Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо заінтересованої особи - [PERSON] , у якому просить заборонити йому протягом шести календарних місяців перебувати у місці спільного проживання з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; у будь-який спосіб спілкуватися, вести листування, телефонні переговори з ними або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування поданої заяви вказує на те , що проживає разом із малолітніми дітьми по [ADDRESS] . Власником квартири є [PERSON] , її колишній свекор та дід [PERSON] та [PERSON] . Раніше малолітні діти проживали у кімнаті житловою плошею14,6 кв. м, а вона - у кімнаті площею 17 кв. м. Свекор [PERSON] проживав із дружиною по [ADDRESS] . Однак, 12 червня 2012 року [PERSON] змінив вхідні замки у квартирі, а 17 червня 2021 року [PERSON] самовільно переселив малолітніх [PERSON] та [PERSON] у кімнату житловою площею 17 кв., де проживала вона. При цьому викинув їх речі. Заявник вважає, що такими своїми діями [PERSON] вчинив щодо неї та її дітей домашнє насильство економічного характеру, що зумовило те, що вона разом із двома малолітніми синами змушена проживати в одній кімнаті житловою площею 17 кв. м. У зв`язку із цим, просить видати щодо [PERSON] обмежувальний припис. Представник заінтересованої особи [PERSON] - адвокат Стадник В. О. подав до суду письмові заперечення на заяву [PERSON] , вказав, що просить у задоволенні заяви про встановлення обмежувального припису відмовити, оскільки це позбавить [PERSON] його конституційно права на користування належною йому на праві власності квартирою. Також, не [PERSON] , а саме заявник [PERSON] чинить домашнє насильство щодо самого [PERSON] , за що на неї працівниками поліції 07 та 12 червня 2021 року були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ч.. 1 ст. 173-2 КУпАП. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - адвокат Авдєєнко В. В. заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити покликаючись на обставини, що викладені у заяві. Вказали, що протокол від 07 червня 2021 року щодо заявниці за ч. 1 ст. 172 КУпАП, судом розглянутий, постановою суду від 19 липня 2021 року провадження у справі № 607/10239/21 закрите через відсутність у діях [PERSON] складу адміправопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Так само, за результатами розгляду протоколу від 12 червня 2021 року, постановою від 08 липня 2021 року у справі № 607/10560/21 матеріали скеровані на до- оформлення до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. Також, просили суду взяти до уваги, що [PERSON] як подружжя, є співвласником квартири по [ADDRESS] . На даний час у провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , яка діє а в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартироюза адресою: [ADDRESS] . Акцентували увагу суду на тому, що [PERSON] систематично та впродовж тривало часу вчиняє по відношенню до заявника та малолітніх внуків домашнє насильство економічного характеру, під час якого також чинить психологічний тиск, повикидав речі з кімнати, погрожує взагалі виселити їх з квартири, викинути речі. Такі постійні дії створюють у них психологічне та моральне напруження. Також, [PERSON] наголосила, що вона постійно переживає стрес, її малолітні діти, 2011 та 2017 років народження, також налякані діями [PERSON] та у присутності [PERSON] , вона та сини постійно перебувають у нервовому напруженні. Заінтересована особа - [PERSON] , будучи належно повідомленим, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник [PERSON] адвокат Стадник В. О., повторно подав до суду заяву про відкладення судового розгляду, 05 серпня 2021 року, мотивовану тим, що перебуватимеме у відпустці до 08 липня 2021 року. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису . Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що заяву слід задовольнити з огляду на таке. Судом установлено, що заявник [PERSON] разом із синами - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають по [ADDRESS] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний цивільна справа № 607/2922/21. Власником квартири по [ADDRESS] є одноособово заінтересована особа [PERSON] , батько колишнього чоловіка заявниці та дід її малолітніх синів - [PERSON] та [PERSON] . 07 грудня 2017 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII (далі Закон № 2229-VIII), котрий визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до частини 2 та 3 ст. 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя; дитину. Згідно з частиною 1 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки дитини. Відповідно до статті 18 Закону № 2229-VIII, до завдань у сфері запобігання домашньому насильству належать: визначення стану, причин і передумов поширення домашнього насильства; підвищення рівня поінформованості населення про форми, прояви, причини і наслідки домашнього насильства; сприяння розумінню суспільством природи домашнього насильства, його непропорційного впливу на жінок і чоловіків, зокрема на осіб з інвалідністю, вагітних жінок, дітей, недієздатних осіб, осіб похилого віку; формування в суспільстві нетерпимого ставлення до насильницьких моделей поведінки, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед постраждалих дітей, усвідомлення домашнього насильства як порушення прав людини; викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються; заохочення всіх членів суспільства, насамперед чоловіків і хлопців, до активного сприяння запобіганню домашньому насильству. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України. (частина 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII) Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; батьками дитини. Пунктом 3 ч. 1 ст. Закону № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. В силу вимог п. 4 ст. 1 вказаного Закону визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства,що включає позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залищення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати , примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Так само, згідно із вимогами с. 18 Закону України «Про охорону дитинства« - держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах , що не завдають шкоди фізичному та розумовому розвитку дитини. Діти - члени сім`ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Абзацом 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2229-VIII встановлено, постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку. За пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. 12 червня 2021 року [PERSON] змінив замки на вхідних дверях до квартири по [ADDRESS] . 17 червня 2021 року [PERSON] вчинив домашнє насильство щодо заявниці та її малолітніх дітей, виселив [PERSON] та [PERSON] із кімнати, де вони проживали, викинув їх особисті речі, а на дверях кімнати встановив замок. Заявник вказує, що [PERSON] чинить щодо неї та її малолітніх дітей домашнє насильство економічного характеру, яке полягає у позбавленні їх житла. Такі ствердження заявника [PERSON] також підтверджені: дослідженими судом матеріалам відео та фото фіксації від 12 та 17 червня 2021 року, інформацією, що наявна у позовній заяві, за якою Тернопільським міськрайонним судом ухвалою від 26 липня 2021 року відкрите провадження та перебуває на розгляді цивільна справа № 607/11584/21 за позовом [PERSON] , яка діє а в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартироюза адресою: [ADDRESS] . Вказане також негативно впливає на психіку дітей, наносить травму особистостям, які формуються. Ці обставини засвідчують, той факт, що по відношенню до малолітніх [PERSON] та [PERSON] мали місце факти економічного насилля. З описаних вище доказів судом встановлено, що [PERSON] та її малолітні діти [PERSON] ,2011 року народження та [PERSON] , 2017 року народження є особами, яка постраждали від домашнього насильства, а [PERSON] - їх кривдником. За вказаних обставин, суд доходить висновку про те, що до [PERSON] слід застосувати спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, а саме обмежувальний припис стосовно кривдника. Разом із цим, суд не вбачає підстав для встановлення щодо [PERSON] обмежень у вигляді у будь-який спосіб спілкуватися, вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та її дітьми [PERSON] і [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, оскільки суду не надано доказів на підтвердження заявлених вимог у цій частині. Згідно з вимогами частини 2 ст. 350- 6 ЦПК України, частини 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. В силу частини 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. Згідно із вимогами частини 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. За таких обставин, суд доходить висновку, що слід видати обмежувальний припис на строк три місяці, задоволивши заяву [PERSON] частково. При цьому, суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства, вважає, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалих осіб шляхом видачі судом обмежувального припису, з урахуванням протиправної поведінки [PERSON] , є легітимним заходом втручання у його права. Судові витрати компенсувати за рахунок держави. Рішення суду допустити до негайного виконання.

Outcome: partial