Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розмірі 1/2 частини усіх видів його доходів щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народились двоє синів, які проживають з нею. Відповідач проживає окремо, має постійну роботу. Щомісячно він надає допомогу в розмірі 1500грн., що недостатньої для утримання двох дітей. Діти постійно хворіють, на їх лікування необхідні кошти, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини від його доходу. Позивач в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити його у повному обсязі. Відповідач визнав позов частково та пояснив, що він згодний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від його доходу, оскільки він працює в смт. Криве Озеро Миколаївської області, де у нього відсутнє постійне власне житло, отже він проживає у гуртожитку. Таким чином він витрачає кошти на житло, продукти харчування та інші власні потреби. \~ Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського мськрайонного управління юстиції Миколаївської області 09.10.2010р., актовий запис №384. Під час шлюбу 02.03.2011р. у сторін народився син [PERSON], а 06.11.2013р. - син [PERSON], які проживають разом з позивачем. Відповідач проживає окремо. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України №\~ 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначений обов'язок, згідно із засадами, вказаними у ч.6\~ст. 7 СК України,\~в рівній мірі стосується обох батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним 4-х років. Перебуває на обліку в Первомайському міському управління соціального захисту населення та отримує допомогу в розмірі 1012грн. Діти перебувають на обліку у лікаря як такі, що часто хворіють на гострі респіраторні вірусні інфекції, мають хронічний двосторонній аденоїд, хронічний двосторонній тонзиліт, часті гострі обстуртивні бронхіти, регулярно проходять амбулаторне лікування. В судовому засіданні позивач зазначила, що молодшому сину необхідно лікування в м.Миколаєві, однак доказів на підтвердження вказаного суду не надала. Відповідач обіймає посаду поліцейського-водія Кривоозерського ВП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області та проживає в гуртожитку Кривоозерського професійного аграрного ліцею. Його середньомісячний заробіток складає 6419,24грн. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що утримання дітей є обовязком обох батьків, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 1/3 частини доходу відповідача. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються. Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення,звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 640 грн. в доход держави.

Outcome: partial