Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON], до відповідачів, відповідно до якого просить визнати біржовий контракт (угоду купівлі-продажу) від 04.09.2002 року № АЦ-113 дійсним. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 04.09.2002 року між [PERSON] та відповідачами було укладено договір міни (біржовий контракт № АЦ-113), посвідчений Олександрійською універсальною товарною біржею, згідно із яким [PERSON] набув право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Наведена угода була зареєстрована у МКП «Маріупольське БТІ» за реєстровим номером 36383, згідно реєстраційним посвідченням від 04.09.2002 року. Всі умови зазначеного договору були сторонами виконані. Вказана угода не була посвідчена нотаріально у зв'язку з тим, що сторонам не було відомо про обов'язковість нотаріального посвідчення договору міни. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] є його донькою, а отже спадкоємцем першої серги за законом. При зверненні [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини останній стало відомо про необхідність визнання вказаного вище договору міни дійсним в судовому порядку. Представник позивачки в судове засідання не з'явилась - надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог [PERSON], не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивачів на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з договором міни (біржовим контрактом) № АЦ-113 від 04.09.2002 року, укладеного між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] та [PERSON] з іншої, [PERSON] було набуто право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно із реєстраційним посвідченням від 04.09.2002 року придбання [PERSON] квартири [ADDRESS] було зареєстровано в МКП «Маріупольське БТІ» за реєстровим номером 36383. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2014 року, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст. 4 Заключних і перехідних положень ЦК України (в редакції 2004 р.) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного Кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно із ч. 1 ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. З таких підстав, суд приходить до переконання, що між [PERSON] та відповідачами було укладено договір міни (біржовий контракт), згідно із яким померлий [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS], оскільки між сторонами відбулося повне виконання зазначеного договору. З зазначених вище підстав суд вважає за можливе визнати зазначений договір міни дійсним.

Outcome: approved