Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області та Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про позбавлення батьківських прав. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просить суд розглянути справу в її відсутність (а.с.55). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність (а.с.49,52). Зацікавлена особа - представник Органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області Ковальський О.С. у судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій позов підтримав, не заперечував проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність (а.с.56,57). Зацікавлена особа - представник Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області Макрій Л.М. у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просить справу розглянути в її відсутність (а.с.31). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наданих доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей (а.с.11,12). Неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачкою [PERSON] в с. Василівка Миколаївського району Одеської області, що підтверджується копією довідки Олексіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області від 02 лютого 2018 року (а.с.11). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 14 березня 2011 року, справа № 2 - 139/2011 (а.с.18-19). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області 16 січня 2003 року, актовий запис № 1 від 16 січня 2003 року, в графі батько зазначено: батько - [PERSON], в графі мати зазначено - [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження [PERSON],[INFO], серії [NUMBER] виданого Олексіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 17 квітня 2006 року, актовий запис № 3 від 17 квітня 2006 року, в графі батько зазначено: батько - [PERSON], в графі мати зазначено - [PERSON] (а.с.12). З часу розірвання шлюбу, дітей відповідач не відвідує, станом здоров'я, розвитком не цікавиться, не спілкується з ними, не приймає участі у вихованні. Аліменти на утримання не сплачує. Матеріальної допомоги не надає, ніякої турботи до дітей не проявляє. За час навчання дітей відповідач жодного разу їх не відвідував у навчальних закладах і не цікавиться їхніми справами. Діти обділені батьківською увагою з боку відповідача. Позивачка [PERSON] самостійно створює належний рівень життя дітей, опікується їхнім матеріальним станом та духовним розвитком. Згідно письмового висновку Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області, як орган опіки та піклування від 18.07.2018 року № 01/01-36/2104 вбачається, що орган опіки та піклування Миколаївської РДА Одеської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і етичний розвиток. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено, що відповідач -[PERSON] участі у вихованні дітей не приймає, не піклується про них, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд, оцінивши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки батько не виконує покладених на нього обов'язків по вихованню та утриманню дітей, забезпеченням їх всестороннього, фізичного, розумового та морального розвитку, що підтверджується матеріалами справи: висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно [PERSON], 2002 року народження, [PERSON], 2006 року народження (а.с.7 - 8), копією паспорта [PERSON] (а.с.9 - 10), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 11), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.12), копією довідки виданої Миколаївською районною державної адміністрації (а.с.13), характеристикою на [PERSON] ( а.с. 14), характеристикою на [PERSON] (а.с. 15), характеристикою на громадянку [PERSON] (а.с.16), довідкою виданою з Березівського професійного училища Одеського національного політехнічного університету [PERSON] (а.с.17), копією рішення про розірвання шлюбу (а.с.18 - 19).

Outcome: approved