Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2017 по справі № 342/939/17; стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнення аліментів просить розпочати з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. В позовній заяві позивачка покликається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2003 року до 03 квітня 2017 року. За час спільного проживання в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Добровільно участі в матеріальному утриманні дітей відповідач не приймав, тому після припинення шлюбно-сімейних відносин за позовом [PERSON] 07.11.2017 Городенківський районний суд присудив стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Встановлений судом зазначений розмір аліментів є недостатнім для утримання дітей та забезпечення їм нормального рівня життя. Крім того, після внесення змін до Сімейного кодексу України, розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму. Діти ростуть, розвиваються, навчаються, відвідують гуртки, потребують збалансованого харчування, вітамінів, добротного одягу та взуття, розвиваючих іграшок та літератури, що потребує значних матеріальних витрат. Згідно закону участь відповідача у їх забезпеченні є його обов`язком. Однак, всупереч вимогам закону, відповідач не приймає участі у покритті всіх витрат на дітей, а тільки сплачує визначені судом аліменти. Відповідач працює у Франції з 2015 року та отримує хороший заробіток, конкретний розмір якого позивачці не відомий, в 2018 році купив квартиру в м. Івано-Франківськ. Тобто, матеріальне становище відповідача значно покращилося і він має можливість фінансово допомагати своїм дітям. Тому позивачка просить змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився із невідомих суд причин, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - судової повістки. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2017 року по справі № 342/87/17 (провадження № 2/342/201/2017), розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11 лютого 2013 року; дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишено на проживанні з матір`ю [PERSON] . Те, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стверджується копіями свідоцтв про народження, виданими 02 серпня 2013 року виконкомом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, відповідно: серії [NUMBER] , актовий запис № 13 від 02.08.2013, серії [NUMBER] , актовий запис № 12 від 02.08.2013. 12 жовтня 2017 року при реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 1068 від 12 жовтня 2017 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 жовтня 2017 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2017 року по справі № 342/939/17 (провадження № 2/342/643/2017), яке набрало законної сили 04 грудня 2017 року, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій формі у розмірі по 1000 грн. з врахуванням індексації відповідно до закону, щомісяця на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 19.09.2017 до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам частини 3 статті 181 СК України. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги зазначені позивачкою підстави позовних вимог, обставини, визначені ст. ст. 182, 183 СК України, суд вважає, що позов про зміну способу стягнення аліментів слід задовольнити, стягувати з відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] , аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Хоча позивачка просить стягувати аліменти в частці від доходу з дня звернення до суду, однак стягнення аліментів в зміненому розмірі слід проводити з дня набрання чинності рішенням суду в даній цивільній справі і проводити до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд керується роз`ясненнями, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», який визначає, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Виконавчий лист, виданий Городенківським районним судом Івано-Франківської області по справі № 342/939/17 (провадження № 2/342/643/2017) про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів в твердій грошовій формі у розмірі по 1000 грн. з врахуванням індексації відповідно до закону, щомісяця на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , після набрання законної сили даним судовим рішенням слід визнати таким, що не підлягає виконанню, якщо відсутня заборгованість зі сплати аліментів за цим виконавчим листом. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved