Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. У позові посилалась на те, що 27.03.1994 року, між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який розірвано за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 жовтня 2012 року. Зазначає, що за час шлюбу, вони за спільні кошти, придбали квартиру [ADDRESS]. Відповідно договору іпотеки квартири придбаної за рахунок пільгового довготермінового кредиту від 01.05.2009 року, вартість майна переданого в іпотеку становить 110777, 00 грн. Вважає вищевказане майно спільною сумісною власністю подружжя та таке що підлягає поділу, у відповідності до вимог сімейного законодавства. Про те у зв'язку з тим, що на даний час з відповідача нараховуються аліменти на дитину в розмірі 385, 80 грн. і дана сума є недостатньою для забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, вважає, що при ухваленні рішення суду частку майна дружини повинна бути збільшена. Крім того, як вказує позивачка, відповідач ухиляється від сплати аліментів, а також не, не несе витрат на утримання квартири. Просила суд : Визнати за [PERSON] право власності на ? частини квартири [ADDRESS]; Визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; Скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 201.12.2008 року; Стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати у розмірі 830, 83 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та дала пояснення аналогічні позовній заяві. Просила суд позов задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, вважаючи, що частки подружжя у спірному майні є рівними, і підстав відступлення від рівності часток не має. Крім того вказали, що відповідач сплачує кредит по спірній квартирі. Суд заслухавши думку сторін по справі, дослідивши докази вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Так судом встановлено, що 27.03.1994 року, між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який розірвано за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 жовтня 2012 року (а.с.6). Від даного шлюбу є двоє неповнолітніх дітей, які проживають у спірній квартирі.(а.с.6) Як видно з матеріалів справи за час шлюбу, була придбана квартира [ADDRESS], що видно з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.12.2008 р.(а.с.9). Відповідно договору іпотеки квартири придбаної за рахунок пільгового довготермінового кредиту від 01.05.2009 року, вартість майна переданого в іпотеку становить 110777, 00 грн. (а.с.10). Враховуючи те, що спірна квартира була придбана в період шлюбу, вона відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України та ст. 60, ч. 1 ст. 70, Сімейного кодексу України, у випадку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна жінки та чоловіка вважаються рівними, якщо інше не зазначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином за [PERSON] та [PERSON] слід визнати кожному право власності по ? частини квартири [ADDRESS]; Стосовно позовних вимог що до збільшення частки майна позивачки у зв'язку з тим, що на її утриманні є діти, і розміру аліментів присуджених на дітей не вистачає для їх нормального розвитку, а також те що вона несе витрати по утриманню спірної квартири то на думку суду вони не підлягають до задоволення, при цьому суд виходить з наступного. Так, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 70 СК у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду, частка майна дружини (чоловіка) може бути збільшена, якщо з нею (ним) проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син (дочка) за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Таким чином, збільшення частки майна на користь того з подружжя, з ким проживає дитина, можливе при наявності певної умови - якщо розмір аліментів, які така особа одержує, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку дитини та її лікування. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2012 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.7). Крім того, як встановлено судом [PERSON] сплачує аліменти (а.с.44-48). Доказів того, що розмір аліментів недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку дитини та її лікування позивачкою не надано, як і не надано доказів наявності заборгованості по аліментам. Крім того судом встановлено, що позивачка, відповідач та їх діти проживають спільно у спірній квартирі [ADDRESS](а.с.41) Відповідач здійснює виплати по договору іпотеки квартири придбаної за рахунок пільгового довготермінового кредиту від 01.05.2009 року, що підтверджується наданими квитанціями(а.с.42-44). Крім того, суд не приймає доводи позивачки про понесення нею витрат по сплаті комунальних послуг як на підставу для збільшення її частки у майні, оскільки вона не позбавлена звертатися з вимогами до відповідача про стягнення з останнього різниці у витратах за сплату комунальних послуг. Враховуючи викладене у суду немає підстав для збільшення частки позивачки у спірному майні. На підставі наведеного та

Outcome: partial