Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] Балаклійського району, Харківської області . В обгрунтування заявлених вимог у позовній заяві вказала, що є власником зазначеної квартири та зареєстрована в ній з 17.07.1998 року. Окрім неї в квартирі зареєстровані її діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та відповідач по справі - [PERSON], з яким вона проживала без реєстрації шлюбу однією сім'єю і тому 28.03.2003 року дала згоду на його реєстрацію в спірній квартирі. 15.10.2012 року відповідач виїхав на заробітки до Росії. Через два місяці він сповістив, що наміру повертатися додому у нього немає. З того часу вона його не бачила, з ним не спілкувалася, його доля їй не відома. До теперішнього часу [PERSON] так залишається бути прописаним в квартирі, хоча не мешкає в ній понад встановлені законодавством строки, його речей в квартирі немає, обов'язків передбачених ст.64 ЖК України він не виконує. Його реєстрація є перешкодою в оформленні субсидії. Тому, зважаючи на вищенаведене, позивачка змушена звернутись до суду з вказаними позовними вимогами. Позивачка в судове засідання не з»явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутності. В разі неявки відповідача в судове засідання, просила винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився неодноразово. Його виклик проводився у відповідності із ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі. Заперечень проти позову не надходило, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області № 917а від 26.08.2014 року в квартирі [ADDRESS] окрім позивачки зареєстровані : син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.13). Реєстрація відповідача [PERSON] в спірній квартирі підтверджується і довідкою АДР ГУДМС України в Харківській області від 09.09.2014 року , з якої вбачається що відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 01.04.2003 року (а.с.16). З акту обстеження квартири від 26.08.2014 року (а.с.14 ) встановлено, що в [PERSON] зареєстрований [ADDRESS], але фактично не проживає в ній з 2012 року по цей час. Місце його перебування невідоме. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.391, 392 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 наведеного Кодексу). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливі лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом достовірно встановлено що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад один рік, а саме з жовтня місяця 2012 року , його майна в квартирі немає, за комунальні послуги він не платить, витрати з утримання квартири не несе. Таким чином , враховуючи всі надані докази по справі, на підставі ст.ст.71,72 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст.383,391,392 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved