Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач є її рідним батьком і який перебував з її мамою, [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 1996 року по 19.11.2007 року. Від даного шлюбу в них народилася і позивачка. Після розірвання шлюбу між її батьками, позивачка залишилась проживати з мамою. Батько на підставі рішення суду виплачував аліменти на її утримання. 20.10.2014 року вона досягла повноліття, а тому стягнення було припинено. З 1 вересня 2013 року вона навчається у Дніпропетровському національному університеті ім. О.Гончара на денній формі навчання. На даний час являється студенткою ІІ курсу, тому вона позбавлена можливості заробляти собі кошти, а тому повністю знаходиться на утриманні матері, у якої, крім неї є ще дитина. Оскільки позивачка позбавлена можливості заробляти кошти на своє утримання, тому звернулася з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивачки-Демченко Л.Г. підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила суд їх задоволити, вказуючи, що після розірвання шлюбу між нею та відповідачем діти залишилися проживати з нею та повністю перебувають на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач добровільно матеріальної допомоги дітям не надавав та аліменти по рішенню суду платив не регулярно в звязку з чим у відповідача існує заборгованість по аліментах, що перевищує 21\~000 грн. З 1 вересня 2013 року дочка навчається у Дніпропетровському національному університеті ім.. [PERSON] на денній формі навчання. Навчання дочки потребує чималих матеріальних затрат. Дитина проживає у гуртожитку за який необхідно платити, харчується, щодня користується міським транспортом. В місяць витрати по навчанню становлять 4000 5000 гривень. На даний час у неї, як матері [PERSON], склалося важке матеріальне становище та їй одній важко утримувати дочку, окрім того на її утриманні знаходиться ще одна дитина син [PERSON], [INFO]. Також, у звязку із зруйнуванням відповідачем їх спільного будинку, вона змушена винаймати для проживання квартиру. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився, надавши заперечення, в якому вказує, що він позов не визнає, оскільки в цивільній справі №705/7734/14ц, 2/705/266/15 про утримання повнолітньої дитини під час навчання за участю трьох осіб: гр.[PERSON], [PERSON], [PERSON], були розглянуті всі можливі питання, що стосувались даних правовідносин та рішення набрало законної сили 17.03.2015 року. Тому вважає, що позивач не може знову заявляти в суді ту саму вимогу, а також оспорювати в даному процесі встановлені вже судом факти і правовідносини. Вважає, що в даній ситуації, єдино правильне та законне рішення закрити дане провадження без розгляду по суті в звязку з набранням чинності рішення в справі №705/7734/14ц, 2/705/266/15. Також просив суд розглянути справу у його відсутність. Суд вислухавши пояснення представника позивача, враховуючи процесуальну позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія 1-СР №297131 (а.с.4). Згідно довідок Дніпропетровського фаціального університету ім. Олеся Гончара № 87-325-401 від 5.03.2015 року та № 87-325-578 від 03.07.2015 року, [PERSON] є студенткою ІІ курсу, денної форми навчання факультету суспільних наук і міжнародних відносин, навчається за рахунок бюджетного фонду, строк навчання з 1.09.2013 року по 30.06.2017 року (а.с.5, 39). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі права законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-х років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із врахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу, яка передбачає, що при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства чи материнства та стягнення аліментів» - обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатись після досягнення повноліття (незалежно від форм навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не менше 23 років; продовження навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В процесі розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги батьків в звязку з навчанням, а її матері [PERSON] важко самій утримувати дочку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, належності, допустимості, а також їх достатності і взаємному звязку, суд приходить до висновку про обгрунтованність позовних вимог та виходячи з принципу справедливості, вважає за необхідне частково задоволити позов позивача.

Outcome: approved