Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєструваному шлюбі. У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. 04.01.2016 року шлюб між ними розірвано. Причиною звернення до суду послужило те, що вона проживає в будинку своєї матері, підсобного господарства не веде, а тому їй важко повному обсязі забезпечувати всім необхідним дітей, у зв»язку з цим зазнає матеріальні труднощі. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх вихованням не займається. Від позивача надійшла заява, просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісяця на кожну дитину. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся вчасно, про що свідчать поштові розписки. Враховуючи вищенаведене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НМ № 185369 від 28.07.2003 року виданого Зеленською сільською радою Надвірнянського району та свідоцтв про народження серії 1-КИ № 140783 від 01.10.2007 року виданого Лозівською сільською радою Петропавлівського району, Дніпропетровська області батьком дітей записаний [PERSON]. [PERSON] проживає в будинку своєї матері, підсобного господарства не веде, самостійно займається вихованням дітей та намагається здійснювати їх повне матеріальне забезпечення, однак її доходів на це не вистачає, у звязку з чим зазнає матеріальні труднощі. Відповідач добровільно кошти на утримання дітей не надає. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального,культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дітей та платника аліментів, що він є фізично здоровою людиною, може працювати та в змозі утримувати дітей в розмірі достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку, суд вважає, що він має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України та

Outcome: partial