Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що [INFO] в с. Шептичі Самбірського району Львівської області помер її батько, [PERSON] , що посвідчується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 28.01.2019 року. Після смерті батька на майно, яке належало йому при житті відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] та земельну частку (пай), яка належала бабі [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої він прийняв, проте не оформив своїх спадкових прав. Так як при житті батько позивачки не склав заповіту, то спадкування його майна здійснюється по закону, відповідно до черговості спадкоємців. [PERSON] є дочкою [PERSON] , це підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.05.1993 року. 24 квітня 2004 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у Рудківській міській раді Самбірського району Львівської області, у зв`язку з чим, своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінила на « [PERSON] » (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] ). Іншим спадкоємцем першої черги майна батька є її брат, відповідач по справі - [PERSON] . Однак, в розмові з нею відповідач їй повідомив, що не має наміру спадкувати майно батька. Позивачка, будучи спадкоємцем майна по закону, звернулася до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадкове майно після смерті батька. Нотаріус прийняв заяву про прийняття спадщини та роз`яснив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння в [ADDRESS] , так як померлий за життя не виготовив свідоцтво про право власності на даний будинок, та не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки в [PERSON] відсутній оригінал сертифікату. Інших перешкод в оформленні права власності на майно немає. Із довідки №1682, виданої Самбірським МБТІ 16.07.2019 року відомо, що свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS] не видавалося. З довідки Михайлевицької сільської ради №2163 від 29.07.2019 року і копії погосподарської книги відомо, що будинковолодіння [ADDRESS] являється колгоспним двором; станом на 01.07.1990 року головою двору була моя баба [PERSON] та членом двору був батько позивачки [PERSON] . Отже, станом на 01 липня 1990 року [PERSON] та [PERSON] як члени колгоспного двору мали право на майно - будинковолодіння в [ADDRESS] по 1/2 частці. [INFO] померла баба позивачки, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.08.2019 року. Після смерті [PERSON] на майно, яке належало їй на праві власності і на майно на яке вона мала право на день смерті, відкрилася спадщина, а саме, на 1/2 частку будинковолодіння в [ADDRESS] та земельну частку (пай). [PERSON] заповіту не складала. А тому, спадкування її майна здійснювалася за законом. Згідно довідки, виданої 29.07.2019 року №2161 Михайлевицькою сільською радою, померла [PERSON] на день смерті проживала разом із сином [PERSON] . Тому він в порядку спадкування майна по закону першої черги, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини, прийняв спадщину. Отже, [PERSON] успадкував 1/2 частину будинковолодіння та земельну частку (пай). Таким чином [PERSON] на день смерті мав право на житловий будинок [ADDRESS] . Окрім житлового будинку батько мав право на земельну частку (пай), яку успадкував після смерті баби. Згідно Витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Михайлевицькій сільській раді, виданого відділом у Самбірському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,30 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості) на підставі розпорядження голови (Замбійської райдержадміністрації від 13 травня 1997 року №322. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить вказана земельна частка (пай). У 2019 році позивачкою було втрачено сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] , про що було зроблено оголошення в газеті. Так як [PERSON] , яка мала право на отримання сертифікату померла, то в даний час видати позивачці сертифікат, як спадкоємцю, неможливо. Оскільки право позивачки на спадкове майно не може бути оформлено у державного нотаріуса, вона звернулась до суду за захистом свого порушеного права на майно та просить задовольнити поданий нею позов у повному обсязі. У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, покликаючись на обставини викладені в ньому, просила слухати справу у її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та просив слухати справу у його відсутності. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 статті 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведене, суд постановив ухвалу про здійснення розгляду справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно зі ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, розглянувши справу в порядку ст. 206 ч.4 ЦПК України, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved