Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що 04 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем - [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 12. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей - донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] На даний час позивач перебуває з відповідачем у шлюбних відносинах і наміру розривати шлюб не має. Протягом останніх двох років відповідач не приймає участі у вихованні дітей, розвитком дітей не займається, гроші на утримання дітей не надає і добровільно надавати їх відмовляється, а тому для забезпечення стабільного отримання грошових коштів на утримання дітей, із позовом про стягнення аліментів позивач звертається в суд, так як заробітна плата позивача є невеликою, оскільки працює у дошкільному навчально-виховному комплексі с. Н.Солотвино. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. На підставі наведеного позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання з'явився представник відповідача за довіреністю - [PERSON], заперечував проти задоволення позовних вимог, а саме щодо стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно працевлаштований, а отже представник просить стягнути з відповідача аліменти відповідно до ст. 183 СК України, а саме 2/3 частки від заробітку (доходу). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб від що 04 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб серія [NUMBER], який був зареєстрований виконкомом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 12. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.2009 р., виданого виконавчим комітетом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Україна, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №13, народився [PERSON], [INFO] та відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.2009 р., виданого виконавчим комітетом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Україна, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №14, народилася [PERSON], [INFO] - батьками яких зазначено - [PERSON] до [PERSON]. Згідно довідки про середню заробітну плату №1 від 23.01.2015 р. виданої ПП «Ужмедрембуд», встановлено, що [PERSON] працює на посаді сантехніка, посадовий оклад відповідача складає 1218,00 гривень. За період з лютого 2014 року по грудень 2014 року нарахована заробітна плата складає всього 7462,06 гривні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 12 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2015 - 30.11.2015 р. становить 1286 грн. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ч.1, 2 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. (ст. 191 СК України). Позивач просить стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі щомісячно, суд бере до уваги при визначенні розміру аліментів те, що відповідач офіційно працевлаштований та має постійний та стабільний дохід, та приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача аліментів відповідно до ст. 183 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», максимальний розмір аліментів, що стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно зі ст. 81 СК України, перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України (далі - Перелік). За п. п. 1, 2, 3 ст. 1 Переліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.93р. № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, у тому числі з: основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками, тощо; усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; грошових і натуральних премій. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини з моменту письмового звернення позивача до суду, а саме з 14.10.2014 р. до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків, відсутність у відповідача інших дітей, стан його здоров'я, матеріальне становище відповідача та позивача, те, що відповідач позов в цій частині визнав частково, а також те, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує щомісячно заробітну плату, тобто має стабільний дохід, суд вважає, що з [PERSON], слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial