Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить встановити факт того, що вона була залучена до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом ІІІ групи. З 01.02.1979 р. по 21.02.1994 р. працювала на ЧАЕС, що підтверджується трудовою книжкою. З часу виникнення аварії та по 18.02.1989 р. виконувала посадовіобов'язки електромонтера в електроцеху при іонізуючому випромінюванні. Хвороби, які призвели до встановлення їй інвалідності пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Заявник звернулась з відповідними документами до заінтересованої особи про встановлення їй статусу інваліда війни та видачу посвідчення, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в своєму листі йому відмовило, посилаючись на те, що нею не було надано документів, підтверджуючих факт залучення до формувань цивільної оборони. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва [PERSON] від 30.11.2017 р. відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2018 р. у зв'язку із звільненням судді [PERSON], справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2018 р. призначено по справі підготовче судове засідання. 12.03.2018 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні [PERSON] підтримала вимоги заяви, посилаючись на викладені в ній обставини та просила суд про їх задоволення. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. За даних обставин, заслухавши думку заявника, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році за категорією 1, відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] та вкладки до нього [NUMBER] (а.с. 5). Згідно копії довідки МСЕК №037077 та довідки серії 2-18АД №037077, [PERSON] є інвалідом третьої групи довічно, яким стала внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи (а.с. 9, 10). З копії трудової книжки вбачається, що [PERSON] з 01.02.1979 р. по 18 лютого 1989 року безперервно та з 04 січня 1991 року по 21 лютого 1994 року працювала на Чорнобильській атомній електростанції. (а.с. 6-7) Згідно з довідкою від 03.05.1993 р. №1324 Чорнобильської атомної електростанції, [PERSON] отримала дозу зовнішнього опромінення за період роботи на Чорнобильській АЕС з 26.02.1979 р. по 25.04.1986 р. - 2, 1 рад., в період з 26.04.1986 р. по 31.05.1986 р. - 28, 8 рад., за час участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.06.1986 р. по 28.02.1993 р. - 7 рад. 02.11.2017 року заявник звернувся до заінтересованої особи із заявою щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. 09.11.2017 року заявнику було надано відповідь про те, що наданих ним документів не достатньо для підтвердження факту залучення і виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони. Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. Згідно з ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved