Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS], як за спадкоємицею за законом після смерті брата. В судове засідання сторони не з'явились, проте як від позивача так і відповідача надійшли заяви про слухання за їх відсутності. Позивач заяву підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача позов визнала. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. [INFO] помер батько заявника - [PERSON] (а.с.8, 17), який проживав за адресою: [ADDRESS]. Даний житловий будинок рахувався за [PERSON] згідно погосподарської книги (а.с.12). На час смерті та в період шести місяців після смерті [PERSON] за вищевказаною адресою разом з ним проживав його син та брат заявника у даній справі - [PERSON]. Після смерті батька заявника заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] (а.с.21), який [INFO] року помер (а.с.6). Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після нього звернулась лише [PERSON], тобто заявник (а.с.22). Згідно довідки виконавчого комітету Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області за № 302 від 15 травня 2015 року (а.с.14) на час смерті та в період шести місяців після смерті [PERSON], за адресою: [ADDRESS], з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований. З іншої довідки за № 317 від 18 травня 2015 року, виданої цією ж сільською радою за підписом її голови, вбачається, що на момент смерті і впродовж шести місяців після смерті [PERSON] за вищевказаною адресою з ним проживала сестра - [PERSON], тобто заявник у даній справі. Як вбачається з довідки сільської ради за № 319 від 18 травня 2015 року (а.с.16) [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті брата - [PERSON], проводила поточний ремонт названого вище житлового будинку, обробляла земельну ділянку. Постановою нотаріуса від 21 квітня 2015 року (а.с.23) заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? частину названого житлового будинку, у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 липня 2015 року за позивачем визнано право власності на ? частину вищевказаного житлового будинку, як зав спадкоємицею за законом після смерті батька. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що брат позивача - [PERSON] за життя був фактичним власником спірної у справі частини житлового будинку, однак належним чином оформити своє право власності на неї не встиг, що позбавляє позивача, в даний час, прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність даного нерухомого майна, і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємиці за законом після смерті брата, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене, а також позицію апеляційного суду Житомирської області з даних правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 497,83 гривень з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved