Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.11.2015 року померла її дочка [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно ? частку квартири [ADDRESS]. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] та прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Проте в нотаріальній конторі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на 1/6 частку квартири, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою [PERSON] держнотконторою 24 липня 2006 року за № 3-1938 на імя [PERSON], не зареєстровано. На підставі наведеного, просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: ? частину квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву про слухання справи у її відсутності, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, а саме: копію свідоцтва про право на спадщину від 24.07.2006 року, копію свідоцтва про право власності на житло від 13.02.1997 року, копію витягу про реєстрацію права власності на майно, копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.05.2016 року, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що 24.11.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 179388 від 24.11.2015 року (а.с. 5). Із матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS], 12 в м. Луцьку є спільна сумісна власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.02.1997 року (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.2006 року померла [PERSON] успадкувала ? частку квартири [ADDRESS], 12 в м. Луцьку після смерті батька [PERSON], який помер 30.07.2015 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частку вищезазначеного спадкового майно. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті своєї дочки [PERSON], що підтверджено, копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 6). Позивач [PERSON] в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Судом встановлено, що позивач не може оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки право власності на 1/6 частку квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] не зареєстровано (а.с. 10). Таким чином, враховуючи ті обставини, що [PERSON] являється спадкоємцем майна після смерті дочки, прийняла спадщину, а тому суд прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно ? частку квартири [ADDRESS].

Outcome: approved