Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, посилаючись на те, що, з 11.12.2015 року вона та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мається син [PERSON], [INFO]. Після народження дитини відповідач залишив сім»ю. Син залишився на її утриманні. Спочатку матеріальна допомога на дитину надавалась, але припинена. Крім того, в зв'язку з доглядом за дитиною вона не працює, потребує матеріальної допомоги, на яку має право. Позивачв судове засідання не з'явилась, проте до суду надала заяву про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм належну оцінку в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.12.2015, згідно актового запису про шлюбу № 3, складеного 11.12.2015 року Виконавчим комітетом Кузьмино-Гребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 29.01.2016. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області від 09.11.2017 р., вбачається, що на утриманні гр..[PERSON] [INFO], знаходиться син [PERSON] [INFO]та проживає біля неї. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та з врахуванням того, що відповідач не заперечував проти стягнення аліментів з нього на утримання дружини у зазначеному позивачем розмірі, має для цього доходи, враховуючи відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, суд вважає необхідним задовольнити заявлену позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини. У зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, визнав заявлені позовні вимоги, є працездатним, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, визначивши їх розмір - 1/4 частку усіх видів доходу (заробітку) відповідача, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на утримання дружини - у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною віку трьох років. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України, Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК . витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Отже, для того, щоб суд присудив витрати на користь першої сторони, вона повинна документально їх підтвердити. Таким підтвердженням може бути укладений в письмовій формі договір на надання правової допомоги. В ньому необхідно передбачити, яка саме правова допомога буде надаватися особі (складання позовної заяви, відзиви на позови, представництво в суді та ін.). Більше того, в договорі потрібно зазначити, по якій саме справі надаватиметься правова допомога (наприклад: по справі зі стягнення аліментів, заборгованості за договором , про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди). У разі недотримання цих положень протилежна сторона може поставити в суді під сумнів те, що правова допомога надається саме по цій справі, що може бути підставою для відмови у відшкодуванні судових витрат В частині стягнення коштів за надання правової допомоги в оформленні позовних матеріалів підлягають відмові, оскільки згідно наданої позивачем квитанції до прибуткового касового ордера № 45 від 10 листопада 2017 року, в якій не зрозуміло, тобто зазначено нерозбірливим почерком суми внесеної за правову допомогу, не надано суду розрахунку вказаних витрат, та враховуючи фактично затрачений час на підготовку позовної заяви.

Outcome: partial