Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті матері. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] у м. Амвросіївка померла її мати [PERSON], про що є лікарське свідоцтво про смерть № 102 від 30 грудня 2017 року, видане відповідним органом на тимчасово окупованій території, але неналежного зразка. Після поховання заявник звернувся до Центрального районного у місті Маріуполі відділу ДРАЦС з проханням зареєструвати смерть матері [PERSON] та видати їй відповідне свідоцтво. Однак у зв'язку з невідповідністю виданої довідки про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог діючого законодавства України, їй було відмовлено в реєстрації смерті та отриманні свідоцтва про смерть. Заявник у судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], народилась [INFO] в х. Веселий Орловського району Ростовської області. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 102 від 30.12.2017 року, виданого органами на тимчасово окупованій території України у м. Амвросіївка де зазначено, що [PERSON] померла [INFO] у місті Амвросіївка. Згідно довідки про причину смерті до форми № 106/у № 102 від 30.12.2017 року, причина смерті - інфаркт кишечника при гострій судинній недостатності. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникові для оформлення у встановленому законом порядку свідоцтва про смерть. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.317 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав її спадкоємців, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved