~грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць згідно із положеннями ст.\~367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial