Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі PC ОМУЮ був зареєстрований шлюб. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2015 року шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] не погодився з рішенням суду та подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Одеської області. Однак рішення суду було залишено без змін. В межах розгляду справи в суді апеляційної інстанції органом опіки та піклування Суворовської PA ОМР надав висновок про визначення місця проживання дитини. Висновком органу опіки та піклування Суворовської РА ОМР від 18.04.2016 року визначено місце проживання [PERSON] разом із матір'ю [PERSON]. Однак відповідач не визнає даний висновок, та між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини. Позивачка [PERSON] стверджує, що вона працює, має постійний дохід, батьківські обов'язки виконує належним чином, шкідливих звичок не має. Вона проявляє турботу про життя дитини, влаштувала дитину в дитячий садок, займається її вихованням, стежить за станом здоров'я. На підставі викладеного, позивачка просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] спільно з матір'ю [PERSON]. (Т.1, а.с. 2-4,229-230) ( [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у виконанні батьківських обов'язків, встановлення способу виховання дитини та спілкування з нею, про надання письмових звітів про цільове використання аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка після розлучення з відповідачем забрала дитину з його звичного мешкання, приховує дитину від батька, категорично заборонила йому бачитись з дитиною, не сповіщає про місце перебування сина, відмовляється від отримання аліментів на утримання сина. Крім того, позивачка відмовляється від надання щоквартальних звітів до органу опіки та піклування про витрати на утримання дитини, у відсутність чого неможливо контролювати,чи достатньо забезпечена дитина, чи проходить медичні огляди, чи отримує належне лікування, щеплення, чи має відповідний одяг, чи вживає якісну їжу та вітаміни. На підставі викладеного, згідно останніх позовних вимог [PERSON] просив: 1.Визначити місце мешкання дитини [PERSON] [INFO] з матір'ю [PERSON] 2.Зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у виконанні батьківських прав та обов'язків, що вона чинить - [PERSON]. наступним шляхом: визначити способи участі гр. [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] [INFO] відповідно до Висновку Київської РА ОМР від 23.06.2017 р. № 987/01-11. а саме: -щорічно, протягом двох тижнів (один раз на рік), під час відпустки батька малолітнього (період визначається за домовленістю між батьками попередньо та завчасно): -щотижнево, кожного вівторка та кожного четверга з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, з урахуванням розпорядку дня малолітнього; -у перший та третій тиждень місяця з 18 години 00 хвилин п'ятниці до 08 години 00 хвилин понеділку; -на Дні народження батька, баби та діда з боку батька з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; -під час святкування Нового року, Різдва, Пасхи в парні роки - з 10 години 00 хвилин святкового дня до 10 години 00 хвилин дня наступного, за святковим; -на День народження дитини (в не парні роки). 3.Зобов'язати [PERSON] сповіщати - [PERSON] у письмовому вигляді замовним листом у разі зміни адреси фактичного мешкання дитини [PERSON] своєчасно, не пізніше ніж за два тижня до зміни, узгоджувати з батьком [PERSON] у письмовому вигляді зміну міста навчання дитини [PERSON], або зміни дошкільного закладу, що він відвідує, на інше. 4.Зобов'язати [PERSON] надавати звіти у письмовому вигляді на адресу - [PERSON] про цільове використання аліментів на утримання дитини [PERSON] протягом місяця після їх отримання. (Т.1, а.с. 82-86, Т.2, а.с. 88-89) В судовому засіданні [PERSON], а також її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Позивачка також пояснила, що не заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог, окрім вимог щодо надання письмових звітів про цільове використання аліментів. Вона також пояснила, що не буде перешкоджати відповідачу спілкуватись, а також бачитись з дитиною у визначений органом опіки та піклування Київської районної адміністрації ОМР час. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що певний час між ним та позивачкою існувала конфліктна ситуація з приводу виховання та місця проживання сина, оскільки це було пов'язано з процесом розлучення. Так, позивачка не давала можливості йому бачитись та спілкуватись з дитиною, однак після втручання представників органу опіки та піклування ситуація змінилась. Він також пояснив, що він з позивачкою прийшли до спільної згоди щодо місця проживання дитини, а саме, що дитина буде проживати спільно з матір'ю, а він буде мати можливість спілкуватись з дитиною, згідно рішення органу опіки та піклування Київської районної адміністрації ОМР. Представники органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з'явились, однак згідно поданого клопотання підтримали раніше поданий висновок щодо визначення місця проживання дитини спільно з матір'ю, а також просили справу розглянути у їх відсутність. Представники органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з'явились, проте надіслали до суду висновок в якому встановили спосіб участі [PERSON]у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню у повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у виконанні батьківських обов'язків, встановлення способу виховання дитини та спілкування з нею, про надання письмових звітів про цільове використання аліментів підлягають частковому задоволенню. Так судом встановлено, що 02 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі PC ОМУЮ був зареєстрований шлюб. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №10245 від 15 листопада 2012 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2015 року шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] не погодився з рішенням суду та подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Одеської області. Однак рішення суду було залишено без змін, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 21.04.2016р. (Т.1, а.с. 5-7) В межах розгляду справи в суді апеляційної інстанції органом опіки та піклування Суворовської PA ОМР був наданий висновок №04-05-3/151 вх. від 18.04.2016 року, в якому визначено місце проживання [PERSON] разом із матір'ю [PERSON] (Т.1, а.с. 8-9) Необхідно відзначити, що згідно листа органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР від 04.10.2016р. №01-05-3/151вх , орган опіки підтвердив раніше складений висновок04-05-3/151 вх. від 18.04.2016 року. (Т.1, а.с.5153) Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. З висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міського Ради № 987/01-11 від 23.06.2017р. вбачається, що з метою з'ясування умов проживання матері та малолітнього 15.02.2017р., головними спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі, [PERSON] та [PERSON], здійснено обстеження житлово-побутових умов за місцем фактичного проживання: [ADDRESS]. За результатами обстеження встановлено, що квартира однокімнатна, розміщена на 6-у поверсі 9-й поверхового будинку. В наявності необхідні комунікації. В квартирі зроблено ремонт, прибрано. У дитини є окреме ліжко. В шафі для одягу достатня кількість дитячих речей. В наявності іграшки та інші корисні речі. Створені сприятливі умови для всебічного розвитку, виховання та мешкання дитини. В судовому засіданні сторони прийшли до спільної згоди, що місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] буде визначено спільно з матір'ю [PERSON]. Суд вважає, що за вищевказаних обставин, можливо задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] спільно з матір'ю [PERSON]. В зустрічних позовних вимогах [PERSON] посилається на те, що відповідачка після розлучення з ним забрала дитину з його звичного мешкання, ховала дитину від батька, категорично заборонила йому бачитись з дитиною, не сповіщала про місце перебування сина, відмовлялась від отримання аліментів на утримання сина. Вищевказаними діями позивачка позбавила відповідача здійснювати свої батьківські права та обов'язки щодо дитини. Судом встановлено, що вищевказані твердження позивача частко підтверджується фактами, які були встановлені в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що позивачка після припинення подружніх відносини з відповідачем, покинула спільне місце проживання та забрала дитину з собою. При цьому, відповідачка декілька раз змінювала місце проживання та не повідомляла відповідачу про своє місце знаходження. В судовому засіданні позивачка пояснила, що вона бажала уникнути спільних сварок з відповідачем у присутності дитини, а тому певний час намагались уникнути зустрічі із ним. В даний час, вона дійшла до спільної згоди з відповідачем про виховання дитини. (Т.1, а.с. 65-66,92,-105,135-222). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 1,2,3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею . Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 ст. 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, зазначено, що дитина, в наслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження, до досягнення нею повноліття. Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення чи іншими питаннями, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Разом із цим відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Статтею 18 Конвенції зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також відповідно до ст.ст.11,15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Суд вважає, що [PERSON] повинна усунути будь-які перешкоди для можливості [PERSON] займатись вихованням малолітнього [PERSON], [INFO], надавати можливість спільного відпочинку. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міського Ради №987/01-11 від 23.06.2017р., орган вважав доцільним визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні гр. гр. [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином - [PERSON], [INFO], наступним чином: -щорічно, протягом двох тижнів (один раз на рік), під час відпустки батька малолітнього (період визначається за домовленістю між батьками попередньо та завчасно); -щотижнево, кожного вівторка та кожного четверга з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, з урахуванням розпорядку дня малолітнього; -у перший та третій тиждень місяця з 18 години 00 хвилин п'ятниці до 08 години 00 хвилин понеділку; -на Дні народження батька, баби та діда з боку батька з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; -під час святкування Нового року, Різдва, Пасхи, в парні роки - з 10 години 00 хвилин святкового дня до 10 години 00 хвилин дня наступного, за святковим; -на День народження дитини (в не парні роки). Спілкування гр. [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином - [PERSON], [INFO], має відбуватись виключно за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини з урахуванням режиму дня малолітнього та особливостей його харчування, у зазначений вище спосіб, за виключенням двох тижнів на рік під час відпустки матері дитини (період відпустки визначається за домовленістю між батьками попередньо та завчасно); за виключенням Дня народження матері малолітнього та діда малолітнього, з боку матері дитини. Вищевказаний спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином - [PERSON], [INFO] року, відповідає заявленим зустрічним позовним вимогам, а тому, суд вважає доцільним задовольнити дані позовні вимоги. Суд також вважає необхідним зобов'язати [PERSON] сповіщати [PERSON] у письмовому вигляді замовним листом про зміну адреси фактичного мешкання дитини [PERSON], [INFO], своєчасно, але не пізніше ніж за два тижня до зміни, узгоджувати з [PERSON] у письмовому вигляді зміну міста навчання дитини [PERSON], [INFO],або зміни дошкільного закладу що він відвідує, на інший. В той же час, суд вважає, що не підлягають позовні вимоги [PERSON] до [PERSON]про надавання звітів у письмовому вигляді про цільове використання аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] протягом місяця після їх отримання. Так, згідно ч. 1 ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Таким чином, дана норма законодавства не визначає обов'язку одержувача аліментів повідомляти письмово платника аліментів про цільове використання аліментів, але визначає можливість звернення до органу опіки та піклування з метою перевірки витрачання аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial