overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.08.2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, любові, сварки, суперечки призвели до припинення шлюбних відносин. Спільно не проживають.Спору про поділ майна не має. Шлюб просить розірвати. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, їх шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд приходить до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, у звязку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.08.2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб. За час шлюбу в них народилась одна дитина донька Юлія, [INFO] Причинами розпаду сімї є те, що позивач з відповідачем не зійшлися характерами, поглядами на життя, внаслідок чого в сімї виникали непорозуміння та сварки. На протязі останніх шести місяців вони не підтримують подружніх стосунків, не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач також в судове засідання не з»явився, подав заяву про визнання позову та розгляду справи у його відсутності. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, у звязку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.10.1996 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу народилася дочка [PERSON],[INFO] Однак, подружнє життя не склалось, оскільки сторони не зійшлися характерами, в них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними виникають різного характеру непорозуміння, які переростають у сварки, що негативно впливає на психологічний розвиток дочки. Тривалий час вони спільно не проживають. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відстуності. Представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив, пояснив, що вже на протязі 7 років він з дружиною не проживає. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 12.10.1996 року між сторонами укладено шлюб (а.с.7). У шлюбі сторін народилася дочка [PERSON],[INFO] (а.с.8 ). За обставинами позову суд встановив, що шлюб сторін існує формально. Розірвання шлюбу відповідатиме інтересам сторін. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору на підставі ст. 88 ЦПК підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.02.2015 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, призвели до припинення шлюбних відносин. Спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюб просить розірвати. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, їх шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд приходить до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем в сумі 551,20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.10.2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] 12.02.2014 р. Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, любові, сварки, суперечки призвели до припинення шлюбних відносин.На прохання позивачки змінити своє ставлення відповідповідач не реагував. Тривалий час спільно не проживають. Шлюб просить розірвати. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, їх шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд приходить до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, у звязку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.05.1999 року між нею та відповідачем укладено шлюб. За час шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] Однак подружнє життя не склалось, з 2013 року подружнє життя погіршилось, стало нестерпним, в них зовсім різні погляди на життя. Шлюбні відносини повністю припинені, спільне господарство не ведуть, хоча й проживають в одному будинку. Шлюб існує формально. Представник позивача в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти вимог позову не заперечував, на розірвання шлюбу погодився, пояснив, що причиною розпаду сімї є подружня зрада дружини. Протягом останніх шести місяців шлюб існує формально. На примирення не погоджується. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.09.2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, любові, призвело до припинення шлюбних відносин. Тривалий час спільно не проживають. Шлюб просить розірвати. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не зявився в судове засідання, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, їх шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд приходить до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у звязку із чим позов підлягає задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Судові витрати понесені позивачем в сумі 640,00 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.10.2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб. В шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, любові, призвели до припинення шлюбних відносин. Тривалий час спільно не проживають. Шлюб просить розірвати. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не зявився в судове засідання, також подав заяву про розгляд спарви у його відстуності, проти позову не заперечує. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, їх шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд приходить до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у звязку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.01.2002 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, любові, а сварки, суперечки призвели до припинення шлюбних відносин. Спору про поділ майна не має. Шлюб просить розірвати. Позивач в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відстуності. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, їх шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд приходить до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у звязку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.06.2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб. В шлюбі в них народилася одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, любові, призвели до припинення шлюбних відносин. Тривалий час спільно не проживають, оскільки відповідач проживає у батьків. Шлюб просить розірвати. Позивач в судовому засіданні обстаивни та вимоги позову підтримала. Відповідач проти позову не заперечував, пояснив, що за час окремого проживання вони так і не примирились. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, їх шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд приходить до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у звязку із чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved