Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування вимог вказує, що з відповідачкою проживає по сусідству по вул..Білановецька Набережна в м.Кам»янці-Подіьському. На протязі тривалого часу відповідачка звинувачує її чоловіка [PERSON], що він ніби-то самовільно зрізав дерева біля її подвір»я, що вона в неї постійно щось краде і взагалі є злодійкою. 03 березня 2015 року вона разом з [PERSON] сиділа на лавці біля власного будинку і розмовляли, коли до них підійшла [PERSON]П і почала її ображати нецензурними словами, називати її злодійкою, що вона вкрала в неї квочку, а чоловік [PERSON] злодій бо зрізав дерева на її подвір»ї, назвала доньок жінками легкої поведінки в образливій формі. Від образи вона рознервувалась і стався серцевий напад, після чого була госпіталізована до Кам»янець-Подільської міської лікарні з діагнозом ІХС інфаркт міокарда безпередньооперетенкововерхівкобокової ділянки ЛШ з нападами серцевої астми. Вважає, що [PERSON]П своїми образливим висловлюваннями на її адресу принизила її честь і гідність та заподіяла моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях, які вона перенесла через публічне приниження перед сусідами, внаслідок чого перенесла стрес який викликав гострий серцевий напад та фізичний біль. Просить визнати недостовірною та такою, що порочить та принижує її честь, гідність інформацію, що є «злодійкою», стягнути з відповідача на її користь на відшкодування моральної шкоди 5\~000 грн та матеріальну шкоду в сумі 1020 грн. В суді позивач та її представники позов підтримали, просять задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечили, оскільки позивач ніяких образливих слів на адресу відповідачки не висловлювала. В суді відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали, заперечили проти його задоволення, звернулись із зустрічним позовом про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування вимог вказують, що 03.03.2015 року підійшла на вулиці до своїх сусідів [PERSON] та її чоловіка та розповіла, що хтось вночі вирізає дерева біля її господарства. [PERSON] почала її обзивати нецензурною лайкою, а [PERSON] почав руками штовхати в грудну клітку і обзивати нецензурними словами. Від штовхань втратила рівновагу, але не впала на землю. В цей час біля подружжя [PERSON] знаходилась її сестра [PERSON] Вважає, що отримала моральну шкоду, тому, що подружжя [PERSON] обзивали її нецензурними словами, а [PERSON] двічі штовхнув її. [PERSON] створили негативні умови, які викликали нервове перевантаження, порушення нормального ритму життя та відпочинку. Таку моральну шкоду оцінює в 5\~000 грн, яку просить стягнути з відповідачів. В суді відповідач [PERSON] позов не визнав, заперечив проти його задоволення, пояснив, що [PERSON] дійсно відштовхнув, оскільки вона намагалась вдарити дружину. Образливими словами ні він, ні його дружина на адресу відповідачки не висловлювались, моральної шкоди їй не заподіяли, просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи встановив наступне. Судом встановлено, що 03.03.2015 року на вулиці біля господарства подружжя [PERSON] та [PERSON] по вул.. Білановецька Набережна 31 в м.Кам»янці-Подільському між сторонами по справі, які є сусідами, виникла конфліктна ситуація в ході якої відповідачка допустила висловлювання на адресу позивачки , які мають яскраво виражений негативний характер, принижують честь і гідність позивача з точки зору принципу людської моралі, були виражені в принизливій та образливій формі, поширені у присутності сторонньої особи і є такими, що принижують честь і гідність [PERSON] Ці обставини підтверджені допитаними у судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаних судом як свідків. Відповідач [PERSON] , будучи допитаним в якості свідка показав, що 03.03.3015 року був на подвір»ї, коли [PERSON] підійшла до його дружини, яка сиділа на лавці біля їх будинку і почала ображати нецензурною лайкою її та їх доньок, що вони легкої поведінки, а він особисто самовільно зрізає дерева біля її господарства, чим чинить їй шкоду. В цей час біля дружини знаходилась [PERSON], яка чула розмову. [PERSON] почала ображати нецензурними словами свою сестру, що вона така сама як [PERSON], якщо з нею розмовляє, а потім почала бити [PERSON] рукою по спині і замахнулась на дружину. Щоб захистити дружину від удару [PERSON] він став між ними та відштовхнув [PERSON] Образливими словами ні він ні його дружина на адресу відповідачки не висловлювались, події відбувались короткий строк, дружина одразу ж пішла до будинку оскільки рознервувалась. Після сварки викликав швидку до дружини в якої стався серцевий напад. Через декілька днів дружину госпіталізували з діагнозом інфаркт міокарда. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] розмовляли на вулиці біля її подвір»я, коли до них підійшла [PERSON] і стала кричати, що в неї хтось зрізав дерево під скалою. [PERSON] сказав, що він не різав дерево після чого [PERSON] двічі штовхнув [PERSON], вона стала між ними. [PERSON] її не била і нецензурну лайку від неї не чула.. Свідок [PERSON] суду показала, що від сестри [PERSON] взнала, що 03.03.2015 року відповадачка обізвала матір образливими словами, після в чого в неї стався серцевий напад. [PERSON] тривалий час скандалить з батьками через дерева, які ніби-то батько вирізав біля її подвір»я, але це не відповідає дійсності з огляду на вік та стан здоров»я батька. [PERSON] на це не зважає, ніби-то навмисно намагається довести матір до стресу, що негативно позначається на її здоров»ї. [PERSON] не один раз називала батьків злодіями за ті дерева, висловлювала на їх адресу образливі брутальні слова. Із пояснень позивача, які вона дала в судовому засіданні, слідує, що в ході згаданої конфліктної ситуації відповідач висловлювала на її адресу різні нецензурні слова, які є образливими та такими, що принижують честь та гідність. Пережиті нею переживання позначилися на її самопочутті та здоров`ї, оскільки вона має хворе серце, що підтверджується відповідними медичними документами, долученими до матеріалів справи. Так, у ч. 1\~ст. 3 Конституції України\~визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.\~28\~та ст.\~68 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Статтями\~270,\~275\~та\~297 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~Конституції України\~фізична особа має право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Як роз'яснено у п.п.15,18\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право. У справі зазначеної категорії, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок\~\~цього\~\~було\~\~порушено\~\~його особисті немайнові права. Відповідно до ч.2 ст.47-1\~Закону України «Про інформацію»\~оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. За правилами\~ст.277 ЦК України\~не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. За положеннями ч.1\~ст.277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Під поширенням інформації слід розуміти, в тому числі, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб. Негативною слід вважати інформацію, в який стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення інших дій (порушення принципів моралі, загальних правил співжиття тощо), яка, на думку позивача порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації\~\~\~\~\~(п.15\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Разом з тим, якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Таким чином суд вважає, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди як спосіб захисту честі та гідності. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати роз'яснення, що містяться в\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з наступними змінами і доповненнями). Право на компенсацію моральної шкоди - це можливість людини, котрій заподіяно таку шкоду внаслідок порушення її загальносоціальних (природних) прав чи свобод, вимагати від порушника його обов'язку вчинити певні дії, спрямовані на усунення або ж послаблення в неї негативних психічних станів та процесів, викликаних (внаслідок цього порушення) приниженням оцінки її гідності; а також її можливості звернутися, в разі потреби, до компетентних національних чи міжнародних органів по примусове забезпечення виконання зазначеного обов'язку. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності, а визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. Як вбачається з листа № к-737 від 20.07.2015 року за підписом заст..нач.Кам»янець-Подільського МВ УМВСУ в Хмельницькій області [PERSON] протягом 2014 2015 року до Кам»янець-Подільського МВ УМВСУ із заявами не зверталась. Згідно повідомлення начальника Кам»янець-Подільського МВ УМВСУ в Хмельницькій області від 06.03.2015 року № 5805/10 по факту конфлікту, який мав місце 03.03.2015 року з громадянкою [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо недопущення в подальшому вчинення протиправної поведінки відносно позивача та інших порушень громадського порядку.. Відповідно довідки Кам»янець-Подільської станції екстреної медичної допомоги 03.03.2015 року був виклик швидкої допомоги до [PERSON] за адресою Білановецька набережна, 31 о 16 год 43 хв з приводу гіпертонічна хвороба, криз. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] перебуває на обліку в Кам»янець-Подільській міській поліклініки з приводу гіпертонічної хвороби і тривалий час перебуває під його наглядом сімейного лікаря. Стан здоров»я [PERSON] такий, що будь-який стрес чи нервове хвилювання може викликати загострення хвороби. Вважає, що конфлікт, який мав місце 03.03.2015 року за участю [PERSON] міг викликати загострення хвороби та інфаркт міокарда. Ліки згідно довідки лікаря Кам»янець-Подільської міської лікарні № 1 призначаються при серцевій хворобі і могли бути призначені для лікування [PERSON]. Враховуючи стан здоров»я позивача, Інфаркт міокарда могли спричинити різні чинники , в тому числі і стрес. Приймаючи до уваги обставини справи, взаємовідносини сторін, характеристику позивача за місцем проживання, виходячи із загальних засад моралі та цивільного судочинства щодо справедливості добросовісності та розумності, суд вважає, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, а враховуючи, які наслідки для здоров»я позивача мав конфлікт, особу позивача та відповідача, їх вік, матеріальний стан, відповідач отримує пенсію в мінімальному розмірі, суд вважає, що визначення її розміру в сумі 700 грн є достатнім для відшкодування понесених позивачем моральних страждань.. Суд вважає, що позивачем не надано переконливих доказів, що вказують на наявність причинного зв»язку між конфліктом, що стався між сторонами, та різким загостренням хвороби [PERSON], а тому в задоволенні позову в частині стягнення матеріальних витрат слід відмовити. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що [PERSON] не доведений той факт, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] висловлювались на її адресу нецензурними словами. Дії [PERSON] були пов»язані з захистом [PERSON] і не були направлені на приниження [PERSON] За таких обставин [PERSON] в задоволенні позову слід відмовити. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial