Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, обґрунтовуючи свій позов тим, що 20 червня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, проживають окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач такої допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її утримання 1/4 частину його заробітку щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чинном, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі і на підставах викладених у позовні заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20 червня 2014 року у виконавчому комітеті Саврівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровській області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.5/. Згідно ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трирічного віку. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює і незалежно від \~її матеріального стану, при умові , що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є чоловіком позивачки, подружжя проживає окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, позивачка потребує матеріальної допомоги чоловіка, проте останній в добровільному порядку кошти на її утримання не надає, що і дає підстави для задоволення позову.

Outcome: approved