Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 25.03.2010 року одружилася з [PERSON] і змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького МУЮ, актовий запис №326. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON], який проживає з нею. Посилалася на те, що з відповідачем не склалися нормальні подружні стосунки і причина в тому, що між ними не має взаєморозуміння, що приводило до постійних суперечок та скандалів. Врешті вони припинили спільне проживання. Окремо проживають упродовж місяця. Вона з сином залишилася у м. Вашківці, а чоловік поїхав до своєї матері в м. Чернівці, де і проживає в даний час. Стверджувала, що вони втратили один до одного почуття любові, а тому вирішили, що подальше збереження шлюбу та примирення між ними суперечило б їх інтересам. Питання про стягнення аліментів на утримання сина на даний час немає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 25.03.2010 року, актовий запис № 326. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила позов задовольнити та залишити їй шлюбне прізвище. Щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.03.2010 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №326, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 25.03.2010 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі [INFO] народився син, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, виданого 06.12.2010 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають більше трьох місяців, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, наданих судом три місяці на примирення результату не дали, а тому позов підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що позивач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved