Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, в обґрунтування якого зазначила таке. [PERSON] являється батьком [PERSON] Після розірвання шлюбу між відповідачем та матірю позивачки [PERSON] сплачував аліменти на утримання позивачки до досягнення нею повноліття. Однак, оскільки 26 вересня 2017 року [PERSON] виповнилось вісімнадцять років, відповідач припинив надавати їй матеріальне утримання. Разом з тим, позивачка на теперішній час навчається у вищому навчальному закладі на денному відділенні, тому й надалі потребує матеріальної допомоги, у звязку з чим змушена звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, щомісячно, на період навчання, тобто до 30 червня 2020 року. 04 квітня 2018 року ухвалою суду в цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено позовну заяву з доданими документами та копію ухвали про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, а також розяснено право подати відзив на позовну заяву. 07 травня 2018 року [PERSON] надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка являється донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 052700, виданим Чаплинською сільською радою Юрївського району Дніпропетровської області 19.11.1999 року (а.с. 5). Як виходить з довідки № 001626, виданої [PERSON] Дніпропетровським національним університетом залізничного транспорту імені академіка [PERSON] 05.09.2017 року, позивачка навчається у вказаному навчальному закладі, термін навчання з 01.09.2016 року до 30.06.2020 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На даний час відповідач в достатньому обсязі матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін. Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. [PERSON] не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров'я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальне утримання доньці. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З огляду на викладене, враховуючи, що позивачка навчається у навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги, при цьому відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, суд встановлює аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, щомісячно, на період навчання [PERSON], тобто до 30 червня 2020 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд розяснює, що за положеннями статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved