Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина в даний час знаходиться на повному утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2012 року постановлено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця м. Ковель Волинської області в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі -1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку. Зазначає, що в даний час дитина потребує більшого матеріального утримання і відповідач може сплачувати більший розмір аліментів. Вказує, що з моменту ухвалення рішення минуло майже шість років, тому суттєво збільшилися потреби дитини. На даний час одержуваних від відповідача аліментів не вистачає для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку дитини. Вказує також, що значно виріс прожитковий мінімум на дитину, тому раніше призначених аліментів не вистачає для задоволення мінімальних потреб дитини. В зв'язку з наведеним, просить збільшити визначений рішенням суду розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії (а.с.5). Дитина проживає з матірю, яка здійснює її виховання та догляд. Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2012 року постановлено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця м. Ковель Волинської області в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі -1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Задовольняючи позов, суд приймає до уваги посилання позивача на те, що збільшився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшився розмір витрат на утримання дитини, зокрема, харчування, навчання, придбання одягу, взуття, предметів побуту, як на підставу позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Аналіз норм сімейного законодавства дає підстави зробити висновок, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, а тому обоє батьків мають брати рівну участь у забезпеченні рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2018 року - 1860 грн. Вказаний прожитковий мінімум повинні забезпечити обоє батьків. На підставі наведеного, врахувавши ту обставину, що відповідач не заперечує щодо збільшення розміру стягуваних аліментів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та збільшити розмір аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2012 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з ? частки всіх доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку до стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягненням синомповноліття.

Outcome: approved