Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що вона з відповідачем - [PERSON] одружилися 20 серпня 2011 року. Шлюб зареєстрований у ЗАГСі м. Ужгород Закарпатської області, актовий запис № 313. Вказує, що від цього шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO] , яка проживає з нею. Пояснює, що спільне життя з відповідачем не склалось тому, що у них різні погляди на сімейне життя та сімейні обов'язки, у зв'язку з чим в сім'ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Стверджує, що можливості зберегти сім'ю немає. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Зазначає, що на примирення не згідна, і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу, просить залишити їй прізвище чоловіка тобто [PERSON]. На підставі вищевикладеного просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем - [PERSON] [INFO], уродженцем с. Коритняни, Ужгородського району, зареєстрований 20 серпня 2011 року у ЗАГСі м. Ужгорода Закарпатської області, актовий запис № 313. В судовому засіданні позивач - [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Так, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 20.08.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20 серпня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 313, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 20.08.2011 року. У позивача з відповідачем є спільна дитина - малолітня донька [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.01.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент шлюб між ними є лише формальним, що сторони ствердили у судовому засіданні. Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 23 жовтня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 23 жовтня 2017 року.

Outcome: approved