Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 5 554, 05 грн., моральну шкоду у сумі 5 000, 99 грн. та пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 811, 20 гривень. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їхній сукупності, судом встановлені наступні обставини та відносини: 27 вересня 2012 р. відбулася дорожньо-транспортна пригода, винним у якої за постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 29.10.2012 р. визнаний [PERSON]. На підставі договору АВ № 4184614 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільна правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідачем. Отже на підставі наявних у справі доказів судом встановлено настання страхового випадку по полісу відповідача. Вартість матеріального збитку завданого позивачу складає 5 554, 05 грн. У жовтні 2012 року позивач надав відповідачу документи для виплату страхового відшкодування, але страхове відшкодування відповідачем не здійснено. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється за принципом диспозитивності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав: Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 988 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Судом встановлено, що позивачем виконані всі необхідні дії, яки може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, визначені у ст.ст. 33, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв'язку з тим, що судом встановлено настання страхового випадку, у відповідача виник обов'язок здійснити страхову виплату за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на час ДТП, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Наведене свідчить, що є обґрунтованою позовна вимога про стягнення з відповідача вартості оціненої шкоди, заподіяної за наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Судом встановлено, що позивач своєчасно повідомив відповідача про страховий випадок та подав усі необхідні документи, а за таких підстав відповідач був зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Але відповідач оплату страхового відшкодування своєчасно не здійснив. На підставі п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 811, 20 грн. за період з 1 листопада 2012 р. по 31 жовтня 2013 року. Зазначена вимога підлягає задоволенню частково з урахуванням того, що період розрахунку пені слід зменшити на 90 днів, яки надаються ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для добровільного перерахування страховиком суми страхового відшкодування. Таким чином розмір неустойки за порушення строків виплати відшкодування відповідає 605, 77 грн. / 5 554, 05 грн. х 7,5 % х 2 : 365 днів х 131 днів = 299, 00 грн. + 5 554, 05 грн. х 7 % х 2 : 365 днів х 144 днів = 306, 77 грн. / На підставі ст. 88 ЦПК України судовій збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог слід стягнути відповідача. На підставі ст. ст.ст. 22, 23, 988, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 9, 12, 22, 28, 29 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial