Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що 26.09.1992 року між нею [PERSON] (дівоче прізвище Чубірка) та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайоного управління юстиції Закарпатської області, про що внесено актовий запис за № 682. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу на даний час немає. Позивач зазначає, що причиною розпаду сімї стало те, що вони з чоловіком перестали розуміти один одного, вона неодноразово намагалася змінити взаємне ставлення, але позитивних наслідків це не дало, через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. В результаті таких взаємовідносин ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача, на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подальше існування шлюбу шкодить їх інтересам, так як шлюб існує лише формально. Вони з [PERSON] вже тривалий час (декілька років) проживають окремо, кожен намагається влаштувати своє життя самостійно. Вона тривалий час уже зустрічається з іншим чоловіком, бажає з ним створити нову сімю, у відповідача є інша жінка. У звязку з цим вважає, що строк на примирення в порядку, передбаченому ст. 111 СК України їм не потрібен. Питання розпаду цієї сімї (розірвання шлюбу) та створення іншої вже фактично вирішено. Вказує, що після розірвання шлюбу і надалі вважає за необхідне іменуватися прізвищем [PERSON]. На підставі викладеного позивач просить суд шлюб, укладений 26.09.1992 року між нею та [PERSON], який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайоного управління юстиції Закарпатської області, про що внесено актовий запис за № 682, розірвати. Ухвалою судді від 13.09.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Виклик відповідача постановлено здійснити в порядку ч. 10 ст.\~187\~ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Ухвалою суду від 23.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не зявилася, при цьому подала через канцелярію суду заяву від 19.11.2018 року, згідно з якою просить розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки не повідомлено, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач не подав, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 26.09.1992 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Чубірка) [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайоного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 682, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 078499, виданим повторно 27.07.2011 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обовязків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають тривалий час, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем та має намір створити іншу сімю. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved