Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради та просить визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 25840414 від 04.11.2015, визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер [NUMBER] від 04.11.2015, видані Реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області. Позов обґрунтовує тим, що вона є власником 1/4 частина будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.1997. [PERSON] та [PERSON] згідно вищезазначеного свідоцтва на спадщину, є власниками 1/2 та 1/4 частини спірного будинку відповідно. На момент отримання свідоцтв про право на спадщину спірний житловий будинок був об'єктом незавершеного будівництва. Дізналась, що відповідач зареєструвала 04.11.2015 року право власності на ? частину будинку та тримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Вважає рішення державного реєстратора незаконним, а свідоцтво недійсним з тих підстав, що відсутній документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку. , а також Відповідно до акту , а тому оскаржуване свідоцтво про право власності від 04.11.2015 було видане, [PERSON] як на новозбудований об'єкт нерухомого майна. Крім того, вважає, що в порушення приписів п. 49 Постанови, відповідачу було видане Свідоцтво про право власності на 1/2 частину всього житлового будинку, без зазначення конкретних житлових приміщень пор квартирі № 2 , якими фактично користується [PERSON], відповідно до акту прийняття в експлуатацію житлового будинку по [ADDRESS] затвердженого рішенням виконкому Новозаводської районної ради від 27.12.2004 № 205. Позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник позивача вказав, що реєстрацію права власності здійснено на ідеальну частку без зазначення приміщень ( квартира 2) введених в експлуатацію [PERSON] а саме відповідно до акту від 27.12.2004 року № 205, що потягло за собою спір між співвласниками про поділ житлового будинку. Відповідач [PERSON] та її представник проти позову заперечували. Представник відповідача пояснила, що при реєстрації права власності на 1/2 частини спірного будинку були надані всі необхідні документи, в тому числі державний акт на право власності на земельну ділянку. Рішення про реальний поділ будинку між сторонами не було, а тому державним реєстратором була зазначена тільки належна відповідачці частина в розмірі 1/2. Представник відповідача Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судовому засіданні вказала, що Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області не є правонаступником органів державної реєстрації Міністерства юстиції України. Представник відповідача Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений, в матеріалах справи є заперечення відповідача, в яких він вказує про те, що позивач не надав належних доказів протиправних дій посадових осіб Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради чи невідповідності таких дій нормам чинного законодавства. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.1997, спадкоємцями майна [PERSON], померлого [INFO] є його мати [PERSON] на 1/2 частину, його дружина - [PERSON] на 1/4 частину та його син - [PERSON] на 1/4 частину. Згідно свідоцтв про право на спадщину, спадкове майно складається з незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6 на звороті). Згідно ст. 380 ЦК України житловий будинок як об'єкт права власності - це будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно - правовими актами і призначена для постійного у ній проживання. Житловий будинок нерозривно пов'язаний із землею та іншим нерухомим майном і тому право власності на житловий будинок містить додаткові будівлі як складники одного об'єкта. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором, або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ зі змінами станом на 01 липня 2015 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно є офіційним документом встановленого зразка, видається державним реєстратором речових прав на нерухоме майно під час державної реєстрації та підтверджує юридичний факт виникнення права власності на нерухоме майно. Правом власності, згідно ст.316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом (ст.328 ЦК України). Свідоцтво про право власності на нерухоме майно згідно п.24 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 ( який був чинним на момент спірних правовідносин) (далі - Порядок) формує державний реєстратор органу державної реєстрації прав у випадках, установлених законом, після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру. Рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації державний реєстратор приймає за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав (п.20 Порядку). Пунктом 49 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає, зокрема, документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Позивач звертаючись до суду за позовом, посилається на те, що при державній реєстрації та при видачі спірного свідоцтва про право власності були відсутні, передбачені законом документи, а саме: свідоцтво про право власності на земельну ділянку, оскільки вказаних документів, на його думку, не могло бути у [PERSON], однак його твердження були спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до листа Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 2289 від 26.09.2017, [PERSON] під час подання та реєстрації заяви були подані такі документи, які в подальшому слугували в прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексний номер 25840414 від 04.11.2015, та видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 04.11.2015, а саме: акт № 245 від 27.12.2004, виданого Виконавчим комітетом Новозаводської у м. Чернігові ради, технічний паспорт від 18.03.2015, витяг із рішення № 133 від 18.05.2015, виданий Чернігівською міською радою, свідоцтво про право на спадщину № 724 від 03.06.1997 ( а.с. 23). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.03.2012 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0452 га , яка розташована в [ADDRESS]( а.с. 44). Відповідно до акту прийняття в експлуатацію житлового будинку, затвердженого рішенням виконкому Новозаводської районної ради від 27.12.2004 квартиру [ADDRESS], що належить за фактичним користуванням [PERSON], будинок складається з 2-х квартир. Квартира № 2 має: коридор , вбиральню, ванну, котельню, кухню , три кімнати, коридор, що становлять загальну площу 76, 5 кв. м, житлову площу 44,0 кв. м. ( а.с. 25, 26). Відповідно до акту прийняття в експлуатацію житлового будинку, затвердженого рішенням виконкому Новозаводської районної ради від 27.12.2004 № 205 квартиру [ADDRESS], що належить за фактичним користуванням [PERSON] та [PERSON], та становить 69, 1 кв. м, житлова площа 46,7 кв. м прийнято в експлуатацію ( а.с. 7 на звороті, 26). Статтями 15, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачені порядок та підстави державної реєстрації прав та їх обтяжень. Статтею 24 цього Закону передбачені підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. 04.11.2015 Реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] ( а.с. 5) Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 46917373 від 04.11.201504.11.2015 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 25840414 від 04.11.2015 Реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області проведено державну реєстрацію права власності 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] за [PERSON] ( а.с. 5-6). Таким чином, враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що при винесенні державним реєстратором рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень та видачі спірного свідоцтва були відсутні передбачені п. 49 Положення документи, або не додержані інші вимоги закону. Суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що державним реєстратором при реєстрації права власності на частину будинку за [PERSON], необхідно було вказати приміщення які були введені в експлуатацію нею згідно акту про прийняття в експлуатацію. Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину відповідач є власницею 1/2 частини будинку, реального поділу будинку чи виділу із спільної часткової власності не здійснено, а отже у реєстратора були відсутні підстави для реєстрації за [PERSON] конкретних приміщень будинку. Крім того, позивачем не доведено, яким чином реєстрацією права власності за відповідачем на 1/2 частину житлового будинку, порушено його право. На підставі вище викладено суд дійшов висновку про відсутність підстав до задоволення позовної заяви [PERSON] Тому на підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed