Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 25.07.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Від даного шлюбу у сторін є четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні, однак у зв'язку з невисокою заробітною платою позивачки вона не в змозі самостійно утримувати дітей. На неодноразові звернення до відповідача добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей останній відмовився. З огляду на викладене вище, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхніх чотирьох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожного до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі за викладених у позовній заяві обставин, просила його задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд з урахуванням розумних строків розгляду справи розглядає її у відсутність відповідача, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення правовідносин між сторонами, а позивач не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 25.07.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], повторно виданим 22.03.2011 року (а.с. 7). Від сумісного життя сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO] (а.с. 6), [PERSON], [INFO] (а.с. 4), [PERSON], [INFO] (а.с. 5), і [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей, однак позивачка не надала належного обґрунтування вимозі про стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 400 грн. на кожну дитину. З її пояснень вбачається, що відповідач неофіційно працює та має достатній заробіток, однак жодних доказів на підтвердження зазначеної обставини суду не надано. Враховуючи вищевказане та

Outcome: partial