Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Виноградської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] у віці 83 роки помер її дідо [PERSON] , який був головою колгоспного двору по [ADDRESS] . Право власності на даний житловий будинок зареєстровано за померлим на підставі свідоцтва на право власності, виданого 06.03.1989 згідно рішення цього ж виконкому № 33 від 13.02.1989. На час ліквідації колгоспних дворів (15.04.1991) у господарстві по [ADDRESS] проживали: позивачка, її дідо [PERSON] , баба [PERSON] , яка померла [INFO] , та батько [PERSON] , [INFO] . Самочинних будівель в даному господарстві немає. Ринкова вартість вищезгаданого житлового будинку з господарськими спорудами становить 100080 гривень. За заповітом, посвідченим 03.04.2006 секретарем виконкому Виноградської сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в реєстрі за № 8, [PERSON] заповів позивачці все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося. З моменту свого народження позивачка постійно проживала разом з дідом, бабою та батьками по [ADDRESS] , де вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинковолодіння по [ADDRESS] . Позивачка прийняла спадщину після смерті діда, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила у володіння та управління спадковим будинковолодінням, проживає у вказаному господарстві в даний час, підтримує господарство в належному стані, обробляє земельну ділянку для обслуговування господарства розміром 0,13 га, сплачує податки та страховки, комунальні послуги, проводила поточні ремонти в будинку, виготовила технічний паспорт на будинок. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок немає можливості, оскільки спадкове господарство відносилося до колгоспного двору, кожному члену колгоспного двору, який проживав у господарстві станом на 15.04.1991, належать відповідна частка житлового будинку. Позивачка фактично стала власником спадкового господарства по [ADDRESS] , однак немає можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що змусило її звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 05 травня 2020 р. до участі в справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача, - [PERSON] та [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Виноградської сільської ради в судове засідання не з`явився. Виноградська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON] в судові засідання, призначені на 14.07.2020 та 13.08.2020, не з`явилися із невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень - судових повісток. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 06 березня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 33 від 13 лютого 1989 р., в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташоване в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Назва [ADDRESS] змінена на [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 594, виданою 11.09.2019 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради. Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 9229 від 20.12.2019, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 104 за [PERSON] , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 06.03.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 33 від 13.02.1989. Станом на 15.04.1991 в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 798, виданою 23.12.2019 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району. Член колгоспного двору [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 22 від 29 грудня 1991 р., про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до [INFO] , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] ; разом з нею проживали та були зареєстровані: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 273, виданою 04.05.2020 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району. Те, що [PERSON] , 1935 року народження, та [PERSON] , 1940 року народження, були подружжям, свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Виноградської сільської ради, запис за № 8 від 29 серпня 1958 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження відповідача серії [NUMBER] , виданого Виноградською сільською радою Городенківського району, запис за № 28 від 29 червня 1963 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. Наведене свідчить, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] в рiвних частках є її чоловік [PERSON] та син - відповідач [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори № 500/01-16 від 13.05.2020 та Інформаційною довідкою № 60166194 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 13.05.2020 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. За заповітом, посвідченим 03 квітня 2006 р. секретарем виконавчого комітету Виноградської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 8, [PERSON] , житель с. Виноград Городенківського району, все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 40310105 (номер в реєстрі нотаріальних дій 8), що доводиться копією Інформаційної довідки № 58237877 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 08.11.2019 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. у зв`язку з відкриттям спадкової справи. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Росохацькою сільською радою Городенківського району, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою сина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , запис за № 14 від 23 серпня 1986 р. в книзі реєстрації актів про народження. [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис за № 3 від 05 жовтня 2010 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Виноградською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Отже, позивачка є онукою спадкодавця [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 83 роки в с. Виноград Городенківського району, актовий запис № 17 від 05 червня 2019 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] ; разом з ним проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 182, виданою 02.03.2020 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району. Із копії спадкової справи № 211/2019, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я., вбачається, що позивачка [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (08.11.2019). Копією Витягу № 58237951 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 08.11.2019 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 65022569 (номер у нотаріуса 211/2019), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивачка, прийнявши спадщину після смерті діда [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, 18.02.2020 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезгадане спадкове майно. Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. від 18 лютого 2020 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , з посиланням на те, що спадковий житловий будинок був колгоспним двором, головою якого був [PERSON] , частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 20.12.2019, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1932 році, господарські будівлі та споруди - в 1987, 1989 роках. Їх ринкова вартість станом на 07 лютого 2020 р. становить 100080 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». За житловим будинком по [ADDRESS] закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,1300 га, що стверджується довідкою № 186, виданою 02.03.2020 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради. Cудом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті діда [PERSON] фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не встановлено, позов визнається відповідачами, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 524- 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved