Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, зазначивши третіми особами [PERSON], [PERSON], Новобузьку державну нотаріальну контору Миколаївської області, в якому просила визнати за нею право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 1.61 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]; а також визнати за нею право переоформити право постійного користування в порядку спадкування вищевказаною земельною ділянкою. Позивачка обґрунтувала позов тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина на все майно, що належало спадкодавцю. За життя [PERSON] отримав державний акт на право постійного користування землею [NUMBER] від 01.09.1994 року , що був зареєстрований за № 369 в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, згідно якого надавалась у постійне користування земельна ділянка площею 1.61 га, що розташована на території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. Позивачка, бажаючи успадкувати вказану земельну ділянку подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину до державного нотаріуса Новобузького району, а також державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з наявними в оригіналі цього документу незастереженими виправленнями та роз'яснено про звернення до суду для вирішення даного питання. Після звернення до суду позивачки, рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 25.10.2016 року було встановлено факт, що за життя [PERSON], на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії [NUMBER] від 01.09.1994 року набув права користування земельною ділянкою площею 1.61 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. Через відсутність відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення [PERSON], за життя не зміг переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди, тому, після його смерті, земельна ділянка продовжує перебувати у власності держави. Спадкоємиця [PERSON] бажає успадкувати права, які виникли у її чоловіка за життя щодо цієї земельної ділянки. За наведених обставин, позивачка просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на відсутність умов в нотаріальному порядку оформити спадкове право на земельну ділянку. Представник відповідача Полуднєва Т.В. позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні мотивуючи тим, що земельна ділянка, яка знаходилась користуванні померлого [PERSON] на підставі державного акт на право постійного користування землею , після його смерті, не входить до складу спадщини, право користування нею припиняється з його смертю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. [INFO] в м. Новий Буг Миколаївської області помер [PERSON] (а.с.6), який за життя мав у постійному користуванні земельну ділянку загальною площею 1.61 га, надану йому на підставі державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] від 01.09.1994 року для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області( а.с.10). Позивачка [PERSON], яка була дружиною покійного, являється єдиною спадкоємицею після його смерті, так як його діти [PERSON] та [PERSON], в у встановлений законом строк, відмовились від прийняття спадщини( а.с.27,28). 29.05.2016 року державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за державним актом на право постійного користування землею серії [NUMBER] від 01.09.1994 року, у зв'язку з наявними незастереженими виправленнями та порекомендував звернутись до суду для вирішення даного питання(а.с.8). Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 25.10.2016 року за заявою [PERSON], в інтересах [PERSON], було встановлено факт, що має юридичне значення, про те, що за життя [PERSON], на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії [NUMBER] від 01.09.1994 року набув права користування земельною ділянкою площею 1.61 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області ( а.с.11,12). В судовому засіданні встановлено, що 10.11.2016 року, представник [PERSON], [PERSON] звернувся до Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, усунувши недоліки, на які було вказано нотаріусом 29.05.2016 року та додавши копію рішення Новобузького районного суду від 25.10.2016 року про встановлення факту, що має юридичне значення( а.с.64). 11.11.2016 року за № 909/02-14 завідувачем Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області Паліюк Л.М. на адресу відділу Держгеокадастру у Новобузькому районі, у зв'язку з оформленням спадщини після смерті [PERSON], було спрямовано запит про надання витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 1.61 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розміщена в межах території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області та знаходилась в користуванні [PERSON] на підставі державного акту . Згідно відповіді завідувача Баштанської державної нотаріальної контори Миколаївської області( в порядку заміщення державного нотаріуса Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області) на ухвалу суду від 23.02.2017 року, суду стало відомо про те, що державним нотаріусом 11.11.2016 року на виконання заяви представника [PERSON], [PERSON] від 10.11.20216 року про видачу свідоцтва про право на спадщину, останньому було надано запит від 11.11.2016 року за вих. № 909/02-04 до Новобузького відділу Держгеокадастру про надання Витягу з Державного земельного кадастру, але до теперішнього часу до нотаріальної контори ні спадкоємцем [PERSON], ні її представником, Витяг не надано. Як роз'яснено у пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічну позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в ухвалі від 22.07.2015 року в справі № 6-1264св15, а також в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування від 01.01.2013 року, про те, що відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину повинна бути підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності відмови нотаріуса у оформленні права на спадщину, спадкоємець може звернутись до суду за правилами позовного провадження за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних його прав, свобод чи інтересів. Виходячи з зазначеного, суд встановив, що нотаріусом, за заявою представника позивача [PERSON] [PERSON] від 10.11.2016 року, про видачу спадкоємиці свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, не було відмовлено позивачці та її представнику у видачі такого свідоцтва, тобто це питання, на час звернення до суду з позовом та на даний час, в нотаріальній конторі, на стадії вирішення, а тому звернення позивачки до суду з цього питання є передчасним. Посилання представника позивача [PERSON] на, те що нотаріус, отримавши 25.11.2016 року наказ Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області № 351/04 «Про визнання наказу таким, що втратив чинність», згідно якого наказ Головного управління юстиції у Миколаївській області від 12.11.2014 року № 302/04, яким давались «Методичні рекомендації щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на право постійного користування земельною ділянкою», слід вважати таким, що втратив чинність, та, повідомивши суд про правову позицію Верховного Суду України за Постановою від 05.10.2016 року № 6-2329цс16, припинив видачу свідоцтв про право на спадщину на право постійного користування земельною ділянкою, що вказує на відсутність умов для спадкування, не заслуговують на увагу, з підстав, зазначених вище, тобто у зв'язку з відсутністю постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, суд прийшов до висновку про залишення без задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed