Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 вересня 2015 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 172. Сімейні стосунки у шлюбі не склались. Між позивачкою та відповідачем станом на теперішній час не ведеться спільне господарство, шлюб носить формальний характер. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. В судове засідання позивач не з'явилась, надав до суду клопотання про слухання справи у її відсутність, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Відповідач надав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 15.09.2015 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис № 172 (а.с.3). В шлюбі у них народилась дитина, син: [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Сімейні відносини фактично припинені, сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Майнового спору між подружжям немає. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, суд прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Outcome: approved