Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до [PERSON] , у якому просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] , який працевлаштований, має стабільний дохід, здоровий та здатний надавати матеріальну допомогу. На теперішній час у неї склалось важке матеріальне становище, тому вона потребує від сина допомоги. Але з власної ініціативи надавати допомогу він відмовляється, домовитись з ним не вдалось, тому відповідач змушена звернутись з позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Пояснила, що проживає у с. Майдан Олександрівський та перебуває у шлюбі із [PERSON] . Чоловік переніс інсульт, продовжує хворіти, йому необхідно робити операцію, на що треба додаткові кошти. Позивач офіційно працює, отримує щомісячно заробітну плату, але навідує їх рідко, фінансово не допомагає, тому позивач просила стягнути із нього кошти у примусовому порядку. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, свою позицію по суті позовних вимог не висловив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю відповідача [PERSON] , який працює у Навчальному центрі Національної гвардії (військова частина [NUMBER] ), та регулярно отримує заробітну плату. Згідно пояснень [PERSON] та довідки СВК «Віньковецьке молоко» № 428 від 02.11.2016 року, позивач працює в даному підприємстві та має щомісячний регулярний стабільний дохід. Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 205 цього кодексу, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, виходячи з положень ст. 202 СК України, право на утримання від сина, дочки мати та батько мають за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Оскільки позивач загального пенсійного віку ще не досягла, працює, має стабільний дохід, який за окремі місяці перевищує прожитковий мінімум, інвалідності не має, правових підстав для утримання від свого повнолітнього сина вона не набула, відтак позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір»\~ №\~ 3674-VІ\~ із\~ позивача\~ належить\~ стягнути\~ судовий\~ збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: dismissed