Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк, тривалістю у три місяці, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Відповідно до поданої позовної заяви в обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що після смерті матері залишилась спадщина, яку [PERSON] своєчасно не прийняла у відповідності до законодавства, а саме : не звернулась із відповідною заявою до нотаріальної контори, так як помилково вважала, що спадкове майно за умови відсутності інших спадкоємців належить їй автоматично. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, пояснивши, що за життя вона особисто доглядала за мамою, під час хвороби піклувалась про останню та лікувала її. Зі слів позивача після смерті матері вона утримує спадкове майно, так як інші спадкоємці відсутні. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] пояснила, що не була обізнана із законодавством, яке регулює питання спадкування, а також не мала коштів для перереєстрації майна. Представник відповідача Степанської селищної ради Сарненського району в судове засідання не зявився, суду подано письмову заяву за підписом селищного голови, відповідно до якої відповідач визнає заявлені позивачем вимоги. Крім цього, відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача ; позивачем заявлено клопотання про допит під час судового розгляду свідків. Вказані клопотання судом задоволені. Правовідносини, з приводу яких виник спір є правовідносинами щодо здійснення прав на спадкування. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Надана позивачем копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] доводить, що позивач дійсно є дочкою [PERSON], яка померла 21 червня 2002 року, на підтвердження чого позивачем надано копію свідоцтва про смерть вказаної особи. Таким чином, позивач дійсно є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті матері на підставі ст.1261 ЦК України. Наявність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] позивач заперечує. Факт наявності у спадкодавця, [PERSON], спадкового майна підтверджено наданими суду копіями виписки із по господарської книги №1 Степанської селищної ради та сертифікату на право на земельну частку (пай), згідно із якими [PERSON] дійсно мала на праві власності житловий будинок №30 по вул.Шевченка с.Труди Сарненського району Рівненської області та земельну частку (пай) у КСП «Степанське». Таким чином, вказаними вище доказами, наданими позивачем, дійсно доводиться право останньої на спадкування після смерті матері за законом. Однак, відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Вказана правова позиція висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України, висловленій при розгляді справи № 6-1486цс15. Із позовної заяви [PERSON] та її пояснень встановлено, що спадкоємцем не подано своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті матері через правову необізнаність. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що позивач дійсно доглядала за своєю матірю, в останні роки життя лікувала її та здійснювала поховання, а на даний утримує спадкове майно. Однак, свідки не змогли повідомити суду причини, з яких позивач не звернулась своєчасно із заявою про прийняття спадщини. З огляду на наведене вище, враховуючи тривалість часу, який минув з моменту смерті спадкодавця (більше 15 років) - суд вважає, що в даному випадку були відсутні істотні труднощі для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed