Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем вона уклала шлюб 15 вересня 2011 року . Від шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні та вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач не поважав її як жінку, не рахувався з її думкою, зловживав спиртними напоями і в нетверезому стані погрожував їй, матеріально не утримував сім`ю, не займався вихованням їхньої доньки, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Через таку поведінку відповідача вони втратили почуття поваги та довіри одне до одного. Спільно вони проживали з деякими перервами до грудня 2019 року, після чого вони припинили спільне проживання. Вважає, що примирення між ними не можливе, так як шлюб носить тільки формальний характер. Просить позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2011 року і від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітніх дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved