Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] , звернулась з заявою до Миколаївського районного суду Одеської області, заінтересована особа: Авангардівська селищна рада про встановлення факту, що має юридичне значення, при цьому, наполягала на встановлені факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Жукове Миколаївського району Одеської області, правовстановлюючих документів на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 01.07.2001 року виданого на підставі Розпорядження органу приватизації від 02.06.2011 року №3701 та витягу про державну реєстрацію права №31019569 від 18.08.2011 року, реєстраційний номер: 340326694, номер запису: 466 в книзі : 5, виданих на ім`я [PERSON] . Свої вимоги, мотивувала тим, що [INFO] в с. Жукове Миколаївського району Одеської області померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як дочка, будучи спадкоємцем першої черги, вона вернулась до нотаріальних установ з заявою про прийняття спадщини після смерті мами [PERSON] , але при оформленні спадщини було з`ясовано, що в правовстановлюючих документах помилково зазначено «по- батькові» мами « [PERSON] », тоді як в паспорті громадянина України та в Свідоцтві про смерть « [PERSON] ». В свідоцтві про смерть мами її прізвище ім`я та по-батькові зазначено як [PERSON] . У розпорядженні органу приватизації від 02.06.2011 року №3701 прізвище ім`я та по-батькові мами зазначено як [PERSON] . У свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 01.07.2011 року та витягу про державну реєстрацію прав №31019569 від 18.08.2011 року прізвище ім`я та по-батькові мами зазначено як [PERSON] . Встановлення факту належності померлій [PERSON] Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.07.2011 року та витягу про державну реєстрацію прав №31019569 від 18.08.2011 року на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виданих на ім`я [PERSON] заявнику необхідно для оформлення спадщини. Заявник, [PERSON] , у судовому засідання заяву підтримала та просила її задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи, Авангардівської селищної ради, у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в відсутності представника селищної ради, не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] .. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] в с. Жукове Миколаївського району Одеської області померла мати заявника - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 27 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина яка складається з квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.10-20). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.07.2001 року виданого на підставі Розпорядження органу приватизації від 02.06.2011 року №3701 та витягу про державну реєстрацію права №31019569 від 18.08.2011 року, реєстраційний номер: 340326694, номер запису: 466 в книзі : 5, прізвище, ім`я, по батькові померлої значиться - [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до статтею 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 318 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. Виходячи зі змісту заявлених вимог та матеріалів справи, заявник звертається до суду із вимогами про встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Жукове Миколаївського району Одеської області, правовстановлюючих документів на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 01.07.2001 року виданого на підставі Розпорядження органу приватизації від 02.06.2011 року №3701 та витягу про державну реєстрацію права №31019569 від 18.08.2011 року, реєстраційний номер: 340326694, номер запису: 466 в книзі : 5, виданих на ім`я [PERSON] , оскільки має намір оформити спадщину. Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Тобто за змістом зазначених норм, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження. У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення заявник повинен подати суду докази і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для заявника юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право. До того ж заявник вказує, що вона зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не змогла отримати відповідне свідоцтво, однак на підтвердження вказаних обставин не надано письмової відмови нотаріуса із вказанням причин неможливості його видачі. Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Окрім того, суд вважає, що заявлена вимога є передчасною, оскільки спадкодавцем, заявником [PERSON] , докази прийняття спадщини до суду не надано, як і не надано відповідну постанову нотаріуса щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, яке видається після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Суд вважає, що заявником не підтверджено, що факт, який прохає встановити заявник безпосередньо породжують юридичні наслідки щодо прийняття спадщини, у зв`язку із чим вказані вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed