Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що 17 лютого 2003 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Від спільного проживання з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені та на даний час шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, на утриманні позивачки перебуває син, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти для утримання неповнолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив зменшити розмір аліментів посилаючись на те, що не працює. Проте, відповідач вказав, що він обов'язок по утриманню дитини виконує, кожних два тижні дає позивачці по 200 грн. Суд, заслухавши пояснення відповідача та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що 17 лютого 2003 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], від якого в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Дані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме: свідоцтвами про одруження та про народження дитини, виданими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області; рішенням Старосинявського районного суду від 21.02.2013 року про розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем; довідкою Старосинявської селищної ради від 09.09.2014р. про перебування сина на утриманні позивачки. Відповідно до ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку в розмірі, що визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховував стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, судом враховано покази відповідача про те, що він не є інвалідом або пенсіонером, є працездатною особою, на обліку в Центрі зайнятості не перебуває, інших дітей немає, на його утриманні ніхто не перебуває та відсутні обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів. Також відповідачем не надано суду жодного доказу, який би обгрунтовував необхідність зменшення розміру аліментів. Оскільки, передбачений законодавством обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків,

Outcome: approved