Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просила визнати недієздатною її дочку [PERSON], [INFO], уродженку та жительку [ADDRESS], та призначити її опікуном дочки. В обґрунтування заяви вказувала, що вона є матір`ю [PERSON], [INFO]. Дочка народилась хворою із явним стійким психічним та розумовим розладом, з 1992 року є інвалідом 1-ої групи безстроково, не може працювати, погано орієнтується у простих життєвих ситуаціях, та через вказані вади не здатна усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, а тому потребує сторонньої допомоги, догляду, та опіки. [PERSON] має можливість і бажає бути опікуном своєї дочки, оскільки вони проживають разом, та дочка знаходиться на її повному утриманні. У судовому засіданні 27.08.2015 року заявник [PERSON] підтримала свої вимоги і просила задовольнити. Пояснила, що її дочка постраждала при родах, тому вона погано розвивалась фізично, значно відставала розумово, у зв'язку з чим навчалась не в звичайній школі, а в спеціалізованій школі -інтернаті у с. Миньківці. Однак читати та писати вона так і не навчилась, її розумовий розвиток залишився на рівні дитячого, і вона досі грається іграшками, обійти себе не здатна, самостійно їсти не вміє, тому за нею необхідно кругло добовий нагляд. Визнання [PERSON] недієздатною та встановлення опіки необхідне для отримання соціальної допомоги у районному управлінні праці та соціального захисту населення, так як вона не здатна самостійно отримувати пенсію та розпоряджатись коштами. Представник заінтересованої особи, органу опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], і вони разом проживають в [ADDRESS]. Згідно довідки МСЕК від 12.03.1992 року, [PERSON], 1976 року народження, є інвалідом першої групи з дитинства безстроково, непрацездатна, та потребує догляду. Відповідно до записів амбулаторної картки, [PERSON] хворіє на помірну розумову відсталість. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 619 від12.10.2015 року, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді «Важкої розумової відсталості», та внаслідок цього вона не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними, і потребує опіки. Положеннями ст. 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про визнання фізичної особи недієздатною. Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що є достатньо доказів для визнання [PERSON] недієздатною. Крім цього, відповідно до ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Статтею 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Заявник [PERSON] просить призначити її опікуном хворої дочки. Згідно з витягом з протоколу виконавчого комітету Віньковецької селищної ради від 16.07.2015 року № 9, орган опіки та піклування Віньковецької селищної ради вирішив рекомендувати суду призначити опікуном [PERSON] у разі визнання останньої недієздатною її матір [PERSON], тобто заявника. Отже, беручи до уваги викладене, суд вважає, що опікуном хворої [PERSON] можливо призначити заявника, а відтак заява підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved