overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і просить вселити її у квартиру [ADDRESS]. При цьому вона посилається на те, що вона є донькою відповідача. Деякий час після розірвання шлюбу її батьків, вона з матірю мешкала в Миколаївській області. У звязку з навчанням в м. Одесі потребує місця проживання за місцем своєї реєстрації у квартирі [ADDRESS], відповідальним наймачем якої є відповідач. Однак, відповідач відмовляється впускати у вказане житло позивача, що як вважає останній, порушує її законні права. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, якою вимоги підтримала, просила задовольнити та закінчити розгляд справи за своєї відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, якою позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив закінчити розгляд справи за своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи знаходить позов [PERSON] обґрунтованим, доведеним, а тому задовольняє його. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] Деякий час після розірвання шлюбу її батьків, позивач з матірю мешкала в Миколаївській області. У звязку з навчанням в м. Одесі, [PERSON] потребує місця проживання за місцем своєї реєстрації у квартирі [ADDRESS], відповідальним наймачем якої є відповідач. Однак, відповідач відмовляється впускати у вказане житло позивача. Відповідно до положень ст.ст. 64, 71 ЖК України, наймач житла та члени його сімї мають рівні права на використання житла, а у разі відсутності члена сімї наймача, за ним зберігається право на житло. Таким чином, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і просить встановити факт проживання однією сім'єю між [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO]; визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO]. При цьому позивач посилається на те, що [INFO] помер її вітчим [PERSON], після смерті якого відкрився спадок у вигляді 417/1000 частин квартири [ADDRESS]. Позивач мешкає у вказаній квартирі з 2004 року. Після смерті матері позивача - [PERSON], померла [INFO], позивач продовжила мешкати у вказаній квартирі з вітчимом однією сім'єю. Наразі позивач вважає себе спадкоємцем, однак не може прийняти спадщину через невизначеність її статусу, як спадкоємця певної черги та наявності відповідача, яка є двоюрідною сестрою померлого [PERSON] Позивач в суд не з'явилась, надала заяву, якою позов підтримала, просила задовольнити повністю та закінчити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в суд не з'явилась, надала заяву, якою позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила закінчити розгляд справи за її відсутності. Суд, проаналізувавши матеріали справи, знаходить позов [PERSON] обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин, встановлених в судовому засіданні. [INFO] помер вітчим позивача - [PERSON], після смерті якого відкрився спадок у вигляді 417/1000 частин квартири [ADDRESS]. Заповіту він не залишив. Позивач мешкає у вказаній квартирі з 2004 року. Після смерті матері позивача - [PERSON], яка померла [INFO], позивач продовжила мешкати у вказаній квартирі з вітчимом однією сім'єю, що підтверджується матеріалами справи. Наразі позивач не може прийняти спадщину через невизначеність свого статусу, як спадкоємця певної черги та наявності відповідача, яка є двоюрідною сестрою померлого [PERSON] Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Суд знаходить, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт мешкання позивача з померлим однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а тому робить висновок про обґрунтованість вимог [PERSON] та задовольняє їх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 23 серпня 1985 року у Ленінградському відділі державної реєстрації актів громадянського стану м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 1517. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви вбачається, що заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 серпня 1985 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу виданого Ленінградським відділом державної реєстрації актів громадянського стану м. Києва, серія [NUMBER], про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 1517 (а.с.3). Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач впевнена, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини з відповідачем мають негативний характер та збереження і примирення є неможливим. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що збереження сім′ї сторін є неможливим, а тому їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 30 вересня 2016 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис №2337. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв вбачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 вересня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис №2337 (а.с. 4). Сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого 10 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 5). Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сторони впевнені, що шлюб між ними носить формальний характер, оскільки особисті відносини з відповідачем мають негативний характер та збереження і примирення є неможливим. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім′ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду, посилаючись на те, що 27.04.2015 року керівництвом Комунального лікувально-профілактичного закладу Прилуцька центральна міська лікарня було видано наказ № 55 «Про попередження працівників про зміну істотних умов праці». Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що без його згоди відповідачем було видано наказ яким існуючі умови праці було змінено в бік погіршення. Вважає зазначений вище наказ незаконним, а дії керівництва щодо їх видання - протиправними. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що жодних змін в організації виробництва і праці не відбулося. Просив суд оскаржувані накази скасувати, поновити попередні умови праці. Представники відповідача вважали наказ № 55 від 27.04.2015 року законним, просили суд відмовити у задоволенні позову, через його необґрунтованість. Заслухавши учасників процесу і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позову без задоволення виходячи з наступного. Частина 3\~ст. 32 Кодексу законів про працю\~встановлює, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. При зміні істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. На думку суду проведення власником або уповноваженою ним особою заходів щодо зміни організації виробництва і праці - це виключне повноваження власника. Фінансування відповідача на заробітну плату здійснюється з бюджетних коштів. Із матеріалів справи вбачається, що головний лікар [PERSON] 27.04.2015 року, у межах своїх повноважень, видав наказ № 55 «Про попередження працівників про зміну істотних умов праці», а саме переведення працівників, на 0,75 посади. Підставою для запровадження змін у виробництві є виконання\~Постанови КМУ від 01 березня 2014 року, №65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету», забезпечення економного та раціонального використання бюджетних асигнувань на оплату праці, підвищення ефективності використання робочого часу, усунення порушень в оплаті праці, а також у зв'язку з погіршенням фінансового стану, систематичним не відпрацюванням обсягу виконуваної роботи. Працівників, яких наказ стосується, попереджено про введення його в дію з 27.04. 2015 року. З огляду на це суд не приймає до уваги доводи позивача про порушення умов рівності в розумінні ст. 24 Конституції України, про відсутність змін в організації виробництва і праці.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. За наслідками розгляду справи суд видалився до нарадчої кімнати для складання тексту рішення суду. Враховуючи обставини справи, під час складання його тексту буде витрачений значний час, пов'язаний із потребою в обґрунтуванні позиції суду. В порядку частини 6 ст. 259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи. Тому суд вважає за необхідним проголосити вступну та резолютивну частини рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду про з позовом про визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку з господарчими будівлями за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що будинок є спільною сумісною власністю подружжя, так як будинок набутий за час шлюбу. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Зінченко С.А., підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснивши, що на даний час він перебуває у шлюбі з позивачкою. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 28.07.2006 р., що посвідчено свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). 15.07.2011 р. [PERSON] придбав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру правочинів (а.с. 28-30). Згідно з ч.2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою ст. 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати на оплату судового збору в сумів 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що з 16.07.2010 року перебуває у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 102, шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя в неї не склалося через відсутність взаєморозуміння з відповідачем, шлюбні стосунки припинені з 2016 року, сторони проживають окремо, не спілкуються. Дитина проживає з позивачкою. Спору про виховання дитини та про розподіл майна не мають. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує (а.с. 3 зворот). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в котрій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає (а.с. 16). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 102 (а.с. 10). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Спору про виховання дитини та спору матеріального характеру про розподіл майна не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд, на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сімї - розлад і фактичне припинення шлюбних відносин. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище - [PERSON]. Судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки позивачка не просить їх стягнути. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що з 29.01.1994 року перебуває у зареєстрованому Жовтневим відділом ЗАГС м. Луганська, актовий запис № 74, шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя в неї не склалося через відсутність взаєморозуміння з відповідачем, шлюбні стосунки припинені з березня 2014 року, сторони проживають окремо, не спілкуються. Спору про розподіл майна не мають. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує (а.с. 3 зворот). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в котрій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає (а.с. 19). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.01.1994 року, який зареєстровано Жовтневим відділом ЗАГС м. Луганська, актовий запис № 74 (а.с. 10). Спору матеріального характеру про розподіл майна не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд, на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сімї - розлад і фактичне припинення шлюбних відносин. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище - [PERSON]. Судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки позивачка не просить їх стягнути. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду с заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що з 2004 по 2007 роки вона проживала разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу. За цей час у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що батьки не перебували у шлюбі у свідоцтві про народженні дитини запис про батька зроблено за вказівкою матері. 05.02.2007 року шлюб між заявником та [PERSON] було зареєстровано, від якого народилась друга дитина син [PERSON]. У травні 2015 року [PERSON] помер, а встановлення факту батьківства необхідне для оформлення пенсії дитині по втраті годувальника. Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] І-КГ № 002734, актовий запис № 1). Запис про батька в свідоцтві записано за вказівкою матері. 14.05.2015 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [PERSON] 1-КГ № 195922, актовий запис № 10). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] дійсно є сином [PERSON] та [PERSON], однак в свідоцтві про народження дитини відомості про батька зазначені за вказівкою матері у звязку з тим, що на той час між батьками не був зареєстрований шлюб. Їх сімю знають тривалий час, діти проживали завжди разом. Відповідно до ч. 1\~ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, суд вважає, що сукупністю доказів у справі було доведено те, що [PERSON], який помер 14.05.2015 року, є батьком [PERSON], [INFO], а тому заявлені вимоги про встановлення батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду с заявою про надання права на шлюб. В судове засідання заявниця зявилася, вимоги, викладені в заяві підтримала. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання з`явилась, проти вимог, викладених в заяві, не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання з`явився, проти вимог, викладених в заяві, не заперечує. Представник заінтересованої особи - Заводського відділу РАЦС в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухав пояснення сторін, вивчив матеріали справи, суд вважає, що вимоги, викладені в заяві, підлягають задоволенню з наступних причин: [PERSON], 08.12.1997р.н., проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою, наданою ТОВ «Абонент XXI». 03.03.2015р. [PERSON] народила дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія I-КИ №525509. Під час вагітності заявницю підтримувала мати, а також [PERSON], який продовжує надавати моральну та матеріальну допомогу і після народження дитини. [PERSON] та [PERSON] мають намір оформити шлюбні стосунки, але звернувшись до відділу РАЦС з заявою про реєстрацію шлюбу, отримали відмову в зв`язку з тим, що [PERSON] не досягла шлюбного віку. Згідно до ст..23 СК України, за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до роз`яснення пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. В судовому засіданні встановлено, що надання права на шлюб відповідає інтересам [PERSON] У заявниці і заінтересованої особи [PERSON] наявне стійке волевиявлення створити сім`ю, проживати спільно у зареєстрованому шлюбі, а тому заяву слід задовольнити

Outcome: approved