Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В своєму позові зазначає, що предметом спору є жилий будинок [ADDRESS], розташованій на земельній ділянці розміром 1002,00 кв.м. На зазначеній ділянці розташовані: шлакобетонний жилий будинок, зазначений на плані літ. «А», жилою площею 34,4 кв.м.; літня кухня, зазначена на плані літ. «Б»; сараї, зазначені на плані літ. «б, Д»; гараж, зазначений на плані літерою «Г»; вбиральня, зазначена на плані літ. «Ж»; паркани, зазначені на плані цифрами «№ 1» та « № 3»; водопровід, зазначений на плані цифрою «№ 2». Починаючи з 10 червня 1997 року позивачка добросовісно відкрито та безперервно володіє спірним будинком, утримує його, підтримує в належному стані, мешкає в ньому. Також зазначає, що вона не знала і не могла знати про відсутність в неї підстав для набуття права власності. Вона була впевнена, що весь будинок був оформлений при даруванні на неї. Про те, що частина будинку була оформлена на [PERSON] їй стало відомо лише в березні 2014 р. при реєстрації правовстановлюючих документів в Реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції Запорізької області. Позивачці на праві приватної власності належить 17/50 частин спірного будинку, яку вона отримала у дар від [PERSON], що підтверджується договором дарування відповідно до умов якого в її постійне користування перейшли: в житловому будинку, зазначеному на плані літ. «А», кімнати 1-3=14,6 кв.м., 1-4=10,9 кв.м.; сараї, зазначені на плані літ. «б, Д»; водопровід, зазначений на плані цифрою «№2». 33/50 частини вищевказаного жилого будинку належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному сумісному майні, виданого П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 22.11.1991 року, в реєстрі за № 1-2340 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 22.11.1991 року, в реєстрі за № 1-2341, зареєстровані Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, 16.12.1991 р., в реєстровій книзі № 12 за реєстровим № 3008.. Відповідно в користуванні [PERSON] після відчуження 17/50 частин жилого будинку залишилось 33/50 частини жилого будинку, а саме: в житловому будинку, зазначеному на плані літ. «А», кімната 1-5=8,9 кв.м., коридор 1-1=7,4 кв.м.; кухня 1-2=10,6 кв.м., літня кухня, зазначена на плані літ. «Б»; гараж, зазначений на плані літ. «Г», вбиральня, зазначена на плані літ. «Ж»; паркани, зазначені на плані цифрами «№№ 1, 3». [PERSON] померла [INFO], але цю частину будинку жилого будинку в порядку спадкування ніхто не прийняв. [PERSON] і батько позивачки, [PERSON], були подружжям. Дівоче прізвище позивачки «[PERSON]». Після смерті її батька [INFO], [PERSON] успадкувала вищевказаний будинок і 17/50 частин подарувала позивачці. На підставі вищезазначеного позивачка просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 33/50 частини жилого будинку [ADDRESS], а саме: в житловому будинку, зазначеному на плані літ. «А» - кімната 1-5 площею 8,9 кв.м., коридор 1-1 площею 7,4 кв.м.; кухня 1-2 площею 10,6 кв.м., літня кухня, зазначена на плані літ. «Б»; гараж, зазначений на плані літ. «Г», вбиральня, зазначена на плані літ. «Ж»; паркани, зазначені на плані цифрами «№№ 1, 3». Позивачка в судове засідання не з'явилась, її представник надав суду заяву в якій просив розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Представник відповідача - Запорізької міської ради, у судове засіданні не з'явився, надав суду заяву в якій прохав розглядати справу без його участі та зазначив що проти заявлених позовних вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що обставини, викладені в позовній заяві відповідають дійсності та підтверджені документальними доказами: копією свідоцтва про право на частку в спільному сумісному майні від 22.11.1991 р. (а.с.5), копією реєстраційного посвідчення, виданого начальником бюро технічної інвентаризації від 16.12.1991 р. (а.с.6), копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.191 р. (а.с. 7), копією договору дарування від 22.08.1992 р. (а.с.8-9), копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10), копією технічного паспорту (а.с.11-17), копією домової книги (а.с.18-26), копією витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.27-29), копією свідоцтва про смерть [PERSON], [NUMBER], виданого Шевченківським відділом РАДС 31.08.1989 р., копією свідоцтва про смерть [PERSON], [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя 23.05.1997 р. (а.с. 30), копією паспорта позивачки (а.с. 31), копією витягу про народження позивачки (а.с.33), копією с свідоцтва про одруження [PERSON] і [PERSON], виданого 10.10.1959 р., [NUMBER] (а.с.34), копією акту складеного сусідами і квартальною від 09.04.2014 р. (а.с.35), копією висновку про ринкову вартість об'єкту оцінки (а.с. 36), інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 47). Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюється на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року ( п.1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно ( ч. 4 ст. 344 ЦК України) має місце з 01 січня 2011 року. На підставі вищевикладеного та беручи до уваги те, що позивака проживає, володіє та утримує 33/50 частин спірного житлового більше 10 років, а також визнання відповідачем позову, суд вбачає всі підстави для задоволенні позовної заяви.

Outcome: approved