Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08.10.1992 року Луківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. В позовній заяві зазначила, що від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час досягли повноліття. Причиною розірвання шлюбу являється те, що відповідач за останній час їхнього спільного проживання значно погіршив своє ставлення до позивачки як до дружини. [PERSON] не бажає займатися процесом виховання дітей, їхнім навчанням та здобувати для цього відповідні кошти, через що позивачка змушена виїзджати на роботу за кордон, щоб навчати дітей, які перебувають на платній формі навчання. Між сторонами, як подружжям, немає спільних інтересів в поглядах на життя, часто виникають непорозуміння та сварки, які негативно впливають на виховання дітей. З цього приводу позивачка неодноразово намагалася переконати відповідача змінити свою поведінку в сторону покращення їхніх стосунків, однак все залишається тільки на словах. Спільним сімейним сторони не проживають понад 6 років. Думка позивачки про розірвання шлюбу на даний час добре обміркована, виважена та остаточна, а тому вона просить терміну на обдумання не надавати, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Озарук». Сторони в судове засідання не зявилися. Позивачка в позовній заяві просила справу слухати при її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, на розірвання шлюбу згідний, позовні вимоги визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та Озарук (дошлюбне прізвище Капущак) [PERSON], [INFO], зареєстрований 08.10.1992 у Луківській сільській Раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії II -НМ № 262658, виданим 08 жовтня 1992 р. Луківською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківській області. Від шлюбу сторони мають двоє повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-НМ № 307915, виданим 04 грудня 1993 р. Луківською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківській області, та [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 287965, виданим 23 грудня 1995 року Луківською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківській області. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не піклуються про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наданий судом трьохмісячний строк для примирення сторони не помирилися. Сімя розпалась повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Озарук». На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved