Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , яка досягла повноліття та навчається в КЗ «Бахмутський педагогічний коледж» та потребує матеріальної допомоги від батька, який добровільно таку допомогу не надає. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.01.2021 року відкрито провадження у справі за привалами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до початку судового засідання надав уточнену заяву, якою просив стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до початку судового засідання надав заву, якою уточненні позовні вимоги визнає у повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками є [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.2002 року. З довідок КЗ «Бахмутський педагогічний коледж» № 618 від 06.11.2020 р. та № 26 від 05.02.2021 р. вбачається, що [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання дошкільного відділення, термін навчання з 01.09.2018 року по 27.06.2022 року, отримує стипендію в розмірі 980 грн., безкоштовним проїздом, харчуванням, проживанням у гуртожитку та підручниками не забезпечується. [PERSON] має 3 групу інвалідності, працює в КНЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Соледарської міської ради», загальна сума доходу за період з 01.09.2020 р. по 28.02.2021 р. становить 48087,68 грн., що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ № 782369, довідкою КНЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Соледарської міської ради» № 113 від 02.03.2021 р. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються Главою 16Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199,200,201 Сімейного кодексу України). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України(далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Частиною 2 ст. 141 СК Українипередбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов`язку буде неможливим. Відповідно до частини першої статті 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Враховуючи викладене, суд відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, приходить до висновку про можливість останнього надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, і вважає необхідним присудити аліменти на користь [PERSON] та утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача, щомісячно, починаючи з 14.12.2020 року по 27.06.2022 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача суд стягує на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved