Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до КП КМР Кам`янська теплопостачальна компанія та КП КМР «Міськводоканал» про захист прав споживачів. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає що, вона є власником квартири [ADDRESS] .28 липня 2020 року в канцелярії Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська вона отримала судовий наказ Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська № 209/3548/19, провадження 2н-209/295/19 від 18.11.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія»: 10005,76 грн. в рахунок заборгованості за послуги централізованого опалення, 192,81 грн. - судового збору. В серпні 2020 року я подала заяву про скасування судового наказу 209/3548/19 від 18.11.2019 року про стягнення з неї боргу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.08.2020року її заяву було задоволено, судовий наказ Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська № 209/3548/19, провадження 2н- 209/295/19 від 18.11.2019р. було скасовано. Підставою скасування було те, що дана заборгованість була за період з 01.01.1996 року по 01.10.2012 року, що підтверджується випискою із особового рахунку № [NUMBER] за послуги опалення, строк позовної давності якої вже минув. Поточної заборгованості за період з листопада 2017 по серпень 2019 року не має. 27 листопада 2020 року вона звернулася з заявою до відповідача з вимогою про списання заборгованості з особового рахунку. Листом з КП КМР « Камянська теплопостачальна компанія» від 16.12.2020 року № К-1380 мені було відмовлено в задоволені моєї заяви в зв`язку з тим, що не має підстав. Заборгованість в сумі 10005,76 грн. була за період з 01.01.1996 року по 01.10.2012 року, строк позовної давності по стягненню даної заборгованості минув. Через дану заборгованість я не можу оформити субсидію на квартиру. Вважає, є всі підстави для зобов`язання відповідача виключити з обліку по особовому рахунку за квартирою [ADDRESS] заборгованість за період з 01.01.1996 року по 01.10.2012 рік у сумі 10 005,76 грн. Просить суд зобов`язати комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія», код ЄДРПОУ 03342573, виключити з обліку по особовому рахунку [PERSON] за квартирою [ADDRESS] заборгованість за період з 01 січня 1996 року по 01 жовтня 202 року в сумі 10057,76 грн. Ухвалою суду від 10 березня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження. 05 квітня 2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, з тих підстав що фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги теплопостачання підлягають доведенню при пред`явленні відповідачем позову про їх стягнення. Отже, сторона звернулася до суду за захистом права за відсутності його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене. Ухвалою суду від 05 серпня 2021 року у зв`язку із звільненням судді [PERSON] , в проваджені якого перебувала справа, автоматизованою системою докуметообігу суду справа була передана на розгляд судді Багбая Є.Д. та призначена до розгляду на 12 серпня 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі згідно заявлених позовних вимог. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю позивача згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України. Представник відповідача КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, надав відзив на згідно якого позовні вимоги не визнав./а.с.16-18/. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини Позивач є власником квартири [ADDRESS] . 28 липня 2020 року в канцелярії Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська вона отримала судовий наказ Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська № 209/3548/19, провадження 2н-209/295/19 від 18.11.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія»: 10005,76 грн. в рахунок заборгованості за послуги централізованого опалення, 192,81 грн. - судового збору, що підтверджується копією наказу/а.с.11/ В серпні 2020 року вона подала заяву про скасування судового наказу 209/3548/19 від 18.11.2019 року про стягнення з мене боргу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.08.2020року мою заяву було задоволено, судовий наказ Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська № 209/3548/19, провадження 2н- 209/295/19 від 18.11.2019р. було скасовано, що підтверджується копією ухвали/а.с.12/. Підставою скасування було те, що дана заборгованість була за період з 01.01.1996 року по 01.10.2012 року, що підтверджується випискою із особового рахунку № [NUMBER] за послуги опалення, строк позовної давності якої вже минув. Поточної заборгованості за період з листопада 2017 по серпень 2019 року не має. 27 листопада 2020 року вона звернулася з заявою до відповідача з вимогою про списання заборгованості з особового рахунку. Листом з КП КМР « Камянська теплопостачальна компанія» від 16.12.2020 року № К-1380 їй було відмовлено в задоволені моєї заяви в зв`язку з тим, що не має підстав. Заборгованість в сумі 10005,76 грн. була за період з 01.01.1996 року по 01.10.2012 року, строк позовної давності по стягненню даної заборгованості минув. Через дану заборгованість вона не можу оформити субсидію на квартиру. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Що стосується застосування до правовідносин, які виникли між сторонами, строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі, то суд звертає увагу на наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постановах від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18 та від 16 червня 2020 року у справі №372/266/15-ц, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише, якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. При зверненні до суду з позовом позивачкою судовий збір сплачено не було, оскільки вона звільнена від його сплати на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому такі витрати покладаються на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed