Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі з 11 жовтня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 10 лютого 2015 року, дітей залишено проживати з нею. З моменту розлучення відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей фактично не надавав, не зважаючи на її неодноразові прохання. Діти знаходяться на її повному утриманні. Відповідач свого обов`язку щодо утримання дітей не виконує, хоча має таку можливість, оскільки є директором та засновником ПП «Меркурій-ІВ», яке займається пасажирськими перевезеннями. Підприємство працює, відповідач має достатній заробіток, тому може сплачувати аліменти у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 2000 грн., але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Заочним рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 січня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Ухвалою суду від 18 червня 2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 січня 2019 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 10.02.2015 шлюб між ним та позивачкою розірвано. Відразу після розлучення позивачка [PERSON] поїхала на заробітки до республіки Польща і фактично проживає там до даного часу. До України приїжджає рідко, відвідати дітей та рідних. Весь цей час діти проживають разом з ним та перебувають на його повному матеріальному утриманні, отримують належне виховання, піклування про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. В судовому засіданні відповідач та його представник - адвокат Шмайхель А.А. позовні вимоги не визнали з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, просять відмовити у позові за безпідставністю. Заслухавши учасників та дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 11.10.20018, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтвах про народження яких зазначені батьками (а.с. 8, 9). Шлюб розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 10 лютого 2015 року, дітей залишено проживати з матір`ю (а.с. 10). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] зазначений керівником ПП «Меркурій - ІВ» з 28.09.2015, вид діяльності якого: пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (а.с. 11-20). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з батьком за зазначеною адресою. В будинку санітарно-гігієнічні умови проживання в нормі, окремі кімнати для проживання дітей об лаштовані всім необхідним для виховання та гармонійного розвитку дітей. В наявності окремі спальні дитячі місця, місця для дозвілля та відпочинку, достатній запас продуктів харчування, сезонний дитячий одяг, канцтовари, підручники, іграшки. Зі слів власника будинку [PERSON] , мати дітей [PERSON] перебуває за кордоном, діти постійно проживають разом з ним, він самостійно займається їх вихованням та утриманням. Комісія служби у справах дітей Дубенської міської ради дійшла висновку про те, що по місцю проживання сім`ї [PERSON] , батьком створено належні матеріально-побутові умови для виховання та проживання дітей (а.с. 49). Як свідчать довідки про реєстрацію місця проживання, видані ЦНАП Дубенської міської ради, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51, 52, 53). Згідно декларації № 0001-ТА1М-3400 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, представником дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вказаний [PERSON] . Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, право на аліменти може бути реалізовано тим з батьків, разом яким проживає дитина. Відповідачем [PERSON] надано акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї складений комісією служби у справах дітей Дубенської міської ради, відповідно до якого батьком створено належні матеріально-побутові умови для виховання та проживання дітей, довідки про реєстрацію місця проживання дітей за однією з ним адресою, декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, в якій він вказаний представником дітей. Надані докази свідчать про те, що діти живуть з батьком та перебувають на його утриманні. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , живуть з батьком та перебувають на його утриманні, позивачкою даний факт не спростовано, не доведено, що діти знаходиться на її утриманні, суд вважає що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed