Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ІК «Агро Ексім» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Також позивач просила стягнути компенсацію за невикористану відпустку. В обґрунтування позову зазначається, що позивач працювала на підприємстві з липня 2020 року по 31 березня 2021 року. Позивач звільнилась за власним бажанням, однак під час звільнення підприємство не здійснило повний розрахунок із позивачем та не виплатило заробітну плату. Оскільки підприємством допущено порушення порядку розрахунку після звільнення, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, одночасно подав заяву про розгляд справи за його відсутності та виконав вимоги ухвали про витребування доказів по справі, а саме довідки про розмір заборгованості перед позивачем. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .. Так, судом встановлено, що [PERSON] працювала на ТОВ «ІК «Агро Ексім» з 02 липня 2020 року по 31 березня 2021 року. 31 березня 2021 року позивач була звільнена за власним бажанням (а.с.5, 9). На дату звільнення борг підприємства перед позивачем зі сплати заробітної плати складав 21233 грн. 34 коп. (в тому числі компенсація за невикористану відпустку), що підтверджується довідкою від 20 травня 2021 року № 23 (а.с. 24). Станом на момент розгляду справи сума боргу підприємства перед позивачем не змінилась. Відповідно до ст. ст. 116 та 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звільнена з підприємства та з нею не проведено повного розрахунку по заробітній платі. Спору щодо належних звільненому працівникові сум між сторонами не має та така сума складає 21233 грн. 34 коп., що підтверджується відповідною довідкою підприємства та визнається стороною відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру середнього заробітку відповідачем розрахунок не надано. Однак, відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08лютого 1995 року № 100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Згідно абз. 3 п. 4 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Пунктами 5 та 8 встановлено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.. Судом середній заробіток розраховується із врахуванням вимог зазначеного Порядку та розміру заробітної плати нарахованої позивачу за лютий, березень 2021 року, тобто два місяці, які передували звільненню. Таким чином, середньоденний розмір заробітної плати складає (6000+6000)/42=285,714 грн.. Період прострочення виплати заробітної плати розраховується з наступного дня після дати звільнення, тобто з 01 квітня 2021 року та до дати судового рішення, тобто 16 червня 2021 року (42 робочих дня згідно статистичних даних) За таких даних, розмір виплати за весь час затримки по день фактичного розрахунку (дата судового рішення) належний позивачу складає 285,714 грн. (середньоденний розмір оплати) х 42 дні прострочки, що дорівнює 12000 грн.. З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та часу затримки виплати такої заробітної плат після звільнення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved