Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою «Про надання права на шлюб», до участі у розгляді якої залучила в якості заінтересованих осіб - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Нововодолазький РВ ДРАЦС ГУЮ в Харківській області (а. с. 2 - 4). Зазначена заява надійшла до суду 26.01.2021 року, була зареєстрована за вхідним № 424/21-вх із наданням автоматизованою системою документообігу суду єдиного унікального № 631/69/21 (провадження № 2-о/631/14/21) та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, передана на розгляд головуючого судді Мащенко С. В. (а. с. 13). На обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що вона народилась [INFO] в селі Караван Нововодолазького району Харківської області, та на цей час не досягла повноліття, однак в липні 2018 року познайомилась з [PERSON] , [INFO] , від якого в листопаді 2020 року завагітніла і має намір народити дитину. В січні 2021 року вони вирішили одружитись, однак звернувшись до Нововодолазького РВ РАЦС із заявою про реєстрацію шлюбу, їм відмовлено у зв`язку із тим, що саме вона не досягла шлюбного віку. Визнання права на укладення шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки на даний час вона вже вагітна терміном 13 тижнів згідно з довідкою від 25.01.2021 року, що видана лікарем сімейного медичного центру «СелліЛіметед» [PERSON] . Її батьки [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти укладення шлюбу. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, вони кохають один одного і обидва зацікавлені в народженні дитини у зареєстрованому шлюбі, тому просила надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] , [INFO] (а. с. 2 - 4). Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, однак надала заяву, зареєстровану за вхідним № 1256/21-вх від 09.03.2021 року, в якій просила справу розглянути за її відсутності, задовольнивши заяву у повному обсязі (а. с. 28). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав заяву, зареєстровану за вхідним № 1257/21-вх від 09.03.2021 року, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує (а. с. 32 ). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав заяву, зареєстровану за вхідним № 1253/21-вх від 09.03.2021 року, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує (а. с. 25). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання також не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, однак надала заяву, зареєстровану за вхідним № 1258/21-вх від 09.03.2021 року, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує (а. с. 34). Представник заінтересованої особи - Нововодолазького районного відділу ДРАЦС східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак від начальника Бондар І. надійшов лист, зареєстрований за вхідним № 875/21-вх від 17.02.2021 року, в якому вона просить справу розглянути за відсутності їх представника, зазначивши, що вони не заперечують проти задоволення заяви (а. с. 37). Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у заявника та заінтересованих осіб свідчать їх відповідні заяви та лист, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання учасниками справи особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які учасники та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та при їх визнанні, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо. При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів. Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом. Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді належного суду. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відтак, в ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Зі свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ), виданого 23.10.2003 року Караванською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, убачається, що [PERSON] народилась [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 23.10.2003 року зроблено відповідний запис за № 5, та її батьками зазначені громадяни України: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). Наведеним підтверджений факт досягнення заявницею на час ухвалення цього рішення 17-річного віку. Як убачається з довідки, виданої 25.01.2021 року лікарем сімейного медичного центру «СелліЛіметед» [PERSON] , [PERSON] взята на облік по вагітності із термином 12 -13 тижнів (а. с. 12). Під час розгляду заяви [PERSON] суд виходить з того, що з огляду на приписи частини 3 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України - у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Положення частини 1 статті 293 вказаного цивільного процесуального кодифікованого закону України передбачають, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі статтею 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до змісту статті 23 цього ж кодексу право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Приписами статті 24 Сімейного кодексу України обумовлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу. Зі змісту статтею 51 Конституції України вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визначення його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснює, що до участі у справі залучаються один або двоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідальність такого права інтересам заявника. В судовому засіданні було встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , та особа, з якою вона бажає зареєструвати шлюб [PERSON] , [INFO] , мають намір одружитися, тому є підстави для надання [PERSON] права на шлюб. Враховуючи вищевикладене, стан [PERSON] , яка є вагітною та її бажання зареєструвати шлюб з [PERSON] , відсутність заперечень заінтересованих осіб по справі, а також обставини встановлені в судовому засіданні, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню і повністю відповідатиме її інтересам. Таким чином, рішення суду про надання права на шлюб, яке набрало законної сили, є підставою для звернення до органів РАЦС із заявою про реєстрацію шлюбу. У відповідності із приписами частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved