Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платижу за один місяць. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було розірвано за рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24.07.2017 року. [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, тому позивач змушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач офіційно не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно представленої копії рішення Городенківського районного суду від 24.07.2017 року, шлюб між гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований 15.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 118 - розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23.04.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Отже, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що неповнолітній син сторін проживає разом з позивачем. Відповідач, на утримання сина коштів не надає. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 15.08.2017 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Частиною 3 статті 88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved