Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей адміністрації Південного району Кам'янської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що з 02.11.2004 року вона з відповідачем перебували у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 березня 2013 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач зареєстрований за її адресою, але з серпня 2010 року не мешкає разом з ними, де перебуває зараз, їй не відомо. Незважаючи на те, що згідно шлюбного договору від 31.10.2008 року, відповідач повинен сплачувати на утримання дитини до досягнення нею повноліття аліменти у розмірі однієї мінімальної заробітної плати на місяць, жодних виплат від нього вона не отримує і не отримувала. З січня 2011 року донька проживає разом з нею. На протязі всього цього часу, відповідач життям доньки не цікавиться, не приїздив, не телефонував, не виявляв ніякого бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, не виконує своїх батьківських обов'язків, не виховує та не утримує дитину. Просить позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки та стягнути аліменти на утримання дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в офіційному виданні газети «Вісті Придніпров'я» № 94 (1893) від 05.12.2017 року було розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання із зазначенням місця, дати та часу розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - служби у справах дітей Адміністрації Південного району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до положень ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник Позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 224 та відповідно до ч.1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено наступне: [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], реєстрація актового запису про народження якої вчинена виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 102. Відповідно до довідки № 646/6 від 18.09.2017 року виданої головою квартального комітету №6, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом з дітьми та колишнім чоловіком [PERSON]. Відповідно до висновку № 8/1513-7 від 22.11.2017 року адміністрації Південного району, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] зазначено, що вирішення питання про позбавлення його батьківських прав залишено на розгляд суду. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов'язок перед дітьми. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16). Таким чином в судовому засіданні достатньо досліджено доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками, не піклується про дитину, не цікавиться її здоров'ям, життям, розвитком, не забезпечує її матеріально. На підставі ст.166 ч.2 Сімейного кодексу України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, що відповідач є працездатним, тобто може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. В той же час, після реальної зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, [PERSON] може з дотриманням вимог ст. 169 СК України звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved