Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця», Товариства з обмеженою відповідальністю «Столиця» про визнання майнових прав на об'єкти незавершеного будівництва. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що нею було придбано дві облігації серії «В», емітентом яких є ТОВ «Столиця», повністю оплачені та здані (передані) до погашення. Відповідно до умов укладених між сторонами договорів резервування об'єкту нерухомості та порядок погашення облігацій, ТОВ «Столиця» зобов'язалась передати їй, позивачці, два машиномісця у паркінгу за адресою: [ADDRESS] відповідно. Однак, на час звернення до суду, паркінг не введено (не здано) в експтуатацію, у зв'язку з чим вона, позивачка, не може отримати у власність оплачені нею об'єкти будівництва, чим порушені її права. До завершення будівництва об'єкта інвестування та введення його в експлуатацію їй належать майнові права на вказані об'єкти. На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати за нею майнові права на об'єкт незавершеного будівництва, а саме: окреме місце для паркування автомобіля (машиномісце) під будівельним номером [ADDRESS] майнові права на об'єкт незавершеного будівництва, а саме: окреме місце для паркування автомобіля (машиномісце) під будівельним номером 65 в паркінгу за адресою: [ADDRESS], а також стягнути з відповідачів на її користь судовий збір. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Представник ТОВ «ІБК «Столиця» в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду клопотання, в якому просила розглядати справу у її відсутності, а також надіслала письмові заперечення проти позову. Представник ТОВ «Столиця» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності останнього. Вислухавши пояснення позивачки, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ході судового розгляду встановлено, що 16 травня 2006 року між ТОВ «ІБК-Столиця» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Столиця» №вК-007-05/505; М63-3/105Р-1-10 (а.с.6-9 - копія договору). Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «ІБК «Столиця» зобов'язався передати у власність позивачки, а остання прийняти у власність та оплатити 1 (одну) іменну безвідсоткову (цільову) облігацію серії «В», емітентом якої є ТОВ «Столиця». Відповідно до п.1.1. вищевказаного договору, облігацією є цінний папір, що засвідчує внесення її власником коштів та надає право на отримання об'єкту в паркінгу, що закріплюється за покупцем відповідно до договору про резервування об'єкту нерухомості та порядок погашення облігацій. 16 травня 2006 року між ТОВ «ІБК «Столиця» та [PERSON] було укладено договір про резервування об'єкту нерухомості та порядок погашення облігацій №М63-3/105Р-1-10. Відповідно до умов даного договору, за позивачкою резервується об'єкт в паркінгу будівельний номер 63 за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-15 - копія договору). Як встановлено в ході судового розгляду, на виконання умов договору купівлі-продажу облігацій ТОВ «Столиця» №вК-007-05/505;М63-3/105Р-1-10, позивачкою було сплачено усі необхідні платежі: 17.05.2006 року - 37 140 грн. 60 коп., 06.06.2006 року - 5 156 грн. 46 коп., 12.07.2006 року - 15 595 грн. 32 коп., 15.08.2006 року - 5 181 грн. 63 коп., а всього - 63 074 грн. 01 коп. (а.с.10,11- копії квитанцій). У зв'язку з виконанням позивачкою умов вищевказаного договору купівлі-продажу облігацій в повному обсязі, 16.11.2010 року між ТОВ «ІБК «Столиця», нею та ТОВ «Столиця» було укладено Акт передачі-приймання цінних паперів до погашення, відповідно до якого передана до погашення облігація відповідає загальній площі машиномісця будівельний номер №63 у складі паркінгу за адресою: [ADDRESS] (а.с.17 - копія Акту). Відповідно до п.3 вищевказаного Акту, у зв'язку з тим, що паркінг не введено в експлуатацію, сторони зобов'язались підписати Акт передачі-приймання машиномісця, за яким ТОВ «Столиця» зобов'язалась передати позивачці зазначене в п. 2 Акту машиномісце. Оскільки паркінг не було введено в експлуатацію в строк, визначений договором, тобто до 31.01.2007 року, між ТОВ «ІБК «Столиця» та [PERSON] 22.12.2010 року було укладено додатковий договір №1 до вказаного договору про резервування об'єкту нерухомості та порядок погашення облігацій, відповідно до якого позивачка пред'явила до погашення та передала пакет облігацій, а також було продовжено заплановану дату введення паркінгу в експлуатацію до 31.12.2011 року (а.с.16 - копія додаткового договору). 06 червня 2006 року між ТОВ «ІБК-Столиця» та [PERSON] було укладено договір про резервування об'єкту нерухомості та порядок погашення облігацій №М65-3/105Р-10. Відповідно до умов даного договору, за позивачкою резервується об'єкт в паркінгу будівельний номер 65 за адресою: [ADDRESS] (а.с.18-21 - копія договору). Як встановлено в ході судового розгляду, на виконання умов договору купівлі-продажу облігацій ТОВ «Столиця» №вК-007-05/540;М65-3/105Р-10, позивачкою було сплачено усі необхідні платежі: 06.06.2006 року - 37 140 грн. 60 коп., 12.07.2006 року - 6 456 грн. 66 коп., 15.08.2006 року - 19 548 грн. 65 коп., а всього - 63 145 грн. 91 коп. (а.с.22,23 - копії квитанцій). У зв'язку з виконанням позивачкою умов вищевказаного договору купівлі-продажу облігацій в повному обсязі, 16.11.2010 року між ТОВ «ІБК «Столиця», позивачкою та ТОВ «Столиця» було укладено Акт передачі-приймання цінних паперів до погашення. Відповідно до цього Акту, передана до погашення облігація відповідає загальній площі машиномісця будівельний номер №65 у складі паркінгу за адресою: [ADDRESS] (а.с.29 - копія Акту). Відповідно до п.3 Акту передачі-приймання цінних паперів до погашення від 16.11.2010 року, у зв'язку з тим, що паркінг не введено в експлуатацію, сторони зобов'язались підписати Акт приймання-передачі машиномісця, за яким ТОВ «Столиця» зобов'язалась передати позивачці, а остання прийняти зазначене в п. 2 Акту машиномісце. Оскільки паркінг не було введено в експлуатацію в строк, визначений п.1.4 договору про резервування об'єкту нерухомості та порядок погашення облігацій №М65-3/105Р-10 від 06.06.2006 року, тобто до 31.01.2007 року, сторонами 22.12.2010 року було укладено додатковий договір №1 до вказаного договору про резервування об'єкту нерухомості та порядок погашення облігацій, відповідно до якого позивачка пред'явила до погашення та передала пакет облігацій, а також було продовжено заплановану дату введення паркінгу в експлуатацію до 31.12.2011 року (а.с.28 - копія додаткового договору). Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. Виходячи зі змісту ч.1 ст.875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виходячи зі змісту ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За змістом ст.629 ЦК України, договір є обов'єзковим для виконання сторонами. За нормою ч.3 ст.4 ЗУ «Про інвестиційну діяльність», інвестування та фінансування будівництва об'єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, в тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов'язань за якими здійснюється шляхом передачі об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об'єктів визначаються виключно законами. Виходячи зі змісту ст.1 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушення у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Крім того, у відповідності до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ч.2 ст.311 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державнй реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В судовому засіданні достовірно встановлено, що на даний час об'єкт нерухомості - паркінг для автомобілів, у якому знаходяться проінвестовані позивачкою паркомісця, в експлуатацію не введений і використання його неможливе. Частиною 3 ст.311 ЦК України визначено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Таким чином, враховуючи, що відповідачі не виконали умови вищевказаних договорів, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути, солідарно, з відповідачів на користь позивачки витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved