Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON], на його користь суму матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП. В обґрунтування своїх вимог позивач при зверненні до суду зазначив, що 15.11.2013 року в м. Києві з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої, автомобіль «Ниссан» з д/н [NUMBER] під керуванням останнього зіткнувся з автомобілем «Пежо» д/н [NUMBER], який належить позивачу, та який знаходився під керуванням позивача [PERSON], при цьому вказаний автомобіль було пошкоджено. Розмір збитків становить 99 739 грн. 59 коп. В зв'язку з вищезазначеним позивач простить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 99 739 грн. 59 коп. До початку судового засідання від позивача надійшла заява у якій він позов підтримав з підстав зазначених вище, просив розглядати справу у його відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.11.2013 року о 17 год. 15 хв. в м. Києві по вул.. Райдужній сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ниссан» д/н [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON]., та автомобіля «Пежо» д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.05.2014 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адмінпорушення, передбаченого ст. 124 за обставин, викладених вище. Відповідно висновку спеціаліста вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодження траспотрного засобу сума завданих збитків автомобілю «Пежо» д/н [NUMBER] становить 99 739 грн. 59 коп. Оскільки зазначене дослідження отримано з дотриманням вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України, визнаний судом письмовим доказом відповідно до ст. 57 ЦПК України. Особа, яка його проводила, має повноваження на проведення досліджень та експертиз, доказів, які б спростовували зазначений висновок відповідачем не надано, клопотання про призначення експертизи ним не заявлялось. Доказів того, що автомобіль відповідача [PERSON] було застраховано у встановленому законом порядку не надано. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі за загальним правилом регулюються Цивільним кодексом України. Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв'язок між протиправною поведінкою й шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності. Відповідно до вимог ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, інших об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. З урахуванням наведеного вище, суд вважає за необхідне позов задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 99 739 грн. 59 коп.,. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі - 997 грн. 40 коп. На підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 1194 ЦК України,

Outcome: approved