Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09.05.1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у виконкомі Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 03. В шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON], який проживає з позивачем. Сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного, зловживання відповідачем спиртними напоями, що призводить до виникнення сварок та негативно впливає на виховання неповнолітнього сина. З березня місяця 2014 року сторони припинили шлюбні стосунки та проживають окремо, відновити сімейні відносини вони не намагалися. За даних обставин позивач прийшла до висновку про неможливість збереження шлюбу, на примирення вона не погоджується, тому просить суд розірвати зазначений шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, через канцелярію суду надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач в своїй заяві зазначила, що позов підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]», а відповідач в своїй заяві зазначив, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено що 09.05.1998 року у виконкомі Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії [NUMBER] від 15.09.2004 року (а.с. 3). В шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 01.07.1998 року (а.с. 7). Син сторін проживає з позивачем та після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю [PERSON], що не заперечується сторонами. Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є несумісність характерів, втрата у сторін поваги один до одного, зловживання відповідачем спиртними напоями, що призводить до виникнення сварок та негативно впливає на виховання їхнього неповнолітнього сина. З березня місяця 2014 року сторони припинили шлюбні стосунки та проживають окремо, відновити сімейні відносини вони не намагалися. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі - несумісність характерів, втрату у сторін поваги один до одного та зловживання відповідачем спиртними напоями, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на виховання та розвиток їхньої неповнолітньої дитини. Зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам Закону. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем на сплату судового збору судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved