Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29.04.1995 року в Тишківській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області. В позовній заяві зазначає, що її дошлюбне прізвище [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. [INFO] року в сторін народився син [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач часто без поважних причин не ночував вдома. Два роки тому забрав свої особисті речі і з того часу проживає в с. Стецева з іншою жінкою, син проживає з позивачкою. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому вона просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», витрати по оформленню розірвання шлюбу покласти на відповідача. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримує повністю, відповідач позов визнає, хоча зі змістом позовної заяви не згідний. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 29 квітня 1995 року виконкомом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківській області, актовий запис № 1, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 27 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 червня 1998 р. Тишківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Суд залишає без розгляду питання про місце проживання неповнолітнього сина сторін [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, оскільки відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Не підлягає до задоволення вимога позивачки про покладення на відповідача витрат по оформленню розірвання шлюбу, оскільки Законом України від 01.07.2010 р. внесено зміни до статті 115 СК України. З 07.07.2010 р. згадана стаття викладена в новій редакції, відповідно до частини 2 якої документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 112-115, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved