Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] на території м. Донецьк помер син заявниці, [PERSON] , [INFO] . Смерть сина підтверджується довідкою про причину смерті № 217 від 26 жовтня 2020 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видані на території, яка є тимчасово не підконтрольною державній владі України. Проте, відповідно до вимог законодавства України, вищезазначена документація на території України є недійсною, тому заявник позбавлена можливості зареєструвати смерть сина на території України. Просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , визнавши датою його смерті [INFO] та місцем смерті м. Донецьк, Україна. Заявник просила розглянути справу в її відсутність, про що зазначила в поданій заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник суду не надавав. За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Як випливає з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.01.1972 Кіровським р/в ЗАЦС, актовий запис № 95, [PERSON] є сином заявниці [PERSON] . Згідно з копією довідки про причину смерті від 26.10.2020 № 217, виданої медичним закладом ІНВХ ім. Гусака м. Донецка та копією документа із назвою «свідоцтва про смерть» серії [NUMBER] , актовий запис № 1799, [PERSON] , помер [INFO] в м. Донецьку. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З урахуванням наданих суду документів, а також, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявникові для державної реєстрації факту смерті сина, суд, враховуючи вищеприведені положення законодавства, доходить висновку про підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] в м. Донецьку Україна. За наведених обставин вимоги заявника суд вважає обґрунтованими, оскільки надані нею докази достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved