Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту що має юридичне значення. Вимоги заяви обґрунтовані тими обставинами, що вона народилася та проживала на території України, в тому числі на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), та є громадянкою України. Після досягнення 16-ти річного віку отримала паспорт громадянина СРСР. 12 січня 1980 року, вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після укладення шлюбу, при оформлені свідоцтва про укладення шлюбу була допущена помилка в її прізвищі та прізвищі її чоловіка, у зв`язку чим замість « [PERSON] » та « [PERSON] » в свідоцтві про укладення шлюбу було зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. Після всі документи, що стосувалися її (документи щодо трудових відносини, документи на право користування майном, документи щодо мого місця реєстрації) нею оформлялися на прізвище « [PERSON] ». Хоча дійсне її прізвище насправді « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015734002 від 26.08.2015 та рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24.08.1983 про розірвання шлюбу. Свій паспорт громадянина СРСР вона загубила. Паспорт громадянина України та ідентифікаційний код відповідно не отримувала. З 16.02.1982 вона проживає у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Так з 16.02.1982 по 09.04.1993, вона проживала за адресою: [ADDRESS] . З 12.04.1993 та по теперішній час, вона проживає за адресою: [ADDRESS] . Крім цього у період з 02.08.1983 по 04.04.1997 вона працювала на різних посадах, остання з яких розподілювач робіт другого розряду цеху № 45 на Криворізькому турбінному заводі «Восход» та на Відкритому акціонерному товаристві «Криворізький турбінний завод «Констар», що підтверджується відповіддю на запит про роботу від 30.07.2019 № 02-31/1087 Ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод «Констар» Лукашука Миколи Васильовича. Тобто вона постійно проживає на території України, включаючи станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. 10.07.2019 нею було подано заяву до Центрально-Міського районного відділу в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровської області з проханням встановити мою належність до громадянства України та оформити паспорт громадянина України. У відповідь на її заяву їй було повідомлено, що Центрально-Міським РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову у прийнятті пакету документів, так як в 2014 році під час розгляду її справи з питання втрати паспорта було виявлено, що вказаний нею паспорт зразка колишнього СРСР видавався на ім`я [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду для процедури встановлення особи, а саме підтвердження факту мого дійсного прізвища [PERSON] та встановлення юридичного факту проживання (постійного проживання) на території України станом на 24.08.1991. Встановлення факту її дійсного прізвища необхідне їй для отримання паспорту громадянина України. Заявник та її представник у судове засідання не з`явились, представник заявника - адвокат Копійко А.А. надав суду заяву в якій просив розглянути справу у їх відсутність, заяву підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Реутова І.Л. надала суду письмові пояснення по суті заяви [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 30 листопада 1961 року, [PERSON] , народилась [INFO] , про що в книзі записів актів громадського стану було зроблено актовий запис № 97. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [INFO] [PERSON] , після укладення шлюбу прийняла прізвище [PERSON] . Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 серпня 1983 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно із корінцем ордера на жиле приміщення №2987 серії ж від 30.01.1993 виданий виконавчим комітетом Центрально-Міської районної ради народних депутатів ордер виданий [PERSON] . Відповідно до довідки житлового кооперативу «Ентузіаст» від 05.08.2019 [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] з 12 квітня 1993 року по теперішній час. Повідомленням завідувача відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 19.08.2019, встановлено, що місце проживання [PERSON] з 16.02.1982 до 09.04.1993 було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , а за 12.04.1993 та до теперішнього часу - за адресою: [ADDRESS] . Відповіддю на запит ліквідатора ПАТ «Криворізький турбінний завод» [PERSON] встановлено, що [PERSON] була звільнена 04.04.1997 у зв`язку із скороченням штатів. Із повідомлення Центрально-Міського районного відділу ГУ в Дніпропетровській області Державної міграційної служби вбачається, що паспорт зразка колишнього СРСР видавався на ім`я [PERSON] , однак в паспортному документі на свідоцтві про шлюб було виправлено прізвище з [PERSON] на [PERSON] , крім того оскільки паспорт було втрачено тому неможливо визначити належність до громадянства України та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та відповідно до положень ст.256 ЦПК України, для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення, предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів, зокрема, постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до ст. 28 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону. Згідно зі ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», далі Закону, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5, згідно норм Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Отже, враховуючи, що факт, заявлений [PERSON] для встановлення у судовому порядку має юридичне значення для здійснення заявником права на отримання паспорта громадянина України, тому суд вважає можливим встановити вказаний факт в порядку, визначеному нормами глави 6 розділу IV ЦПК України.

Outcome: approved