Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони 14 червня 1992 року уклали шлюб, про що виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області складено відповідний актовий запис за № 4. За час спільного проживання в них народилася дочка - [PERSON] , 1993 року народження, яка вже повнолітня та має власну сім`ю. Щирі й теплі відносини між сторонами, як подружжям, припинилися давно. У них різні погляди, уявлення про побудову сімейних відносин. Відповідач більше п`яти років не працює, не приймає участі у фінансових витратах сім`ї, що призводить до систематичних конфліктів, сварок і бійок. З квітня 2019 року сторони живуть окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного побуту. На даний час між позивачем та відповідачем втрачено взаєморозуміння та повага, вони відчужилися одне від одного і втратили взаємну любов, дружбу. Звернення позивача до суду із вказаним позовом є обдуманим кроком, подальше збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам. Враховуючи наведене, позивач просить строк для примирення не надавати, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просила дану справу розглядати у її відсутності, та вказала, що позовні вимоги підтримує, просить задовільнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Просила термін для примирення не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки). Відповідач причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст. 280 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , 1964 року народження та [PERSON] , 1971 року народження, зареєстрований 14 червня 1992 року в Городницькій сільській Раді Городенківського району, запис за № 4, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 14 червня 1992 року Городницькою сільською Радою народних депутатів Городенківського районуІвано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони не проживають разом, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved