Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи заявлені вимоги тим, що з жовтня 2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 20.07.2015 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON] . Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.11.2015 року, із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 22.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що в зв`язку із підвищенням цін на продукти харчування, одяг, ліки, засоби гігієни та комунальні послуги, змінилось її матеріальне становище і не вистачає коштів на утримання доньки. На даний час збільшились потреби дитини, яка навчається в школі і сума аліментів в розмірі 700 грн. є недостатньою для її утримання, а тому враховуючи, що в наслідок досягнення донькою шестирічного віку збільшився розмір прожиткового мінімуму на неї з дня винесення судового рішення, виникла необхідність у збільшенні витрат на її забезпечення, що й стало підставою для її звернення до суду з даним позовом про зміну способу стягнення аліментів. Представник позивача [PERSON] в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги за обставин викладених в позовній заяві та просив суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 20.07.2015 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 17.05.2013 року. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.11.2015 року із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 22.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки від 02.03.2020 року за №193 з КК «Пирогово» [PERSON] проживає разом із позивачем - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.03.2020 року, відповідачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . 08.07.2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII від 17.05.2017 року. Положення ч. 2\~ст. 182 СК України\~викладено в новій редакції, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в ході розгляду справи за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.11.2015 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно, що на день розгляду даної справи та враховуючи зазначені вище зміни є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Положеннями\~ст. 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. В постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. в справі №6-143цс13 висловлено правову позицію, відповідно до якої: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)». Проте, враховуючи зміни в законодавстві, а також те, що розмір аліментів, визначений рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.11.2015 року на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також, враховуючи визнання відповідачем заявлених позовних вимог, позов про зміну розміру аліментів підлягає задоволенню. Тобто, суд вважає справедливим та достатнім визначити аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 СК України. Судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved