Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20.11.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Адамівській сільській раді Врадіївського району Миколаївської області, актовий запис № 4. В шлюбі в них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим через несумісність характерів, відсутність у сторін взаєморозуміння і довіри, різні погляди на шлюб та сім'ю, в зв'язку з чим сторони з початку січня 2015 року припинили шлюбні відносини. Позивач вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе, на примирення вона не погоджується, тому звернулась з даним позовом до суду. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач в позовній заяві зазначила, що просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 20.11.2010 року та зареєстровано в Адамівській сільській раді Врадіївського району Миколаївської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 5). В шлюбі в сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 07.07.2011 року та серії [NUMBER] від 23.09.2013 року, які проживають з позивачем (а.с. 6-7). Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є несумісність характерів, відсутність у сторін взаєморозуміння і довіри, різні погляди на шлюб та сім'ю, в зв'язку з чим сторони з початку січня 2015 року припинили шлюбні відносини. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі - несумісність характерів, відсутність у сторін взаєморозуміння і довіри, різні погляди на шлюб та сім'ю, фактичне припинення шлюбних стосунків між сторонами, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на виховання та розвиток їхніх неповнолітній дітей. Зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved