Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 2012 року народження в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та доньки [PERSON], 2015 року народження, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на своє особисте утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2012 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], 2012 року народження та доньку [PERSON], 2015 року народження. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років. Відповідач ухиляється від утримання дітей, та її особистого утримання, матеріальну допомогу не надає, тому вимушена звернутися до суду. Відповідач інших дітей не має, утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. Позивач до суду не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві (а.с.26). Відповідач, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України (а.с.13,25). Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2012 року (а.с.4). Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. На даний час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.6). Відповідач в добровільному порядку допомоги на дітей та дружини не надає, має постійний доход, утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку, що відповідач має реальну можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей та дружини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, з врахуванням майнового стану відповідача, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дітей має бути визначений в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на обох дітей, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину та 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання дружини . Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial