Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась із вказаним позовом до суду, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу напівпричепа самохідного ВОDЕХ, модель KIS33 2003 року, № кузова\~\~ Su90333GH3SBU1145, державний номер [NUMBER], укладеного 04 квітня 2014 року між її чоловіком [PERSON] та [PERSON] і оформленого довідкою розрахунком та витребувати вищевказаний напівпричеп у [PERSON], посилаючись на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 23 липня 1998 року укладено шлюб, під час шлюбу на спільні кошти придбано вищевказаний напівпричеп, який оформлений на [PERSON], вона випадково дізналась, що 04.04.2015 року у Горностаївському МРЕВ ДАІ в Херсонській області спірний напівпричеп відчуджений на користь [PERSON], на підставі того, що вона ні усної, ні письмової згоди на відчудження чоловіком вказаного майна не давала, просила суд задовільнити заявлені нею позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] збільшив розмір позовних вимог, просив притягнути по справі співвідповідачем [PERSON], залучити третьою особою ТОВ «НІК-ТРЕНД» та просив визнати недійсним односторонній правочин довіреність від 29 квітня 2014 року видану [PERSON] на імя [PERSON] та посвідчену приватним нотаріусом [PERSON], зареєстровану в реєстрі за номером 804, на право керування і розпорядження ( в тому числі продаж) вищевказаного напівпричепа, посилаючись на те, що незважаючи на те, що довіреність від 29 квітня 2014 року [PERSON] 19 березня 2015 року була скасована, 20 березня 2015 року [PERSON] спірний напівпричеп був знятий з обліку та 04 квітня 2015 року реалізований [PERSON], після укладеного договору спірному транспортному засобі присвоєний державний номер [NUMBER], надавши при цьому пояснення згідно заявлених позовних вимог. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, суду пояснив, що з 1998 року перебуває у шлюбі з позивачем, спірний напівпричеп вони купили з дружиною разом , без відома дружини він по генеральній довіреності передав [PERSON] спірний напівпричеп під виплату, коли останній загинув, [PERSON] розповів все дружині, 19.03.2015 року він відкликав довіреність та повідомив про це по телефону [PERSON], але згодом зясувалось, що [PERSON] зняла напівпричеп з обліку і він був проданий [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали повністю, суду пояснили, що [PERSON] спірний напівпричеп придбав у торгівельний організації, будь-яких угод ні з [PERSON], ні з [PERSON] він не укладав, [PERSON] є добросовісним набувачем у якого не може витребувано, з підстав заявлених позивачем, придбане ним на законних підставах майно. [PERSON] в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. В судове засідання представник третьої особи ТОВ «НІК-ТРЕНД» не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. 06 квітня 2016 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області у справі залучена співвідповідачем [PERSON] та треьою особою ТОВ «НІК-ТРЕНД». Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне: 23 липня 1998 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Відповідно до довідки від 10.04.2015 року №6/12-2355 Управління Державтоінспекції Управління МВС України в Херсонській області 15.03.2012 року зареєстровано право власності [PERSON] на транспортний засіб, привезений із за кордону, напівпричеп самохідного ВОDЕХ, модель KIS33 2003 року, № кузова\~\~ Su90333GH3SBU1145, державний номер [NUMBER]. [PERSON] 29 квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] видана, посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційним номером №804, довіреність на представлення його інтересів з усіх питань повязаних з експлуатацією та з розпорядженням від його імені та в його інтересах належним йому вищезазначеним транспортним засобом, строком на три роки, з правом повного або часткового передоручення, яка [PERSON] заявою від 19 березня 2015 року, зареєстрованою в реєстрі за №595, приватним нотаріусом [PERSON], відкликана та з якої вбачається, що [PERSON] нотаріусом розяснені вимоги законодавства щодо змісту і правових наслідків цього правочину, а також ч.2 ст. 249 ЦК України відповідно до якого особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представників, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими видана довіреність. Згідно довідки Управління Державтоінспекції Управління МВС України в Херсонській області №6/12-2355 від 10.04.2015 року вбачається, що 20 березня 2015 року спірний напівпричеп довіреною особою [PERSON] знятий з обліку та 04 квітня 2015 року проведена вторинна реєстрація спірного транспортного засобу, придбаного в торгівельній організації, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХХ839965, власник [PERSON] Із довідки №6/12-344 від 30.12.2015 року Управління Державтоінспекції Управління МВС України в Херсонській області вбачається, що спірний транспортний засіб придбаний [PERSON] в торгівельній організації Товариство з обмеженою відповідальністю «НІК-ТРЕНД» (довідка рахунок ААЕ №048461 від 20.03.2015 року). На підставі ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 65 ч.2,3 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладання договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Згідно ст. 244 ч.3 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. На підставі ст. 249 ч.2 ЦК України особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу , іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). На підставі ст. 388 ч.1 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбаче в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. А поскільки, в судовому засіданні встановлено, що в період шлюбу подружжя [PERSON] та [PERSON] ними придбано спірний транспортний засіб, який є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, вказаний транспортний засіб [PERSON] був переданий [PERSON], згідно нотаріально посвідченої довіреності з правом експлуатації та розпорядження від його імені та в його інтересах, при видачі вказаної довіреності надання згоди одного із подружжя законом не передбачено, беручи до уваги, що позивачем в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено про повідомлення, відповідно до вимог ст. 249 ч.2 ЦК України, [PERSON] про скасування довіреності, а тому право на вчинення останньою зняття транспортного засобу з обліку та передача транспортного засобу для реалізації через торгівельну організацію за вказаних обставин вважається збереженим, враховуючи те, що відповідачем [PERSON] в установлений законом спосіб та в передбаченому на той час порядку придбано спірний транспортний засіб в торгівельній організації, у звязку з чим останній є добросовісним набувачем, а позивачем належними та допустимими доказами в судовому засіданні не доведено наявності підстав передбачених ст. 388 ЦК України, якою передбачено право на витребування майна від добросовісного набувача, враховуючи те, що законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуджені спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а в судовому засіданні також не встановлено, що між подружжям існує спір про поділ майна, за яких позивач мав би в данному випадку право на компенсацію відповідачем [PERSON] вартості відчудженого не в інтересах сімї майна, але позивачем такі позовні вимоги не заявлені, то на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені до суду позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed