Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 28.12.2012 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] Нікіту Олексійовича, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несучість характерів та різні погляди на життя, через що виникали часті сварки, у звязку з чим припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство з 2014 року. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження сімї є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.35). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.34). Згідно заяви, яка міститься в матеріалах справи, просить справу розглянути без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с.8). Визнання відповідачем позову прийняте судом. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 28 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №69, після укладення якого дружина змінила прізвище на «Марталога», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОЛ №067157 виданого 28.12.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] Нікіту Олексійовича, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №143288 виданого 04.04.2013 року (а.с.7). Як вбачається з довідки Бобринецької міської ради №1791 від 24.04.2017 року з позивачем проживають неповнолітні діти: [PERSON] Нікіта Олексійович, [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.21). В даний час сторони подружні стосунки не підтримують, а тому шлюб має формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, що має істотне значення, і суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, які вказують на те, що сторони шлюбні стосунки припинили,\~ відновлювати сімейні стосунки позивач не бажає, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження його суперечить інтересам позивача, а також враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю і його визнання прийняте судом, тому\~позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відновити позивачу її дошлюбне прізвище «Ляшенко». У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати залишити по фактично понесених сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved