Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований 16 червня 2008 року Пітушківською сільською радою Млинівського району Рівненської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за актовим записом № 3 розірвати та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають трьох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. З квітня місяця 2016 року вони з чоловіком спільно не проживають, діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач жодної допомоги по утриманню дітей не надає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з тих же підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак був належним чином повідомлений через джерала масової інформації про виклик до суду. (а.с. 38) Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 4), який носить формальний характер, оскільки фактично шлюбних відносин з квітня 2016 року сторони не підтримують і їх шлюб розпався. Заходів для примирення сторони не вживають, бажання у наданні строку для примирення позивач не виявляє. А тому, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], який існує лише юридично, необхідно розірвати. Судом також встановлено, що сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. (а.с. 5, 6, 7 ) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах розміру позовних вимог, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дітей та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а позивачка несе значні витрати по утриманню дітей. Отже, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів, у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, відповідають закону та потребам на утримання дітей, у зв'язку з чим підлягають до задоволення повністю. Таким чином, суд рахує доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дочки, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи, наведене, на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 166, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved