Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 18 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, згідно актового запису № 2555. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стали ті обставини, що спільне життя між подружжям не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені. Позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження сімї стало неможливим. На утримання дитини [PERSON] в достатній мірі допомоги не надає, тому позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. У судове засідання [PERSON] не зявилась, надала заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог, в повному обсязі, прохала розглянути справу у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, надав заяву, в якій позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, в частині стягнення аліментів на утримання дитини погоджується на стягнення 20 % від його заробітної плати. Дослідивши по справі докази, суд дійшов наступного висновку: Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 18 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, згідно актового запису № 2555 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Курмалєєва». /а.с.3/ Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки, крім того, збереження шлюбу суперечитиме принципу добровільності шлюбу та визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Зважаючи на вказане, позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів підлягають врахуванню стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ні стороною позивача не обґрунтовано вимогу чому саме має бути стягнення третина від доходів відповідача на утримання дитини, ні відповідачем не обґрунтовано чому має бути стягнуто 20 % від його заробітної плати, та кожною із сторін не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх вимог або заперечень в частині стягнення аліментів. Зважаючи на вказане, суд вважає за необхідне позовну вимогу в частині стягнення аліментів задовольнити частково, стягнувши з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial