Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] . Шлюб між сторонами укладений 19.02.2015 року. Позивачка, відповідач та їх дитина, проживають за адресою [ADDRESS] . Однак, перебуваючи в шлюбі, відповідач не виконує належним чином свої обов`язки по утриманню дитини, періодично покидає сім`ю та проживає окремо. У позовній заяві позивачка також зазначила, що дитина постійно проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, хоча відповідач є особою працездатного віку, іншої сім`ї на утриманні не має, а тому, згідно положень сімейного законодавства, зобов`язаний брати участь в належному утриманні дитини до досягненні нею повноліття. У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи соціальні потреби дитини, позивачка вважає, що сума аліментів на утримання дитини повинна складати 1/3 частку від усіх доходів відповідча, а тому просить суд стягнути на її користь аліменти в зазначеному розмірі на утримання сина - [PERSON] . Відповідач [PERSON] до суду подав відзив, з якого вбачається, що він не відмовляється від виконання батьківських обов`язків, однак заявлена вимога про стягнення 1/3 частини від усіх доходів є високою, він не має можливості сплачувати аліменти у зазначеному розмірі, так як є учасником бойових дій, багато коштів витрачає на своє оздоровлення. Окрім цього, несе витрати на оплату житлово - комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що є його обов`язковими витратами. Також вказав, що у нього немає у власності будь якого нерухомого майна, ційнностей та банківських вкладів. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задоволити позов з наведених у ньому підстав. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що не заперечує щодо сплати аліментів на утримання свого сина, однак просив задоволити позовні вимоги, частково, зменшивши їх розмір до 1/4 від його доходу, посилаючись на те, що він не має великого заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 19.02.2015 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.02.2016 серія [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач кошти на утримання дитини не надає. Відповідач перебуває у працездатному віці, іншої сім`ї та інших дітей на утриманні у нього немає, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, судом не встановлено. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів на утримання дитини у частці від доходу її батька. У судовому засіданні встановлено, що на даний час відповідач [PERSON] займає посаду інструктора з фізпідготовки у Військовій частині [NUMBER] НГУ та його заробіток з січня 2020 по червень 2020 року становив 69924,06 гривень та допомога на оздоровлення становила 12119, 25 гривень, що підтверджується довідкою про доходи від 07.07.2020 за № 67. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з неповнолітнім сином та сама веде догляд за ним, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача, його потреби та стан його здоров`я. Нормами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, з врахуванням віку дитини та потреб для забезпечення його здоров`я та гармонійного розвитку, враховуючи, що обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог і вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.05.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивача, який відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved