Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до\~\~ [PERSON] , в якій просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача до досягнення ним двадцяти трьох років у випадку навчання. Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] є батьком\~ [PERSON] , однак ухиляється від надання матеріальної допомоги на його утримання. На теперішній час\~ син навчається на другому курсі\~ Національної академії внутрішніх справ, на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги. Зазначила, що відповідач є здоровим, працездатним, має офіційне місце роботи і як батько не позбавлений можливості матеріально забезпечувати сина на час продовження його навчання. В зв`язку з вищевикладеним, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на період навчання в судовому порядку. Ухвалою судді Костопільського районного суду Рівненської області від\~ 05.05.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони. За клопотанням відповідача [PERSON] та відповідно до ухвали Костопільського районного суду від 04.06.2020 року, розгляд справи\~ визначено проводити\~ за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача-адвокат\~ Остапенко В.С., 04.08.2020 року надав суду відзив на позовну заяву. В якому зазначив, що твердження позивача, про те що останній не приймає жодної участі в утриманні сина після досягнення ним повноліття не заслуговують на увагу та не відповідають дійсним обставинам справи. Між сином [PERSON] та відповідачем [PERSON] дуже добрі теплі відносини. Відповідач не припиняв матеріально підтримувати сина навіть після досягнення ним повноліття та перераховує йому кошти\~ в розмірі 1200-1300 грн. в місяць. Відповідач жодним чином не проти продовжувати надавати матеріальну допомогу синові з урахуванням його фінансового та сімейного становища. Зазначив, що позивач не надала суду належні та допустимі докази в підтвердження заявлених позовних вимог, а також того, що остання дійсно несе будь-які витрати, пов`язані з утриманням сина та витрати його навчання. У відповідача відсутня об`єктивна змога надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку), оскільки відповідач проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , від якого [INFO] у них народився син -\~ [PERSON] (4 роки).\~\~ Офіційна заробітна плата відповідача є єдиним достеменно встановленим джерелом його доходів. Такий встановлений розмір єдиного щомісячного доходу відповідача в сумі 10 000,00 грн. підтверджує його доводи на заперечення позовних вимог щодо об`єктивної відсутності у нього можливості надавати матеріальну допомогу у виді аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається за рахунок коштів державного бюджету в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу (заробітку), та з врахуванням того, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина, однак він згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/10 частини його заробітку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові та відповіді на відзив. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги викладені в заяві підтримала повністю та пояснила, що хоча син навчається за державним замовленням, однак потребує щоденних витрат на харчування проїзд. а також на\~ одяг та форму. Весь обсяг витрат на його утримання несе вона, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Остапенко В.С. у судовому засіданні\~ заперечував проти заявлених позовних вимог, покликаючись на підстави, викладені у\~ відзиві на позовну заяву. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем, [PERSON] . Шлюб було розірвано\~ рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 11 січня 2016 року (справа №564/2865/15-ц). Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.2001 року, виданим Костопільським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області, [PERSON] , народився [INFO] , актовий запис від\~ 17.08.2001 за №189. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . З 13 серпня 2018 року [PERSON] навчається в Національній академії внутрішніх справ на денній формі навчання, за державним замовленням, на повному державному забезпеченні не перебуває, термін навчання з 13.08.2018 до 04.07.2022 року, що підтверджується довідкою №46/01-4767\~ від 13 грудня 2019 року. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначила, що син потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, придбанням одягу, оскільки син на повному державному забезпеченні не перебуває.\~ Аліментні зобов`язання між батьками і повнолітніми дітьми регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб стягнення аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). За змістом статті 199 СК України законодавець визначив обов`язок батьків\~ утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право повнолітніх дітей, які продовжують навчання, на матеріальне утримання від батьків на весь період навчання, але не більше як до 23-х років, а також обов`язок батьків надавати таке утримання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що повнолітній син сторін у справі\~ навчається у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Так, відповідно до інформації викладеної в довідці №46/01-4767\~ від 13 грудня 2019 року, [PERSON] є студентом денної державної форми навчання Національної академії внутрішніх справ, на повному державному забезпеченні не перебуває. Суд вважає, що позивачем надано докази того, що вона справді має потребу у коштах на утримання повнолітньої дитини яка навчається, а враховуючи матеріальне забезпечення відповідача, то останній може надавати грошову допомогу на утримання сина.\~ Так, відповідно до довідки №276/1-11 від 10.08.2020 року відповідач [PERSON] працює слюсарем в ТОВ «Свиспан Лімітед»,\~ його заробітна плата за період лютий-липень 2020 року складає 84 715.29 грн., що в місяць становить 14 119 грн. Суд констатує, що встановлені обставини, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами,\~ дають підстави вважати, що матеріальне становище відповідача є належним і достатнім для того, щоб надавати\~ матеріальну допомогу повнолітньому сину, що навчається. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача,

Outcome: partial