Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа, Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» (далі ПрАТ «Київський страховий дім») про відшкодування заподіяної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 18.07.2016р. близько о 18.00 год. в с. Лютіж, Вишгородського району, Київської області, по вул. Визволителів, водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В подальшому автомобіль [NUMBER], від удару, викинуло на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить [PERSON]. Винною особою у вчиненні ДТП було визнано водія [PERSON], цивільна-правова відповідальність якого була застрахована за полісом обовязкового страхування у ПрАТ «Київський страховий дім». Відповідно до полісу загальнообовязкового страхування ПрАТ «Київський страховий дім» виплатило [PERSON] страхову суму у розмірі 50000.00 грн., проте вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 347230,55 гривень. Оскільки відповідач у досудовому порядку не відшкодовую різницю між несеною шкодою та страховою виплатою, позивач вимушений звернутися до суду та просить, стягнути з [PERSON] на її користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 297230,55 грн. та судові витрати. Під час розгляду справи, позивач зменшив позовні вимоги та просила суд стягнути з [PERSON] на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 246789,00 грн. та витрати повязані зі сплатою судового збору. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав аналогічні пояснення викладеним у позові, та просив суд їх задоволення в повному обсязі. Представники відповідача у судовому засіданні, позивні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, будь яких письмових заперечень до суду не надав. Зазначив, що позивачем не надано до суду будь яких доказів, того, що саме визначені позивачкою механічні ушкодження транспортного засобу, були отримані внаслідок ДТП. Крім того, надані представником позивача документи не належні в частині підтвердження вартості ремонтних робіт автомобіля. Представник третьої особи ПрАТ «Київський страховий дім» у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши поясненням представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 18.07.2016р. близько о 18.00 год. в с. Лютіж, Вишгородського району, Київської області, по вул. Визволителів, водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В подальшому автомобіль [NUMBER], від удару, викинуло на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] (а.с. 4-6). [PERSON] Вишгородського районного суду від 18.08.2016р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 41). Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами, а також обставини встановленні зокрема судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, доказуванню не підлягають, у звязку із чим визначені вищі обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до полісу обовязкового страхування АЕ № 6703746 від 16.11.2015р., цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», строк дії страхового полісу до 16.11.2016 року (а.с. 114). 20.07.2016 року, [PERSON] звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» із повідомленням про подію, що може бути визнана страховою, в якому зазначив, що [PERSON], 18.07.2016р. керуючи автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], у подальшому автомобіль [NUMBER], від удару, викинуло на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], та який належить [PERSON] (а.с. 115). Крім того, 20.07.2016 року, [PERSON] звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» із повідомленням про подію, що може бути визнана страховою, в якому зазначив, що 18.07.2016р. сталося ДТП, за участю автомобілем [NUMBER], водій якого [PERSON], допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], у подальшому автомобіль [NUMBER], від удару, викинуло на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], та який належить [PERSON] (а.с. 127). Згідно з полісом обовязкового страхування АІ № 9492635 від 10.03.2016р., автомобіль [NUMBER] було застраховано у АТ «СК «АХА Страхування», строк дії страхового полісу до 16.03.2017 року (а.с. 137). 20.07.2016р. страховиком було складено [PERSON] огляду транспортного засобу «Porsche Panamera» держаний номер [NUMBER] та описані усі пошкодження транспортного засобу (а.с. 138). Разом із цим, 28.07.2016р. судовим експертом [PERSON] було зроблено експертний висновок № 507/16 з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Відповідно до вказаного висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 347230,55 грн. (а.с. 57-89). Також, із долучених документів вбачається, що відповідач по справі був повідомлений про час та місце огляду транспортного засобу. З метою отримання страхового відшкодування, [PERSON] звернулась 19.09.2016р. із заявою до ПрАТ «Київський страховий дім» про виплату страхового відшкодування. Після чого страховиком було складено страховий [PERSON] № 712-6835/1 від 27.10.2016р., Наказ № 712-6835/1/1 від 27.10.2016р. про виплату страхового відшкодування та 30.11.2016р., [PERSON] було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 50000.00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15839 від 30.11.2016р. (а.с. 139-140,141,142,143). Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права (реальні збитки). Відповідно до ст.22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду , яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Таким чином, судом встановлено, що ПрАТ «Київський страховий дім» виконала усі зобовязання та виплатила позивачці суму стразового відшкодування у межах страхового договору. Оскільки страхове відшкодування це виплата, яка здійснюється страховиком в межах страхової суми, а страхова сума це максимально можливий розмір виплат по страхуванню, у разі недостатності страхового відшкодування для покриття всіх збитків потерпілої особи, потерпілий вправі звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Статями 1166, 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 4 [PERSON] Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду. Згідно з наданих до суду документів, а саме: калькуляції № 196 від 02.09.2016р., зробленої ФОП [PERSON] СТО «Пегас», рахунку № 196 від 02.09.2016р., [PERSON] виконаних робіт № 196 від 17.10.2016р. та квитанцій до прибуткового касового ордеру № 1- № 30, [PERSON] відремонтувала власний автомобіль [NUMBER], вартість відновлювальних робіт склала 296789.00 грн. (а.с. 146-158). Таким чином, сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] становить: 296789,00 (фактичні витрати на ремонт) 50000,00 (страхова виплата) = 246789,00 гривень. Пунктом 14 [PERSON] Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, передбачено, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливо, потерпілому відшкодовуються у повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. [PERSON] також передбачено, що у разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду. Усі надані до суду докази є належними, допустимими та у повній мірі узгоджуються між собою та поясненнями позивача, у той же час, судом неодноразово під час судових засідань розяснювалось сторонам положення ст. 60 ЦПК України про обовязок сторони довести ті обставини та які вони посилаються, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі та з [PERSON] повинна бути стягнута на користь позивача сума заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 246789,00 грн. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута сума витрат понесених на сплату судового збору у розмірі 2467,89 гривні. Разом із цим, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі зменшення розміру позовних вимог. У звязку із тим, що під час розгляду справи, позивачем було зменшено розмір позовних вимог та надано клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору, суд вважає за необхідне повернути [PERSON] частину надмірно сплаченого судового збору у розмірі 504,42 гривні. Враховуючи викладене та

Outcome: approved