Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду, відповідно до якого просить стягнути з [PERSON], 24.12.1985 р.н на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, або зміни обставин, а також витрати на оплату правових послуг в розмірі 300 (триста) грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.04.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем, [PERSON],про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КИ № 134072. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 258472, питання про місце проживання та виховання якого вирішено в добровільному порядку. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], хоча має постійний дохід від обробітку землі і може надавати допомогу на утримання сина до досягнення ним повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, просить суд про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог позивач наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, направив письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 тієї ж статті зазначає, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 04.04.2009 року серії 1-КИ № 134072 (а.с. 4). Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає, що оскільки відповідач отримує дохід від обробітку землі та має заробіток. Тож має змогу за своїм матеріальним становищем надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4, з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також судом встановлено, що вимога щодо витрати на правову допомогу, яка підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 13.05.2016 року підлягає задоволенню відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved