Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення індексу інфляції та три відсотки річних, посилаючись на те, що 15 червня 2005 року між нею та [PERSON] було укладено письмові договори позики на суму 10\~000 доларів США, з терміном повернення грошових коштів до 01 січня 2006 року. Грошові зобовязання [PERSON] не виконав, внаслідок чого рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28.07.2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.09.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму боргу в розмірі 79710,00 грн. та 3% річних в сумі 13325,00 грн. На теперішній час вищезазначені рішення не виконані, вона неодноразово зверталася з цього приводу до органів юстиції зі скаргами, тому просить стягнути з [PERSON] три проценти річних за час прострочення зобовязання та індекс інфляції за весь час прострочення зобовязання в розмірі 38779,35 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила стягнути з [PERSON] три проценти річних за час прострочення зобовязання та індекс інфляції за весь час прострочення зобовязання в розмірі 86877, 88 грн. за період з 01 січня 2013 року по 29 квітня 2015 року, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на наявність двох судових рішень, якими з нього на користь позивачки було стягнуто суму 3 % річних, а також на сплив строків позовної давності. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28.07.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму боргу в розмірі 79710,00 грн., 3% річних в сумі 13325,00 грн., витрати по оплаті допомоги адвоката в сумі 2000 грн. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.09.2011 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28.07.2011 року змінено в частині стягнення з [PERSON] витрат по оплаті допомоги адвоката в сумі 2000 грн., в задоволенні якого відмовлено, в іншій частині рішення залишено без змін. 28.01.2013 року постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції виконавчий лист Ленінського районного суду м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 79710 грн., 3 % річних в розмірі 13325 грн., судового збору в сумі 665,65 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. повернуто стягувачеві. Згідно до вимог ст.ст.10,\~11 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ті обставини. В силу ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст. 257, ст. 260 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Як вбачається з ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. \~Відповідно до ст. ст. 526 і 527 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином \~\~і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник зобов'язаний виконувати свій борг. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Як вбачається з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~\~Ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 цього Кодексу. Величини індексів інфляції у 2013-2015 роках зроблені за даними\~Держстату України, які опубліковані в газеті «Урядовий кур'єр», та згідно розрахунку заборгованості розмір 3% річних від простроченої заборгованості \~та інфляційні витрати з урахуванням індексу інфляції від простроченої заборгованості становить 75020 грн. 03 коп., в тому числі 3% річних в розмірі 8594 грн. 90 коп. та збитки, завдані інфляцією, в розмірі 66425 грн. 13 коп. (8594,90 + 66425,13 = 75020,03). Розрахунок збитків, завданих інфляцією за період з 01.01.2013 року по 29.04.2015 року проводився виходячи з наступного: сума боргу 93035 грн. х 100,2% х 99,9% х 100,0% х 100,0% х 100,1% х 100,0% х 99,9% х 99,3% х 100,0% х 100,4% х 100,2% х 100,5% х 100,2% х 100,6% х 102,2% х 103,3% х 103,8% х 101,0% х 100,4% х 100,8% х 102,9% х 102,4% х 101,9% х 103,0% х 103,1% х 105,3% х 110,8% х 114,0% (коефіцієнти інфляції за 2013-2015 роки) =159460,13 грн. - 93035 грн. (сума боргу) = 66425 грн. 13 коп. Розрахунок трьох процентів річних від простроченої суми станом на 29.05.2015 року: 93035 грн. (сума боргу) х 3% х 1124 (кількість днів прострочення платежу, а саме: 245 днів у 2012 році, 365 днів у 2013 році, 365 днів у 2014 році, 149 днів у 2015 році) : 365 днів = 8594 грн. 90 коп. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, оскільки позивачем при здійсненні розрахунків була допущена помилка в розрахунку суми боргу, а також арифметичні помилки при розрахунку сум інфляційних витрат та трьох процентів річних, що призвело до помилкового збільшення розрахованої суми. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судові витрати у розмірі 387 грн. 79 коп., отже зазначену суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 362 грн. 41 коп. Крім того, на підставі ст. 79 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 149 грн. 40 коп. \~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: partial