Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,80 га. та площею 0,12 га., що розташовані на території Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, кадастрові номера на час звернення до суду не присвоювалися, що належали [PERSON] на підставі державного акта серії Р2 №707894 від 01.11.2002 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що матері [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р2 №707894 від 01.11.2002 року належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,80\~га. та 0,12\~га. Вказаний державний акт на право власності було втрачено. Після смерті спадкодавця було здійснено звернення до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак державним нотаріусом [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р2 №707894 від 01.11.2002 року. В судове засідання позивач не з'явилась, однак її представник [PERSON] подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності та відсутності [PERSON] (а.с.18). Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого сільська рада зауважень та заперечень немає, просить справу розглядати без його участі (а.с.24). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 11\~та ст. 60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що матір'ю позивача [PERSON] (д.п.Андрусишин) [PERSON] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії VI-УР №839763 виданого 19.08.1964 року (а.с.5). [PERSON] померла 13.10.2009 року у с.Хоробрів Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №093207 від 16.10.2009 р. (а.с.2). Відповідно до довідки Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області №297 від 01.07.2016 р., з [PERSON] на час смерті проживали та були зареєстровані дочка [PERSON], зять [PERSON] та онук [PERSON] (а.с.3). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,80\~га. та площею 0,12\~га., що розташовані на території Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області та належали спадкодавцю на підставі державного акта серії Р2 №707894 (а.с.20). Вказаний державний акт втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №68 (3106) від 02.09.2016 року (а.с.19). Окрім цього, судом встановлено, що після смерті матері, [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак останній відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказані вище земельні ділянки, що підтверджується відмовою державного нотаріуса Козівської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.21). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст.ст.1217, 1220, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При вирішенні питання про визнання права власності суд враховує, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення.

Outcome: approved