Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрований 16 жовтня 1994 року у Луківській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 11. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття, навчається стаціонарно в Івано-Франківському медичному університеті. У позивачки та відповідача часто виникали непорозуміння, суперечки, які переходили у сварки та скандали. З часом ця невідповідність характерів сторін поглибилася. Відповідач не підтримував сім`ю матеріально, оформивши в банку кредит ухиляється від його сплати, покинув сім`ю, не вказує своєї адреси, проживає невідомо де. Представники банку постійно вимагають у позивачки сплати боргу відповідача. Протягом останніх п`яти років відповідач з позивачкою не проживає, не спілкується, не цікавиться сім`єю, не повідомляє про своє місце проживання, тому позивачка вважає, що примирення між ними неможливе. Подальше збереження формально існуючого шлюбу суперечить інтересам кожного з сторін. Через неприязні відносини, що склалися між сторонами, позивачка не вважає за можливе продовжувати в майбутньому сімейне життя з відповідачем та зберігати шлюб, тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі; позов підтримує повністю, терміну для примирення просить не надавати. Оскільки фактичне місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] невідоме, він викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 16 жовтня 1994 року в Луківській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 11, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [INFO] в сторін народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 грудня 1995 року Луківською сільською радою народних депутатів, запис за № 15 від 02 грудня 1995 року, дочка досягла повноліття. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved