Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що будинок [ADDRESS] є її приватною власністю. В даному будинку, крім неї, зареєстрований її син [PERSON], який не проживає в будинку з 2008 року. 21 лютого 2019 року відповідач в судове засідання не з'явився. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач [PERSON] її син, востаннє приїздив додому в 2010 році на похорони батька. Після того жодного разу додому не приїздив. Він поїхав на заробітки до м. Сімферополя і додому не повертався. Раніше вони спілкувались в мережі «Інтернет» , а починаючи з осені 2018 року він жодного разу не виходив на зв'язок. В м. Сімферополь він проживав у його рідної сестри. Вона не чинила перешкод для проживання відповідача у будинку. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає в одному селі з позивачем, добре її знає. Також зі школи знає і відповідача, оскільки працювала у школі, де останній навчався. Востаннє бачила відповідача років 15 тому. Він дуже товариська людина, якби був у селі, то вони неодмінно зустрілись би. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає на одній вулиці з позивачем, добре знає і відповідача з дитинства. Бачив [PERSON] дуже давно. Він поїхав на заробітки в Крим і більше він його не бачив. Заслухавши вступне слово представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Позивач є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25 серпня 2011 року (а. с. 6). В зазначеному будинку, як член сім'ї позивача, зареєстрований її син [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 та від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16. Відповідно до акту від 19 листопада 2018 року, складеного за участю сусідів та затвердженого Червонокам'янською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області встановлено, що відповідач більше 10 років не проживає на території сільської ради, особистого майна не має (а. с. 8). Зазначене також підтверджується і довідками Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області №1929 від 19 листопада 2018 року та №302 від 21 лютого 2019 року. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні також підтвердили факт не проживання відповідача у зазначеному будинку більше 10 років. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню таким, що втратила право користування житлом - будинком [ADDRESS] На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягала та просила не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved