Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна. Покликається на те, що її двоюрідний брат - [PERSON], [INFO], є інвалідом першої групи з дитинства та хворіє на важку форму розумової відсталості. Через свою хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Вказує, що [PERSON] не здатний самостійно самообслуговуватись і потребує постійного догляду та опіки. На підставі наведеного, просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатним та призначити її опікуном. В судове засідання заявник не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник управління охорони здоров'я Луцької міської ради в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала щодо її задоволення. Дослідивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 3 ст. 237 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК серії ВЛН № 0073277 Луцької міської МСЕК, [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства, інвалідність встановлена довічно (а.с. 3). Відповідно до постанови Лікарсько-консультаційної комісії Луцької міської поліклініки № 3 від 2 серпня 2013 року № 92/36, [PERSON], [INFO], не здатний до самообслуговування (а.с. 5). Згідно акту № 48 судово-психіатричної експертизи від 05 березня 2014 року, [PERSON] виявляє ознаки недоумства у вигляді помірної розумової відсталості з поведінковими розладами апато-абулічного типу внаслідок органічного ураження центральної нервової системи, котре позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, оскільки [PERSON], [INFO], внаслідок важкої розумової відсталості не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому його слід визнати недієздатним, встановивши над ним опіку. Управлінням охорони здоров'я Луцької міської ради внесено подання про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO]. При цьому враховано той факт, що [PERSON] є сестрою останнього, здійснює догляд за ним, а також можливість [PERSON] виконувати опікунські обов'язки, взято до уваги стосунки між нею та підопічним. У відповідності до ч.1 ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ч.1 ст.60 Цивільного Кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд не вбачає підстав, зазначених в ст. 64 ЦК України, відповідно до яких [PERSON] не могла би бути опікуном [PERSON] Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення [PERSON] опікуна [PERSON] з метою забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів. На підставі наведеного,

Outcome: approved