Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із указаним позовом, в якому просить стягувати із [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. на кожну дитину, з урахуванням індексації, але не менше ніж 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що відповідач з березня 2019 року припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, в той час як отримувана нею заробітна плата є незначною для утримання дітей. До того ж недавно почався навчальний рік для дітей і їх треба було зібрати до школи, забезпечивши формою, харчуванням, підручниками, приладдям. Звертає увагу, що відповідач є засновником та керівником веб-студії Uzor.Group, яка є успішною та має сотні клієнтів. До того ж на сайті Facebook відповідач здійснював продаж свого автомобіля, що підтверджує наявність у нього коштів. Позивач додає, що турбується про фізичний і духовний розвиток дітей поза шкільним часом та оплачує відвідування дітьми секції з плавання та донькою хорової студії, а також придбаває необхідні медикаменти у разі, коли діти хворіють. З огляду на викладене у позові та виходячи з засад розумності, доцільності та справедливості по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] визначила розмір аліментів в сумі 3 000 грн. на кожну дитину. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 23.10.2019 відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. [PERSON] визнав позовні вимоги частково, а саме в розмірі 1 200 грн. на кожну дитину щомісячно, подав відповідний відзив на позовну заяву. У судовому засіданні відповідач пояснив суду, що не проти сплачувати аліменти на двох дітей, але на даний час він не працює, встає на облік в центрі зайнятості та займається пошуком роботи. Окремо зазначив, що із студією Uzor.Group на час розгляду справи ніяк не пов`язаний, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні немає, а також у власності не має жодного рухомого або нерухомого майна. Представник відповідача додав, що позивач помилково включила до змісту позовної заяви відомості про відвідувані дітьми гуртки та борги за комунальні послуги, так як дані обставини не встановлюються в ході розгляд даної справи. На думку представника, правильним буде рішення про стягнення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки законодавством обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків. Заслухавши пояснення сторін та представника [PERSON] , вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження. Згідно з довідкою ТОВ «Керуюча компанія «ДомКом Житомир» від 12.04.2019, діти проживають разом з позивачем. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, діти проживають разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні З матеріалів справи також вбачається, що відповідач мав статус фізичної особи-підприємця, проте 14.08.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був внесений запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] . В ході судового розгляду справи не знайшло підтвердження перебування у власності відповідача автомобіля Opel Omega, 1989 року випуску, оскільки дана обставина не була підтверджена належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В порядку визначеному ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач фактично не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, проте не погоджується із заявленою позивачем сумою. При визначені розміру аліментів суд враховує положення ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, зокрема норми гарантованого та рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, у зв`язку із чим вважає за можливе присудити до стягнення суму, що становить половину від заявленої позивачем суми вимог, тобто 1 500 грн. на кожну дитину щомісячно. До того ж, вказана сума не є такою, що значно перевищує запропонований відповідачем розмір аліментів в сумі 1 200,00 грн. Також суд при прийнятті даного рішення враховує наведені у відзиві пояснення [PERSON] про надсилання ним дітям по 2 000 грн. на кожного щомісячно, коли відповідач мав достатній дохід. Окремо суд вважає за можливе пояснити позивачу, що зазначені нею у позовній заяві витрати на комунальні послуги не є тією обставиною, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів. Особливо з огляду на те, що [PERSON] є одноособовим власником квартири, у якій проживає з дітьми. Крім того суд роз`яснює позивачу, що понесені нею витрати на лікування дітей та оплату гуртків можуть бути предметом окремого позову щодо стягнення додаткових витрат на дитину згідно з нормою статті 185 СК України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто 384,20 грн.

Outcome: partial