Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [PERSON] при житті мав житловий будинок який розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Кам`янсько-Дніпровської міської ради за № 124 від 28.09.1995 року [PERSON] була передана в приватну власність земельна ділянка розміром 0,14 га. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилась спадщина. При житті [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповідав їй. Заповіт був складений на її колішне прізвище « [PERSON] », яке вона змінила на « [PERSON] ». В 1999 році після смерті батька прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління, розпорядження та користуванням всім майном померлого. Заяву про прийняття спадщини одразу після смерті не подавала, так як вважала, що на час смерті спадкодавця проживала спільно з батьком, розпоряджалася та користувалася його майном, в зв`язку з чим вважаюсь особою, яка прийняла спадщину. З часом вона звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, була заведена спадкова справа, але було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва, та роз`яснено що для отримання свідоцтва про право на спадщину, необхідно надати докази, що вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлого. Крім того, не встановлений факт родинних зв`язків з померлим, а саме в інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження прізвище [PERSON] при народженні було « [PERSON] », а прізвище батька « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть написано « [PERSON] », що сталося з невірним перекладом прізвища з російської мови на українську при видачі паспорту померлому. Свідоцтва про народження до наступного часу не збереглося. В 1972 році вона уклала шлюб з [PERSON] в м. Андижан, Узбекистану, з часом розлучилася з ним, та знову уклала шлюб з гр. [PERSON] Свідоцтво про укладення шлюбу та розлучення з гр. [PERSON] не збереглося, вони загублені в Узбекистані, та можливості витребувати дублікати не має, але є укладення шлюбу з [PERSON] . Також, факт родинних відносин підтверджується рішенням Кам`янсько-Дніпровської міської ради від 18.06.1996 року за № 102 яким «надана згода [PERSON] на переоформлення приватизованої земельної ділянки в розмірі 0,14 га. по [ADDRESS] в зв`язку з даруванням доньці [PERSON] Таким чином, для оформлення спадщини, виникла необхідність у встановленні юридичного факту прийняття спадщини та встановлення родинних зв`язків. Просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] , прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Ухвалою суду від 19.09.2019 року провадження у справі відкрито. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, від них надійшли заяви, в яких вони просили суд розглядати справу у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. В судове засідання заінтересована особа: приватний нотаріус Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркін В.В. не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, заперечень проти заяви не має. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що заявник 31.03.1979 р. уклала шлюб з [PERSON] , шлюб зареєстровано Кам`янсько-Дніпровським відділом ЗАГС Запорізької області під записом № 38, після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 16). [PERSON] виконавчим комітетом Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області 03.05.1995 р. видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 8-9). На підставі рішення Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області від 28.09.1995 р. № 124 [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,14 га, яка розташована по [ADDRESS] , про що видано державний акт на право приватної власності на землю від 29.05.1996 р. за № 2006 (а.с. 10). Рішенням виконавчого комітету Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області № 102 від 18.06.1996 р. надано згоду [PERSON] переоформити приватизовану земельну ділянку в розмірі 0,14 га [ADDRESS] у зв`язку з даруванням доньці [PERSON] (а.с. 15). 21.09.1996 р. [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Железняк О.І. за реєстровим № 1647, яким все своє майно заповів [PERSON] (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] від 16.01.1997 р., виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Енергодар Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , перемінила прізвище, ім`я, по батькові на - [PERSON] (а.с. 14). [INFO] помер [PERSON] , про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06.04.1999 р. (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області встановлено факт, що згідно з реєстраційним обліком станом на 31.03.1999 р., за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований [PERSON] з 12.01.1979 р. (а.с. 13). Головою квартального комітету м. Кам`янка-Дніпровська № 13 складено довідку від 24.06.2019 р. про те що, [PERSON] по день смерті проживав [ADDRESS] . Після смерті в зазначеному будинку продовжила проживати, користуватись та володіти майном померлого його донька [PERSON] до 2000 р. (а.с. 17). Судова практика та чинні норми законодавства встановлюють наступне: якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Статтею 1297 ЦК Українив редакції 2004 року, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті1296,1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини [PERSON] проживала разом з батьком [PERSON] . Тому спадщину вона прийняла в розумінні ст. 548-549 ЦК України в редакції 1963 року шляхом фактичного вступу у права володіння спадковим майном. Під фактичним вступом розуміється, що спадкоємець вчиняв різні дії по управлінню спадковим майном, розпоряджався і користувався цим майном, підтримував його в належному стані. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК УРСР від 1963 р., які були чинні на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявник [PERSON] звернулась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Спадкова справа № 64453293 була відкрита у приватного нотаріуса Кам`янсько- Дніпровського нотаріального округу Запорізької області Хаяркіна В.В., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56843327 від 12.07.2019 р., спадковою справою № 72/2019 від 12.07.2019 р. Мотивованою постановою від 12.07.2019 року № 597/02-31 приватний нотаріус Кам`янсько-Дніпровського нотаріального округу Запорізької області Хаяркін В.В. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом посилаючись на той факт, що йому не було надано належних доказів на підтвердження родинних зв`язків з померлим та доказів прийняття спадщини (а.с. 26). Таким чином, судом встановлено юридичний факт, а саме, що [PERSON] прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved