Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 листопада 2002 року позивачка зареєструвала з відповідачем шлюб у Шевченківській сільській раді Кілійського району Одеської області, про що складений актовий запис №23. Від даного шлюбу сторони мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає періодично у незначному розмірі, що не достатньо для гідного всебічного розвитку дітей, їх здоров'я, придбання одягу, продуктів харчування, книжок та інше. Позивачка стверджує, що у дітей є хронічний розлад здоров'я. Так, донька [PERSON] хворіє на скаліоз І ступеня, має плохий зір, постійно спостерігається у кардіолога, через що лікарями було рекомендовано навчання у спеціалізованій школі для дітей зі скалеозом, син [PERSON] має вроджену аномалію розвитку органів сечової системи - гіпоплазія правої нирки, обструктивна уропатія дістопірованої правої нирки, проходить навчання і одночасно лікування в спеціалізованій школі для дітей №6 м. Одеси. Діти потребують регулярного, медичного обстеження, здачі аналізів, консультації лікарів. Крім того, діти потребують постійного медикаментозного лікування та різних профілактичних заходів для поліпшення їх стану здоров'я. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 6000 гривень щомісячно, а також додатково стягнути з відповідача витрати на лікування дітей по 7000 гривень на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а також пояснила, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, проте має достатній доход. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 4100 гривень щомісячно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою. Судом також встановлено, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, проте нерегулярно. З матеріалів справи вбачається, що малолітня донька [PERSON] хворіє на скаліоз І ступеня, має плохий зір, спостерігається у кардіолога, через що лікарями було рекомендовано навчання у спеціалізованій школі для дітей зі скалеозом. Син [PERSON] має вроджену аномалію розвитку органів сечової системи - гіпоплазія правої нирки, обструктивна уропатія дістопірованої правої нирки, проходить навчання і одночасно лікування в спеціалізованій школі для дітей №6 м. Одеси. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З матеріалів справи вбачається, що малолітні діти потребують постійного лікування, а також лікарського контролю. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування дитей щомісячно до досягнення повноліття. В той же час, суд вважає безпідставним стягнення з відповідача на лікування дітей по 7000 гривень щомісячно, оскільки надані позивачкою квитанції про сплату аналізів, консультацій не доводять щомісячних витрат, пропорційно заявленим вимогам. Суд вважає, що урахуванням наданих доказів витрати на лікування дітей підлягають задоволенню в меншому розмірі. В той же час, суд вважає, що сума витрат на лікування дітей може бути збільшена за відповідним позовом одержувача аліментів, у разі наданні відповідних доказів. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При ухваленні рішення суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей , стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, а тому розмір аліментів повинний бути зменшений.

Outcome: partial