Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу.\~ Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 серпня 1989 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 2414. Дітей від шлюбу у сторін не має. Спільне життя у подружжя не склалося, виявилося, що сторони мають несумісні характери, різні погляди на життя, різні життєві принципи та цілі, по різному уявляють сімейні відносини. Сторони припинили подружні відносини та сумісне проживання, ведення спільного господарства, шлюб фактично розпався, а тому виникла необхідність його розірвати, що й змусило позивача звернутись до суду з даним позовом та просити суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Крім того, просила стягнути на її користь із відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задоволити. Строк на примирення просила не надавати. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей\~223,\~280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 19 серпня 1989 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 2414, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25 жовтня 2018 р., серії I-АМ №221217 (а.с.4). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved