Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 24 лютого 2017 року Виконавчим комітетом Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис №6, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 лютого 2017 року Виконавчим комітетом Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис №6. Під час шлюбу у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Однак, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, внаслідок того, що чоловік не дбав про інтереси сім`ї. Позивач зазначає, що подружні стосунки між сторонами по справі припинені, сторони проживають окремо, [PERSON] можливість примирення сторін по справі заперечує. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання також подав письмову заяву, якою визнав повністю заявлені вимоги. Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність, яке судом задоволено. Інших заяв та клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами виникли з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 24 лютого 2017 року (серії [NUMBER] ), згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 6. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] що встановлено із позовної заяви та підтверджено дослідженою судом копією свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 25 травня 2017 року). Однак, жодна із сторін не виявила бажання до примирення. Відповідно до ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, враховуючи ті обставини, що жодна із сторін не виявила наміру до примирення, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (більше року) надання строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] . Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити прізвище, отримане внаслідок реєстрації шлюбу, що вбачається із дослідженого судом свідоцтва про шлюб, а тому ця вимога також підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст.105, 110-112,113 СК України,

Outcome: approved