Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем у справі вона перебувала у цивільному шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що після народження сина, їхні відносини погіршились і припинились. Відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню неповнолітнього сина, не спілкується з ним, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться дитиною та не відвідує його, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не піклується про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. У звязку з цим, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина. В ході судового засідання позивач позовні вимоги збільшила та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн., а також стягнути аліменти за останні три роки до моменту предявлення нею позову в суді. Ухвалою суду від 14.07.2017 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною залишено без розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляду справи у його відсутності не подав. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 212851 від 17.03.2015 року вбачається, що відповідач у справі є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Із змісту ст. 150 Сімейного кодексу України вбачається, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Служба у справах дітей Луцької міської ради у поданому висновку № 105 від 05.05.2017 року вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] (а.с. ). Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 272-1 від 15.05.2017 року затверджено даний висновок, з яким суд також погоджується та приймає його до уваги (а.с. ). При цьому, ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків стверджується також довідкою дошкільного навчального закладу №14 від 14.12.2016 року (а.с. 8) та показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] і [PERSON] Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини не виконує, суд приходить до висновку, що позбавлення останнього батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], є доцільним та в інтересах дитини. Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. П. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Зважаючи, що відповідач свій обовязок по утриманню дитини не виконує, то суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі по 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий період. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Позивач всупереч ст. 60 ЦПК України не представила суду доказів та не довела, що відповідач ухилявся від надання матеріальної допомоги на утримання дитини за попередніх три роки. А тому, суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1200 грн. судового збору по задоволених вимогах про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (640+640).

Outcome: partial