Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 44. В позовній заяві зазначила, що у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який в даний час є неповнолітнім, проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Відповідач часто вживає спиртне, пізно приходить додому, не рахується з думкою позивачки. Внаслідок цього у них систематично виникають конфлікти, під час яких відповідач обзиває позивачку нецензурними словами, принижує її людську та жіночу гідність. Сторони фактично припинили спільне проживання, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом. Позивачка вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження сімї неможливе та суперечить її інтересам, тому просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Коваленко». Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Дідович) [PERSON], [INFO], зареєстрований 07 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 44, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ № 111294, виданим 07 серпня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 108 від 16 листопада 2012 р., що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 222274, виданого 16 листопада 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги згоду батьків, вважає за доцільне сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матірю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Коваленко». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved