Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2013 р. у цивільній справі № 342/739/13-ц та стягувати з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві позивачка покликається на те, що з відповідачем одружилися 30 вересня 2006 року, шлюб зареєстровано міським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3631. За час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Городенківського районного суду від 07.06.2013 р. шлюб між сторонами розірвано, позивачці відновлено дошлюбне прізвище «Губчин», неповнолітню дочку сторін [PERSON] залишено проживати біля позивачки. Оскільки сторони не дійшли згоди стосовно участі в утриманні дитини, рішенням Городенківського районного суду від 15.08.2013 р. у цивільній справі № 342/739/13-ц визначено сплату відповідачем аліментів на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісяця. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.11.2013 р. рішення суду залишено без змін. З моменту призначення аліментів, ціни на продукти харчування, одяг та послуги суттєво зросли, внаслідок чого визначений судом обсяг коштів вже не покриває навіть необхідних витрат на утримання дитини. Станом на серпень 2013 р. законодавчо закріплений прожитковий мінімум для дитини становив 1210 грн., а зараз він збільшився до 1860 грн. Згідно з ч.2 ст.182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців немає, постійно працює священником на двох парафіях в с. Ліски та с. Лісний Хлібичин Коломийського району, де отримує заробітну плату, частину доходів він одержує в натуральній формі та у вигляді разових платежів від парафіян за проведені церковні обряди. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці в більшому розмірі, однак добровільно цього не робить. Саме це змусило позивачку звернутися до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В даний час матеріальне становище відповідача значно покращилося. Це доводиться інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з якою [PERSON] 14.05.2015 р. на підставі договору купівлі-продажу придбав двохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Отже, відповідач отримує стабільний хороший дохід, який дозволяє йому купувати нерухомість та утримувати її. В той же час, витрати на потреби дочки значно зросли. Марічка часто хворіє, перебуває на «Д» обліку Городенківської ЦРЛ, як схильна до алергічних реакцій. Дитина потребує постійного лікування та гіпоалергенного харчування. Також дочка постійно займається хореографією в студії спортивно-бального танцю «Престиж»; пошиття концертних костюмів, участь у конкурсах та концертах вимагає значних матеріальних затрат. Крім того, вона потребує збалансованого харчування, вітамінів, добротного огляду та взуття, літератури та шкільного приладдя. При стрімкому рості цін, який зараз відбувається, все це потребує значних матеріальних витрат, а згідно закону участь відповідача у їх забезпеченні є його обовязком. Однак, відповідач всупереч вимогам закону не приймає участі у покритті цих витрат нарівні з позивачем. 01.02.2018 р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 2000 грн. відмовити, винести рішення, яким стягувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Зазначає, що на виконання рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2013 р. у цивільній справі № 342/739/13-ц ним щомісячно сплачуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідач розуміє свій обовязок щодо сплати аліментів, не , ає наміру від нього ухилятися, але сплата аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. є для нього непосильною. Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2013 р. у цивільній справі № 342/739/13-ц про сплату аліментів відповідачем виконується належним чином. Обовязок по утриманню дитини лежить як на батькові, так і на матері. Його середня місячна заробітна плата складає 2400 грн., яку він отримує працюючи одразу на двох парафіях в с. Ліски та с. Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області. Значного доходу окрім заробітної плати відповідач не отримує. Позивачем жодним чином не згадано в позовній заяві про розмір її доходів та можливість надання матеріального забезпечення на утримання неповнолітньої дочки, що унеможливлює побачити її реальний фінансовий стан. Станом на 01.01.2018 р. мінімальний розмір аліментів становить 930 грн. При стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2000 грн. виходитиме, що він практично самостійно забезпечуватиме дочку прожитковим мінімумом, що суперечить наведеному, а саме обовязку обох батьків утримувати свою дитину. Позивач безпідставно стверджує, що відповідач не приймає участі у додаткових витратах на утримання дитини, а саме: у придбанні одягу, взуття, шкільного приладдя та навчальних посібників, що не відповідає дійсності. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено пятдесят процентів заробітку. Виходячи з довідки про доходи відповідача, розмір усіх відрахувань не може перевищувати 1680 грн. Після розлучення 07.06.2013 р. відповідач змушений був залишити будинок, в якому він проживав із сімєю та почати орендувати помешкання. Протягом двох років відповідач змінив чимало орендованих помешкань, тому його батьки, які офіційно зареєстровані приватними підприємцями, за свої кошти придбали для сина квартиру в м. Коломия по вул. М. Лисенка, яку оформили на імя сина з метою економії коштів на подальше переоформлення та реєстрацію права власності. 08.02.2018 р. позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить ухвалити судове рішення, яким змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2013 р. у цивільній справі № 342/739/13-ц та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця з врахуванням індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Одночасно подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що довідки Української Греко-католицької церкви про розмір заробітку відповідача виписані та підписані ним самим, завірені печатками церков, настоятелем яких є відповідач, а тому не можуть слугувати належними та допустимими доказами по справі. З наданого [PERSON] договору купівлі-продажу квартири вбачається, що покупцем квартири є відповідач, а не його батьки. Позивачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує з мотивів, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та повністю підтримав відзив на позовну заяву. Суду пояснив, що не відмовляється сплачувати аліменти на утримання своєї дочки, однак не в такому розмірі, як просить позивачка, а по 1000 грн. щомісяця. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала відзив на позовну заяву. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є мамою відповідача. Після розлучення з дружиною, позивачкою в даній справі, син змушений був залишити будинок, в якому він проживав із сімєю, та проживав у орендованих помешканнях. Вони з чоловіком є підприємцями, за власні кошти купили квартиру, оформили на імя сина з метою економії коштів на подальше її переоформлення та реєстрацію. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2013 року по справі № 905/2297/2012, яке набрало законної сили 18 червня 2013 р., шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 30.09.2006 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції , актовий запис № 3631 - розірвано. Після розірвання шлюбу за позивачем залишено прізвище «Губчин». Дочку [PERSON], [INFO], залишено проживати біля матері. Те, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], доводиться копією повторного свідоцтва про народження серії І-НМ № 214312, виданого 07 серпня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 93 від 01 листопада 2008 р. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2013 р. у цивільній справі № 342/739/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2013 р., яке набрало законної сили 27 листопада 2013 року, вирішено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO]; вирішено розпочати стягнення аліментів з 14.05.2013 р. і проводити до досягнення дитиною повноліття. Борг по аліментах станом на 23.01.2018 р. відсутній, що доводиться довідкою № 12.16-36/74/10, виданою 23.01.2018 р. Коломийським міськрайонним відділом державної виконавчої служби. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із довідки Городенківської ЦРЛ від 11.12.2017 р. вбачається, що [PERSON], [INFO], хворіє і знаходиться на «Д» обліку в шкірвенкбінеті; діагноз: хронічна рецидивуюча кропивниця; потребує постійного лікування і гіпоалергенного харчування. Довідкою № 200, виданою 12.12.2017 р. Городенківської [PERSON] ст. № 1, доводиться, що [PERSON], [INFO], дійсно навчається у 4-Б класі Городенківської [PERSON] ст. № 1 та відвідує студію спортивно-бального танцю «Престиж» (згідно розкладу). Відповідач [PERSON] є священнослужителем. 20 квітня 2008 р. він прийняв ієрейські свячення, призначений адміністратором парохії Успення Пресвятої Богородиці с. Лісний Хлібичин Отинійського протопресвітеріату, яка налічує 30 дворів та парохії [PERSON] с. Ліски Отинійського протопресвітеріату, яка налічує 25 дворів, що стверджується довідкою № КЄ 18/14, виданою 25 січня 2018 р. Українською Греко-Католицькою Церквою Коломийської Єпархії. Його заробітна плата на парафії в с. Лісний-Хлібичин становить 1500 грн., в с. Ліски 900 грн., що стверджується довідкою, виданою 28.01.2018 р. Українською Грекокатолицькою Церквою с. Лісний Хлібичин Отинійського деканату Коломийської Єпархії, та довідкою, виданою 29.01.2018 р. Українською Грекокатолицькою Церквою с. Ліски Отинійського деканату Коломийської Єпархії. Про те, що на підставі договору купівлі-продажу 14.05.2015 р. відповідач придбав двохкімнатну квартиру [ADDRESS], доводиться Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 105934698, сформованою 01.12.2017 р. Посилання відповідача на те, що згадану квартиру йому купили батьки не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, хоча із податкових декларацій про майновий стан і доходи вбачається, що за період з 2013 по 2015 р. сукупний дохід ФОП [PERSON] склав 316027 грн., [PERSON] за 2015 р. 28600 грн. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі по 600 грн. щомісяця. Такий розмір аліментів не відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України, тому є підстави для зміни розміру аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який становить з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. З цього слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 р. не може бути менший, ніж 930 грн. Враховуючи обставини, визначені ст.182 СК України, суд вважає, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити частково. Змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2013 року у цивільній справі № 342/739/13-ц, та встановити стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону. Стягнення аліментів в зміненому розмірі проводити з дня набрання чинності рішенням суду в даній справі до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial