Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов`язати відповідача, [PERSON] , вчинити дії щодо передачі останній у власність 1/7 частку в нерухомому майні ринковою вартістю близько 50 000 000,00 грн. шляхом укладення договору дарування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між відповідачем, [PERSON] та її чоловіком, [PERSON] , четвертого листопада 2011 року укладено шлюбний договір. Відповідно до п. 3.1. цього Договору за взаємною згодою домовились, що «все нерухоме майно (земельні ділянки, житлові будинки, квартири, машиномісця, тощо), корпоративні права (частки, акції) господарських товариств, предмети домашнього побуту, в тому числі: меблі (в тому числі антикварні), предмети інтер`єру, побутова техніка, предмети мистецтва, музичні інструменти, посуд, дорогоцінні прикраси, вироби з дорогоцінних металів, набуті подружжям у власність в майбутньому, вважаються особистим майном і належать на праві особистої приватної власності [PERSON] . Позивач вказує, що згідно ст.. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Так, позивач зазначає, що відповідно до п. 7 Шлюбного договору від 04 листопада 2011 року батьки позивача домовились «при вирішенні подальшого правового статусу набутого у власність за час шлюбу майна, а також іншого майна, яке буде набуто в майбутньому, керуються інтересами дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружжя за взаємною згодою має право відмовитись від даного Договору або змінити його умови. Оскільки у відповідача та її чоловіка є п`ятеро дітей, позивач вважає, що у належному відповідачу майні позивачу як члену родини відповідача повинно належати 1/7 частина. У той же час, на пропозиції оформити права позивача на частку у родинному майні шляхом укладання відповідного правочину, відповідач відмовляється вчинити дії щодо укладення договору дарування майна. Ухвалою судді від 03 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. У відповідь на пред`явлені вимоги [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, у якому заперечувала у повному обсязі проти задоволення позовних вимог за первісним позовом та у зв`язку з оспорюванням зі сторони позивача права особистої приватної власності на нерухоме майно просила визнати за нею право власності на наступне нерухоме майно: 1.Житловий будинок площею 155,8 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31753658. 2.Земельна ділянка, 0,0985 га, кадастровий номер 8000000000:82:104:0019, [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1596926680000. 3.Житловий будинок загальною площею 85,1 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1022811780000. 4.Земельна ділянка, 0,100 га, кадастровий номер 8000000000:82:104:0018, [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1022817980000. 5.Житловий будинок з офісними приміщеннями та паркінгом, загальна площа 3480 кв.м., [ADDRESS], Приміщення 1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1582478780000. 6.Земельна ділянка, 0,100 га, кадастровий номер 8000000000:82:284:0009, [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 758251680000. 7.Земельна ділянка, 0,0884 га, кадастровий номер 8000000000:82:284:0019, [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 749098380000. 8.Житловий будинок загальною площею 582,6 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101879780382. 9.Земельна ділянка, 0,1004 га, кадастровий номер 8000000000:82:102:0040, [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101920680382. 10.Житловий будинок загальною площею 121,4 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 185393480000. 11.Земельна ділянка, 0,0741 га, кадастровий номер 8000000000:82:104:0001, [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 185094780000. 12.Житловий будинок площею 4724,6 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1064521480382. 13.Земельна ділянка, 0,0703 га, кадастровий номер 8000000000:82:284:0012, [ADDRESS]. 14 .Земельна ділянка, 0,1033 га, кадастровий номер 8000000000:82:284:0006, [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1188746280000. 15.Будинок площею 804,5 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 232205180000. 16.Земельна ділянка, 0,0837 га, кадастровий номер 8000000000:82:277:0083, [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252865480000. 17.Земельна ділянка, 0,0034 га, кадастровий номер 8000000000:82:277:0187, [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245270080000. 18.Будинок площею 676,8 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 675281051237. 19.Земельна ділянка, 0,1100 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:0666, [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 675338051237. 20.Земельна ділянка, 0,1837 га, кадастровий номер 5123755800:02:005:0861, [ADDRESS]. 21 .Квартира № 1, площею 435,3 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1705502580000. 22.Квартира № 1, площею 97,5 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 163748780000. 23.Квартира № 5, площею 98,1 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 165502280000. 24.Квартира № 4, площею 212,2 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 165303580000. 25.Квартира № 7, площею 221,9 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 165756980000. 26.Квартира № 8, площею 188,9 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 165781880000. 27.Квартира № 9, площею 304,7 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 165796080000. 28.Квартира № 10, площею 341,5 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 165824180000. 29.Квартира № 12, площею 350,0 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 165880580000. 30.Гараж № [NUMBER] , площею 18,6 кв.м., [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1525331880000. 31.Житловий будинок, [ADDRESS] ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1064382780382. Вказані об`єкти права власності належать відповідачу на праві особистої приватної власності, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: копією шлюбного договору від 04 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Курковською Я.Л. та зареєстрованим в реєстрі за номером 2455; заявою Курковської Я.Л. від 05 травня 2020 року; Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 березня 2020 року №204933901. Згідно ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднано в одне провадження з первісним позовом, а в подальшому закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Встановивши, що представниками сторін подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких представник [PERSON] , первісний позов підтримав та просив задовольнити, а у задоволенні зустрічного відмовити, а також, що представник [PERSON] , зустрічний позов підтримав та просив задовольнити, а у задоволенні первісного позову- відмовити, дослідивши подані сторонами докази та пояснення, оцінюючи обставини справи у їх сукупності, суд вважає необхідним первісний позов залишити без задоволення, а вимоги за зустрічним позовом задовольнити виходячи з наступного. Вимоги за первісним позовом ґрунтуються на хибному розумінні змісту норм Сімейного кодексу України, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину лише до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 173 Сімейного кодексу України батьки і діти, зокрематі, які спільно проживають, можуть бути самостійними власниками майна. При вирішенні спору між батьками та малолітніми, неповнолітніми дітьми, які спільно проживають, щодо належності їм майна вважається, що воно є власністю батьків, якщо інше не встановлено судом. Частина 1 ст. 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. 17 липня 1997 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Відповідно до абз. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 317 ЦК України встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, а згідно ч. 2 цієї статті фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Частина 3 ст. 325 Цивільного кодексу України визначає, що склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина 2 ст. 328 ЦК України встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ч. 1 ст. 92 Сімейного кодексу України шлюбний договір може бути укладено особами, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, а також подружжям. Відповідно до ч. 1 ст. 93 Сімейного кодексу України шлюбним договором регулюються майнові відносини між подружжям, визначаються їхні майнові права та обов`язки. Згідно ч. 2 ст. 93 Сімейного кодексу України шлюбним договором можуть бути визначені майнові права та обов`язки подружжя як батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 175 Сімейного кодексу України на праві спільної сумісної власності батькам і дітям може належати майно, набуте батьками і дітьми за рахунок їхньої спільної праці чи спільних коштів. Доказів набуття позивачем та відповідачем права спільної сумісної власності на майно в порядку ч. 1 ст. 175 Сімейного кодексу України позивачем не надано. У той же час, відповідно до ст.. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ч. 2 ст. 97 СК України сторони можуть домовитися про непоширення на майно, набуте ними за час шлюбу, положень ст. 60 цього Кодексу і вважати його спільною частковою власністю або особистою приватною власністю кожного з них. Оскільки членами подружжя, [PERSON] та [PERSON] визначено правовий статус майна, яке набуте за час шлюбу, шляхом укладення шлюбного договору 04 листопада 2011 року, все нерухоме майно, придбане на ім`я [PERSON] як до укладення шлюбного договору 04 листопада 2011 року, так і після його укладення, є її особистою приватною власністю у розумінні ст. 57 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно підлягають задоволенню. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved