Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який обґрунтовувала тим, що [INFO] р. помер її син [PERSON], після якого відкрилась спадщина, на яку позивач має право за законом. Заяви про прийняття спадщини після померлого подали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 07.11.2018 р., пропустивши строк подачі заяви на 2 дні у зв'язку з тим, що вона хворіє на серцеву недостатність та гіпертонічну хворобу. Останнім часом хвороба загострилась, 27.09.2018 р. їй була зроблена операція і вона перебувала під наглядом лікарів. Стан її здоров'я періодично то погіршувався та покращувався. При зверненні до нотаріуса їй було роз'яснено, що її не може бути видано свідоцтво про спадщину, т.я. вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого сина [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала і просила його задовольнити, повідомивши, що вона своєчасно заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подала, т.я. не знала про те, що для отримання спадщини їй потрібно подати заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і не заперечувала проти його задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнали і просили в його задоволенні відмовити, т.я. вважають, що позивач мала можливість своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів та свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовна вимога та позиція сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. [INFO] р. помер [PERSON], який був сином позивача [PERSON], батьком відповідачів [PERSON] та [PERSON], і співмешканцем відповідачки [PERSON], з якою разом проживав та був зареєстрований по [ADDRESS]. На день відкриття спадщини позивачка була зареєстрована і фактично проживала за іншою адресою, ніж [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і відповідачі у встановлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини як спадкоємці за законом. 07.11.2018 р. позивач, як спадкоємець за законом, звернулась до Чутівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після померлого. Листом від 13.11.2018 р. № 1298/01-16 нотаріус повідомив позивачу про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину згідно закону у зв'язку з тим, що [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини у визначений законом термін. За вимогами ст.ст.12 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У ч. 1 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно ч. 1 та 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для поданням ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно наданих [PERSON] письмових доказів вона має похилий вік - 82 роки, хворіє на ішемічну хворобу серця дифузний кардіосклероз (ІХС) та має гіпертонічну хворобу ІІ стадії 3 ступеню (ГХ), що підтверджується її медичною карточкою. Позивач, у період після смерті [INFO] р. спадкодавця [PERSON], зверталась до лікарів 17.05.2018 р., 12.06.2018 р. та 14.08.2018 р. у зв'язку з ІХС та ГК, а 17.07.2018 р. у зв'язку з остеохондрозом хребта з больовим синдромом в стадії загострення та проходила лікування вдома. З 12.09.2018 р. по 21.09.2018 р. [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні гастроентерології і терапії Національного інституту терапії ім. Л.Т.Малої Національної академії наук України в м. Харків з діагнозом ГХ, ІХС, атеросклеротична і кардіогенна дисциркуляторна єнцефалопатія ІІ-ІІІ ст., хронічний бронхіт. З 24.09.2018 р. по 01.10.2018 р. [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні інтервенційної радіології Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В.Скліфосовського з діагнозом ІХС та ГХ, де їй була проведена операція і встановлений імплантат з штучного водію ритму серця. Відповідно до вимог ст.ст. 1220 та 1270 ЦК України позивач повинна була подати заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини [INFO] р. - дня смерті [PERSON], до 06.11.2018 р. Судом встановлено, що посилання позивача на те, що вона постійно хворіє, а тому не мала можливості у встановлений строк подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, не підтверджуються поясненнями свідків та дослідженими по справі доказами, а тому суд вважає, що [PERSON] мала можливість протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини звернутись до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, т.я. вона проживає в сільському населеному пункті, чи до нотаріуса і подати заяву про прийняття спадщини, або доручити це зробити довіреній особі, що передбачено п. 4 глави 4 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, чи надіслати її нотаріусу поштою, що передбачено п. 2.1 та 3.5 глави 10 розділу ІІ вищевказаного Порядку. Суд не може визнати поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини посилання позивача на її юридичну необізнаність та неправильне роз'яснення, надане їй в сільській раді, щодо порядку прийняття спадщини, т.я. строк і порядок прийняття спадщини чітко визначений законодавством України і тривалий час є незмінним. Крім того, згідно пояснень позивачки та [PERSON], між ними склались дружні, родинні стосунки і позивачка вважає [PERSON] дружиною свого померлого сина, з яким вона разом прожила без реєстрації шлюбу 28 років. [PERSON] своєчасно подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, що свідчить про її обізнаність про строк і порядок прийняття спадщини, але позивачці вона не роз'яснила про строк і порядок прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для задоволення позову не вбачається, т.я. позивач не надала доказів поважності причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, у зв'язку з якими вона пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: dismissed