Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на доньку - [PERSON], [INFO] та на доньку - [PERSON], [INFO], зазначивши, що відповідач перестав піклуватись про здоров'я, виховання, духовний та фізичний розвиток дітей, в силу чого позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 09.09.1999 року та зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, [PERSON] являється батьком, а [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 27.07.2004 року та зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] являється батьком, а [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Зміст довідки № 2152, виданої 22.09.2016 року МКП «Житлово-Експлуатаційна контора», зазначає, що [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], до складу її сім'ї відносяться: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину передбачені статтею 181 СК України, а саме: ч. 3 ст. 181 цього Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Норма ч.1 ст. 183 СК України вказує на те, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на зазначене, врахувавши, що відповідач є батьком дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а відтак наділений законодавцем обов'язком щодо утримання своїх дітей, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтованими та підлягають до задоволення з стягненням з позивача на користь відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з розподілом судових витрат згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved