Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і просить усунути від права на спадкування [PERSON], [INFO], за законом після смерті [PERSON], померлого 27.07.2014 року. При цьому позивач посилається на те, що 27.07.2014 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина. З заявами про прийняття спадщини після померлого до нотаріуса звернулась позивач та відповідач [PERSON], яка є рідною донькою померлого. Відповідно до останнього заповіту померлого, складеного 28.05.2014 року, все своє майно він заповідав доньці [PERSON] Однак, [PERSON] вважає, що донька померлого ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, при цьому все забезпечення необхідним [PERSON], який був тяжко хворим певний період часу перед смертю, здійснювалося саме позивачкою. [PERSON] дії відповідачки [PERSON] вважає свідомими, а тому звертається до суду з даними вимогами. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги довірительки підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. При цьому вона пояснила, що [PERSON], перебуваючи на лікуванні в онкологічній клініці «Інновація» та в клініці в Німеччині, знаходився в безпорадному стані і не міг забезпечити умови свого життя та потребував постійного стороннього догляду. Однак, донька хворого відповідач по справі усвідомлюючи та розуміючи стан здоровя свого батька і маючи можливість надавати хворому допомогу, в тому числі й матеріальну, не вчиняла жодних дій по піклуванню за батьком, ні фізичних ані фінансових. Відповідач [PERSON] та її представник по ордеру [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали повністю, просили відмовити у його задоволенні. При цьому вони послалися на те, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 08.12.2015 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2015 року та відмовлено [PERSON] у визнанні недійсним заповіту [PERSON] від 28.05.2014 року, складеного та посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON], а тому на даний час відсутні підстави для наслідування майна померлого [PERSON] по закону. Крім того, на час хвороби [PERSON] та перебування його в клініці на лікуванні, відповідач по справі була студенткою стаціонару і перебувала на повному матеріальному забезпеченні свого батька, а тому не могла допомагати йому матеріально. Однак, досить часто відповідач навіщала хворого батька та всіляко його морально підтримувала, що на думку відповідача підтверджує те, що вона жодним чином не ухилялась від піклування за хворим батьком. Третя особа в судове засіданні не зявилась, викликана, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності третьої особи приватного нотаріусу ОМНО [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представників сторін та відповідачки особисто, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи знаходить позов [PERSON] необґрунтованим, недоведеним, а тому таким, що не підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. 27.07.2014 року помер [PERSON], що підтверджується витягом із реєстру про смерть № S 123/2014, виданим Відомством реєстрації актів цивільного стану: Обераудорф Федеративної республіки Німеччина, копія якого є в матеріалах справи. Після його смерті відкрилась спадщина. З заявами про прийняття спадщини після померлого до нотаріуса звернулась позивач [PERSON] (дружина померлого) та відповідач [PERSON] (рідна донька померлого). 28.05.2014 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON], зареєстрований за реєстровим №549, згідно умов якого [PERSON] заповів [PERSON] все своє майно. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності такого, визнання заповіту недійсним, неприйняття спадщини, у разі не охоплення заповітом всієї спадщини, право на спадкування мають особи, що спадкують по закону. Відповідно до положень ч.3 ст. 1224 ЦК України та ч.5 ст. 1224 ЦК України, на яких грунтує свою позицію позивач, застосування усунення від права на спадкування можливе лише відносно спадкоємців по закону. Суд знаходить, що [PERSON] на час ухвалення рішення є спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON], так як рішенням апеляційного суду Одеської області від 08.12.2015 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2015 року та відмовлено [PERSON] у визнанні недійсним заповіту [PERSON] від 28.05.2014 року, складеного та посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON] Також суд знаходить, що [PERSON] не заявляла відмови від спадщини, а заповіт охоплює все спадкове майно, а тому робить висновок, що положення ч.3, ч.5 ст. 1224 ЦК України, щодо усунення [PERSON] від права на спадкування не можуть бути застосовані до останньої. Крім того, судом встановлено, що [PERSON], перебуваючи на лікуванні в онкологічній клініці «Інновація» (Київська область) та в клініці в Німеччині хоча і потребував стороннього догляду, однак не був безпораднім, що підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] При цьому суд критично оцінює пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] які надали суперечливі пояснення щодо стану здоровя [PERSON] Також, судом встановлено, що [PERSON] був матеріально забезпеченою людиною та не потребував сторонньої фінансової допомоги і сам оплачував своє лікування, ці факти підтверджені свідками [PERSON], [PERSON] та не заперечені поясненнями свідків [PERSON] (медсестри клініки «Інновація») та [PERSON] Крім того, судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] на час хвороби свого батька була студентом стаціонару Одеського національного університету імені [PERSON], що підтверджено матеріалами справи, та знаходилась на повному фінансовому забезпеченні батька, що підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та не заперечили свідки [PERSON] та [PERSON] При цьому, судом встановлено, що [PERSON] неодноразово відвідувала батька в лікарні, а їх відносини мали доброзичливий характер, донька підтримувала хворого батька морально. Цей факт підтверджений свідками [PERSON], [PERSON] та заперечений поясненнями свідка [PERSON], щодо яких суд ставиться критично через те, що медсестра не кожен день знаходилась біля хворого [PERSON] Отже, суд на підставі зясованих в судовому засіданні обставин справи, які перевірені доказами, вважає, що [PERSON] свідомо не самоусувалась від фізичного піклування за батьком, не маючи при цьому можливостей допомагати хворому матеріально, чого сам хворий не потребував. Таким чином, суд робить висновок, що позивачем не доведені, передбачені ч.3 та ч.5 ст. 1224 ЦК України обставини, які б дозволяли суду встановити те, що [PERSON] ухилялась від виконання обовязку щодо утримання [PERSON] чи ухилялась від надання допомоги [PERSON], який через тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Outcome: dismissed