overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2009 року. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], 2004 року народження. На ґрунті неприязних відносин, починаючи з липня 2015 року подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов'язані, проживають окремо. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони до суду не з'явились, звернувшись із клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримала повністю, відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згодний. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу РАЦС Комсомольського МУЮ зроблено відповідний актовий запис за № 267. Подружжя мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини. Згідно з наданою суду довідкою (а.с.8) неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом із позивачем у справі у м. Комсомольську. На ґрунті неприязних відносин починаючи з липня 2015 року сторони не ведуть спільне господарство, подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Збереження сім'ї та примирення між ними не можливо. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи положення ст.112 СК України, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2012, мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 25.10.2019 (а.с.19) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. Будучи належним чином повідомленими про дату час і місце розгляду справи, сторони у підготовче судове засідання не з`явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 29.09.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області складено відповідний актовий запис за № 317. Подружжя мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.8,9). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодилась та визнала позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб, судові витрати залишити за нею. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.02.2014, мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , 2014 року народження. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 20.12.2019 (а.с.12) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. Будучи належним чином повідомленими про дату час і місце розгляду справи, сторони у підготовче судове засідання не з`явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 01.02.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис за № 31. Подружжя мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , 2014 року народження, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, згідно його позовних вимог, залишити за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб, судові витрати залишити за нею. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1998, мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , 2014 року народження. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 25.10.2019 (а.с.11) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. Будучи належним чином повідомленими про дату час і місце розгляду справи, сторони у підготовче судове засідання не з`явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 06.11.1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Дмитрівською сільською радою міста Комсомольська Полтавської області складено відповідний актовий запис за № 17. Подружжя мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , 2014 року народження, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, згідно його позовних вимог, залишити за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб, судові витрати залишити за нею. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009, мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2014 року народження. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 16.05.2019 (а.с.13) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 12.06.2019 відповідачу надавався строк для примирення терміном один місяць до 25.07.2019, по закінченню строку, бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17.09.2019 року провадження у справі було поновлено. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26.09.2019 (а.с.39) підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності у заочному порядку, заявлені вимоги нею підтримані повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався. Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено, що сторони з 14.02.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області складено відповідний актовий запис за номером 30 (а.с.3). Подружжя мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2014 року народження що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи положення ст.112 СК України, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, згідно його позовних вимог, залишити за нею. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб та визначити місце проживання їх неповнолітніх дітей разом із нею. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2006 року, вони мають трьох спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], Нікіту, [INFO], та [PERSON], [INFO]. На ґрунті неприязних відносин навесні 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільним побутом не повязані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. За ухвалою суду від 15.05.2017 року позовну заяву [PERSON] в частині предявлених вимог щодо визначення місця проживання дітей залишено без розгляду в порядку п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони до суду не зявились. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані у повному обсязі. Відповідач правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження не скористався, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2006 року, про що відділом РАЦС Комсомольського МУЮ Полтавської області складено відповідний актовий запис за № 247 (а.с.6). Подружжя мають трьох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно з наданою Новогалещинською сільською радою довідкою від 06.03.2017 року, місце проживання неповнолітніх дітей зареєстровано разом із позивачем у справі у смт. Нова Галещина (а.с.10). Навесні 2016 року сторони припинили вести спільне господарство, подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Збереження сімї та примирення між ними не можливо. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючи положення ст.112 СК України, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб, що був зареєстрований 01.07.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради за відповідним актовим записом №485. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , 2008 р.н. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 14.09.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Після розірвання шлюбу прохала залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 01.07.2000 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради складено відповідний актовий запис за №485. Подружжя мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб, що був зареєстрований 08.09.2006 Ленінським відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №139. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , 2008 р.н. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 06.10.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач у прохальній частині позову просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 08.09.2006 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Ленінським відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції складено актовий запис №139. Подружжя мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved