Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Рівненського державного гуманітарного університету про визнання недійсним засідання Вченої ради факультету іноземної філології Рівненського державного гуманітарного університету від 24 червня 2014 року, оформленого протоколом № 6 та конкурсу на заміщення вакантної посади викладача кафедри романо - германської філології, визнання строкового трудового договору укладеного згідно з наказом № 194-п від 16.09.2013 року між нею та РДГУ - безстроковим, а наказ від 10 червня 2014 року № 90-п «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінченням терміну трудового договору (контрактів)» недійсними. Також просить поновити її на посаді викладача кафедри романо - германської філології та виплатити середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу по день винесення судом рішення у справі. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 01.09.2001 року її було призначено на посаду викладача кафедри романо-германської філології Рівненського державного гуманітарного університету (далі - РДГУ). 01.09.2001 року. Між нею та РДГУ було укладено контракт терміном з 01.09.2001 року по 30.08.2002 року. Наказом № 230-к від 27.06.2002 року було продовжено трудові відносини між РДГУ та [PERSON] терміном на два роки. 11.06.2012 року роботодавцем видано наказ № 105-п «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінченням терміну трудового договору (контрактів)». 16.09.2013 року відповідачем видано наказ № 194-п від 16.09.2013 року про призначення її ([PERSON].) на посаду викладача за трудовим договором на 2013/2014 навчальний рік (до завершення терміну перебування у щорічній відпустці). 10.06.2014 року відповідачем видано наказ № 90 - п «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінченням терміну трудових договорів (контрактів) за п. 2 ст. 36 КЗпП України. 26.05.2014 року на вимогу декана факультету [PERSON], нею написано заяву про допуск у конкурсі на заміщення вакантної посади викладача кафедри романо - германської філології РДГУ. 24.06.2014 року згідно витягу з протоколу № 6 засідання Вченої ради факультету іноземної філології та результатів таємного голосування (за - 18, проти - 11 голосів), обраним вважається претендент, який здобув більше 50 % голосів присутніх членів Вченої ради. Позивачка посилається на ту обставину, що були порушенні умови проведення конкурсу, а саме, були відсутні члени Вченої ради і ця обставина замовчувалась університетом. Крім того, [PERSON] не бажала укладати з роботодавцем строковий трудовий договір, що підтверджується і самою заявою позивачки від 30.08.2013 року. Вважає, оскільки її права були порушені, то враховуючи положення ст.. 235 КЗпП України, вони підлягають судовому захисту шляхом поновлення її на посаді викладача кафедри романо - германської філології Рівненського державного гуманітарного університету та виплати середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивака та її представник позов підтримали, просили його задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала подані на позов заперечення та додаткові пояснення до заперечення на позов. Надала пояснення з приводу трудових правовідносин, що виникли між [PERSON] та Рівненським державним гуманітарним університетом,зокрема суду пояснила, що починаючи з 2001 року між позивачем та відповідачем неодноразово укладалися трудові договори (контракти), так РДГУ було видано наказ за № 105 - п від 11.06.2012 року «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінченням терміну трудових договорів (контрактів)», яким звільнялася з роботи 31.08.2012 року згідно п.2 ст. 36 КЗпП України [PERSON] Після її звільнення починаючи з 29.01.2013 р. по 15.09.2013 р. В період з 29.01.2013 р. по 15.09.2013 р. [PERSON] знаходилася на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці позивачки, а також дана обставина, свідчить про той факт, що трудові угоди з нею не переукладалися, а припиняли свою дію. 16.09.2013 року згідно наказу № 194-п позивачка було прийнята на посаду 0,5 ставки викладача романо - германської філології за трудовим договором на 2013/2014 навчальний рік. 10.06.2014 року згідно наказу № 90-п трудові відносини між позивачем та відповідачем припинялися 22.08.2014 року згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України, а тому зі сторони РДГУ було дотримано процедури прийому на роботу та звільнення з роботи передбаченої нормами діючого законодавства. Також, в підтвердження того факту, що їй було відомо про звільнення з роботи по завершенню перебування у щорічній відпустці, свідчить написана власноруч заява про допуск на участь в конкурсі на заміщення вакантної посади викладача. Щодо укладення строкових трудових договорів, наголосила про ту обставину, що оскільки РДГУ вищий навчальний заклад ІІІ - ІV рівня акредитації, то в своїй діяльності для забезпечення освітнього процесу, керується положеннями діючого законодавства України, серед яких Постанова КМУ від 17.08.2002 року № 1134 «Про затвердження нормативів чисельності студентів (курсантів), аспірантів (ад'юнктів), докторантів, здобувачів наукового ступеня кандидата наук, слухачів, інтернів, клінічних ординаторів на одну штатну посаду науково педагогічного працівника у вищих навчальних закладах ІІІ - IV рівня акредитації та вищих навчальних закладах післядипломної освіти державної форми власності» (далі - Постанова), якою визначається порядок розподілу ставок в залежності від набраного контингенту студентів. Планування навчально - педагогічного навантаження відбувається після остаточного формування контингенту студентів та встановлено, що штатна чисельність науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів III і IV рівня акредитації та вищих навчальних закладів післядипломної освіти державної форми власності, визначена згідно із затвердженими цією постановою нормативами, є граничною. А тому, це є однією із вагомих підстав для укладення саме строкових трудових договорів, оскільки не можливо спланувати контингент студентів на наступний навчальний рік. З приводу конкурсу, пояснила, що дійсно були відсутні члени Вченої ради, даний факт не залишався поза увагою і у протоколі № 6 від 24.06.2014 року засідання Вченої ради факультету іноземної філології було зазначено кількість відсутніх. Крім того, в даному протоколі зазначено, що [PERSON] не рекомендовано для укладення трудового договору. У зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази та надавши їм належну оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у трудових відносинах. 01.09.2001 року [PERSON] згідно Контракту з педагогічними і науково - педагогічним працівником закладу освіти, що є у загальнодержавній власності, було призначено на посаду викладача кафедри романо - германської філології Рівненського державного гуманітарного університету (далі - РДГУ) терміном на один навчальний рік з 01.09.2001 року по 30.08.2002 року. Наказом № 230-к від 27.06.2002 року було продовжено трудові відносини між РДГУ та [PERSON] терміном на два роки. Впродовж трудової діяльності позивачки, між нею та РДГУ продовжувались трудові відносини шляхом укладення трудових договорів на визначений строк, про що свідчить наявність відповідних записів в трудовій книжці. 11.06.2012 року роботодавцем видано наказ № 105-п «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінченням терміну трудового договору (контрактів)», що підтверджується наявністю запису в трудові книжці [PERSON] під № 9. В період з 29.01.2013 р. по 15.09.2013 р. Рівненським міським центром зайнятості було призначено позивачці виплату допомоги по безробіттю, про що також свідчать записи в трудовій книжці під № 10 та № 11. Згідно поданої заяви від 30.08.2013 року [PERSON] була прийнята на посаду викладача кафедри романо - германської філології на 0,5 ставки з 16.09.2013. На підставі заяви позивачки. Рівненським державним гуманітарним університетом було видано наказ № 194-п від 16.09.2013 про прийняття на посаду 0,5 ставки викладача кафедри романо - германської філології з 16 вересня 2013 року за трудовим договором на 2013/2014 навчальний рік (до завершення терміну перебування у щорічній відпустці), з даним наказом [PERSON] ознайомлена. В підтвердження даного факту свідчить оригінал наказу № 194-п від 16.09.2013 наданий представником РДГУ для ознайомлення під час розгляду справи в суді. Як слідує зі списку науково - педагогічних працівників РДГУ, в яких у 2014 році закінчується термін дії строкового трудового договору (контракту), [PERSON] була заздалегідь повідомлена про припинення трудових відносин з РДГУ про що свідчить наявний підпис позивачки під № 135 від 20.03.2014 року. Наказом № 90 - п від 10.06.2014 року «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінченням терміну трудових договорів (контрактів)» [PERSON] була звільнена з роботи з 22 серпня 2014 року згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується витягом з наказу № 90-п від 10.06.2014 року та наданим представником відповідача, під час розгляду справи в суді, оригіналом даного наказу. Із долучених до позовної заяви документів, серед яких довідка про доходи працівника за 2014 рік, вбачається, що в серпні місяці 2014 року із [PERSON] були проведені остаточні розрахунки та виплачена сума в розмірі 2 166, 18 грн.. Таким чином, суд дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, вважає, що в дійсності [PERSON] було відомо про ті обставини, які найшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді, а саме, що трудовий договір з нею було укладено на визначений сторонами строк і закінчувався 22.08.2014 року. Крім того, [PERSON] в період з 29.01.2013 р. по 15.09.2013 р. отримувала допомогу по безробіттю, не заперечується сторонами факт припинення в минулому трудових відносин між позивачкою та РДГУ. З'ясувавши всі обставини справи, права і обов'язки сторін, суд вважає, що доводи й посилання позивачки щодо визнання строкового трудового договору укладеного наказом № 194-п від 16.09.2013 року між [PERSON] та РДГУ - безстроковим, наказу від 10.06.2014 року № 90-п «Про звільнення з роботи НПП РДГУ у зв'язку із закінченням терміну трудових договорів (контрактів)» - недійсним, поновлення на посаді викладача кафедри романо - германської філології з виплатою середньомісячної заробітної плати за весь час вимушеного прогулу по день винесення судом рішення в справі не знаходять свого підтвердження, а тому є безпідставними. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про освіту» самоврядування навчальних закладів передбачає їх право на прийняття на роботу педагогічних, науково-педагогічних, інженерно-педагогічних та інших працівників, а також фахівців з інших держав, у тому числі за контрактами. За змістом ч.3 ст. 54 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору. Відповідно до ч. 2 ст. 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або за умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою для припинення трудового договору є закінчення строку його дії, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Так, пунктом 10 «Положення про обрання та прийняття на роботу науково - педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівня акредитації», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України № 744 від 24.12.2002 року, передбачено що відповідно до законодавства при прийнятті на роботу науково - педагогічних працівників може укладатися безстроковий, строковий трудовий договір, у тому числі контракт. Термін строкового трудового договору встановлюється за погодженням сторін. У відповідності до ч. 2 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», вказано, що при укладенні трудового договору на визначений строк, цей строк встановлюється за погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події. Враховуючи надані пояснення позивача та викладені в позовній заяві доводи, а також той факт, що [PERSON] приступивши до виконання функціональних обов'язків викладача, згідно наказу № 194-п від 16.09.2013 року, знала про умови укладення та в період її діяльності, протягом 2013/2014 навчального року його не оскаржувала. Крім того, наявність заяви [PERSON] про допуск до участі в конкурсі на заміщення вакантної посади викладача від 26.05.2014, написаної власноруч, є свідченням того факту, що їй достовірно було відомо про умови укладення трудового договору з РДГУ. Тому, доводи позивача щодо неправомірності укладення строкових трудових договорів, не найшли свого підтвердження. 20 лютого 2014 року ректором РДГУ [PERSON] винесено наказ №27осн/д про конкурсне обрання науково-педагогічних працівників РДГУ та продовження трудових відносин з НПП за займаними посадами. На підставі даного наказу, 02 травня 2014 року у газеті «Вісті Рівненщини» № 18 було розміщено оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантних посад в РДГУ, зокрема на кафедри романо - германської філології : доц. 3 ставки, ст. викладач - 1 ставка, викладача - 2 ставки. 26 травня 2014 року [PERSON] подала ректору РДГУ заяву з проханням допустити її до участі в конкурсі на заміщення вакантної посади викладача кафедри романо - германської філології у відповідності до оголошення розміщеного у газеті. Відповідно до протоколу № 6 засідання Вченої ради факультету іноземної філології від 24 червня 2014 року, на підставі результатів таємного голосування (за-18, проти-11) [PERSON] не рекомендована для укладення трудового договору (контракту). Рішення Вченої ради вищого навчального закладу (факультету) при проведенні конкурсу вважається дійсним, якщо в голосуванні брало участь не менше 2/3 членів Вченої ради. Обраним уважається претендент, який здобув більше 50% голосів присутніх членів Вченої ради. Прізвища всіх претендентів на займання відповідної посади вносяться до одного бюлетеня для таємного голосування. Кожен член Вченої ради має право голосувати лише за одну кандидатуру претендента. При всіх інших варіантах голосування бюлетені вважаються недійсними. Так, із протоколу № 6 засідання Вченої ради факультету іноземної філології від 24 червня 2014 року, вбачається, що дійсно деякі члени Вченої ради були відсутні на засіданні ради факультету. Представником відповідача, для повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин, були надані оригінали наказів РДГУ про затвердження Вчених рад факультетів на 2013 - 2014 навчальний рік. Так, згідно наказу № 123 від 23.09.2013 року склад Вченої ради факультету іноземної філології було затверджено у кількості - 29 осіб. 27 січня 2014 року згідно наказу № 11 осн/д на зміну наказу № 123 від 23.09.2013 р. було введено до складу Вченої ради факультету іноземної філології доктора філологічних наук, проф. [PERSON] та кандидата філологічних наук, доц. [PERSON] - із врахуванням внесених змін, загальний склад Вченої ради факультету складався із 31 особи. До протоколу № 6 засідання Вченої ради факультету іноземної філології від 24 червня 2014 року додавався список складу членів ради факультету на 2013 - 2014 н.р. присутніх на засіданні Ради, в якому налічувалося 29 осіб. З огляду на вище перелічені факти судом встановлено, що доводи позивача щодо кількісного складу членів Ради, спростовуються. Враховуючи той факт, що конкурс на заміщення вакантної посади викладача оголошувався лише на 2 ставки, тому перевага була надана іншому претенденту, яка набрала однакову кількість голосів з [PERSON]. Згідно абз. 4 п. 8 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України № 744 від 24.12.2002 року, де передбачено, якщо при проведенні конкурсу, в якому брали участь два або більше претендентів, голоси розділились порівну, проводиться повторне голосування на цьому самому засіданні Вченої ради. При повторенні цього результату конкурс уважається таким, що не відбувся, і оголошується повторно. Допущення порушень під час засідання Вченої ради факультету іноземної філології РДГУ 24.06.2014 року також підтверджується показами свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які суду пояснили, що кандидатури на конкурсі не обговорювались, висновок кафедри щодо кожної кандидатури не оголошувався. Кожен конкурсант самостійно виготовлював один бюлетень. Таким чином, судом встановлено, що засідання Вченої ради факультету іноземної філології РДГУ від 24 червня 2014 року, оформленого протоколом № 6 та конкурсу на заміщення вакантної посади викладача кафедри романо - германської філології проведено з порушенням затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України №744 від 24.12.2002 року Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів ІІІ та ІV рівнів акредитації. Частиною1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського, міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Однак, як встановлено, позивачу було відомо про те, що її не обрано на посаду викладача кафедри романо - германської філології 24 червня 2014 року за результатами таємного голосування під час конкурсного відбору. Отже, з дати проведення конкурсу - 24 червня 2014 року, [PERSON] в трьохмісячний термін повинна була звернутись до суду за захистом порушеного права. Звертаючись до суду з позовом 08 жовтня 2014 року, позивач [PERSON] пропустила тримісячний строк звернення до суду. Оскільки [PERSON] пропустила тримісячний строк звернення до суду за захистом своїх прав, дана позовна вимога до задоволення не підлягає у зв'язку із пропуском строку визначеного ст. 233 КЗпП, вказана норма є імперативною і підлягає застосуванню незалежно від клопотання будь-якої із сторін про її застосування чи незастосування. Проаналізувавши зазначені вище норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінивши докази по справі з дотриманням вимог ст.. 212 ЦПК України, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача щодо визнання строкового трудового договору безстроковим, наказу про звільнення недійсним, поновлення на роботі та виплати середньомісячної заробітної плати. суд, - На підставі викладеного,

Outcome: dismissed