Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 12.09.2005 року зареєструвала шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області і прийняла його прізвище, її дошлюбне прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Зазначала, що з відповідачем не склалися нормальні подружні відносини. Упродовж всього періоду спільного проживання чоловік не дбав про інтереси сім'ї, не займався господарством, не приймав участі у вихованні дітей. Його поведінка з кожним днем ставала нестерпною. Він пиячив, скандалив, застосував до неї фізичну силу, спричиняючи тілесні ушкодження. Вона постійно терпіла, прощала, вірила його обіцянкам, що зміниться. Проте стосунки не покращилися, а навпаки, переросли у неприязні. Посилалася на те, що вони втратили один до одного почуття поваги та любові. В даний час проживають окремо і вона не бажає миритися з відповідачем, оскільки вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення між ними суперечило б її інтересам та інтересам їх дітей, на виховання яких він негативно впливав. Питання про примусове стягнення аліментів на утримання дітей не ставить, оскільки надіється, що відповідач з власної ініціативи буде надавати матеріальну допомогу своїм дітям, виконуючи свій батьківський обов'язок. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 12.09.2005 року у Вашківецькій міській раді, актовий запис №29. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила позов задовольнити. На примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №29, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 12.09.2005 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 13.03.2008 року та серія [NUMBER] від 01.03.2012 року, виданих виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що позивач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved