Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.06.2019 року. Від даного шлюбу у них [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, коштів на утримання дочки не надає, хоч працевлаштований, аліменти нікому не платить та є здоровим. Оскільки вони з відповідачем не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання останнім обов`язку по утриманню дитини, то вона вимушена звернутися в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилася, звернулася в суд з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги повністю підтримує та щодо заочного розгляду даної справи не заперечує. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення За таких обставин суд 17.03.2020 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.06.2019 року в справі № 343/889/19 (а.с. 8). Про те, що від даного шлюбу в сторін по справі [INFO] народилась дочка [PERSON] , свідчить свідоцтво про її народження, серії [NUMBER] від 21.01.2014 року (а.с. 6), видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Як зазначила позивачка у позовній заяві, неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом з нею і вона самостійно займається її вихованням та матеріальним забезпеченням, а відповідач ухиляється від належно виконання своїх батьківських обов`язків, коштів на утримання дочки не надає, хоч працює за кордоном, аліментів нікому не платить та є здоровим, тобто може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своєї неповнолітньої дочки. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved