Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Посилається на те, що до 04.03.2015 року вона з відповідачем перебувла у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що після припинення їхнього спільного сімейного життя відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не надає належної фінансової допомоги на її утримання. На даний час вона не працює, оскільки перебуває у дектретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує державну допомогу в сумі 130 грн., що є недостатнім для утримання дитини. Інших доходів у неї немає. Відповідно до довідки №2370/02-39/6 від 05.05.2015 року, наданої відділом ДВС Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, виконавчих документів про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], на виконанні не перебуває. Просить винести рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в сумі 1200 грн. щомісяця з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак у позовній заяві просить розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. З наведених в позовній заяві обставин встановлено, що відповідно до рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 04 березня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Позивач [PERSON] на даний час не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну допомогу, проте вона є недостатньою для утримання дитини. Інших доходів у неї немає. Відповідач, як батько дітей, є працездатною особою, будь-яких доказів про те, що він перебуває на обліку з приводу його незадовільного стану здоровя суду не надав, належної матеріальної та фінансової допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову і постановляє рішення про його задоволення. Крім того, згідно положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. Зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, обєктивно оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими і такими, що мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення зі стягненням з відповідача на користь держави судових витрат по справі. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України та

Outcome: approved