Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її мати [PERSON], яка померла [INFO], мала у приватній власності земельну частку(пай), розташовану на території Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на яку за нею посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку(пай). Позивачка, як спадкоємець по заповіту, прийняла спадщину матері, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку в нотаріальній конторі не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно матері, а саме: на 2\\3 частки земельної частки(паю) належної спадкодавцю. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідачі -визнають. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] в с.Мусіївка Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу(ст.1233 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). 2 З спадкової справи №299/2011 , заведеної 21.11.2011 року Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлої [INFO] [PERSON], вбачається, що позивачка та відповідач [PERSON] є її спадкоємцями по заповіту, у встановлений законом строк прийняла її спадщину та успадкували спадщину [PERSON] в розмірі 2\\3 та 1\\3 частки відповідно. На підставі оглянутого в судовому засіданні архівного примірнику сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Ружинською районною державною адміністрацією 11.11.1996р., експертного висновку №056/450-d від 06.05.2015р. Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, судом встановлено, що до спадкового майна [PERSON] входить земельна частка(пай) розміром 4.08 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім.Щорса с.Мусіївка Ружинського району Житомирської області. Таким чином, встановлено, що до позивачки перейшло право власності спадкодавця [PERSON] на 2\\3 частки спадкового майна, зокрема, і на 2\\3 частки належної спадкодавцю земельної частки(паю). Однак, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 25.02.2015р. за №466, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на спадщину [PERSON], яка складається з 2\\3 часток земельної частки(паю) ,з підстав відсутності у позивачки оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну частку(пай). Оригінал вищевказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) у позивачки відсутній, оскільки на його підставі спадкодавцю [PERSON] Ружинською районною державною адміністрацією 15.08.2006р. було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Проте, як вбачається з рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 13.10.2014р., яке набрало законної сили, вказаний Державний акт було визнано недійсним і цим же рішенням суду за [PERSON] -відповідачем по даній справі, визнано право власності на 1\\3 частку земельної частки(паю), належної спадкодавцю [PERSON] На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності [PERSON]. на вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно. А тому з вищевикладених підстав позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на зазначене майно підлягають задоволенню.

Outcome: approved