Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про визнання частково незаконними рішень міської ради. У позові вказувала, що після смерті її родичів [PERSON], померлої 30.06.2015 року та [PERSON], померлого 28.07.2015 року, вона успадкувала житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с. Чорногузи, вул. Небесної Сотні, 19. За спадкодавцями згідно облікових даних особових рахунків погосподарських книг та рішення Чорногузівської сільської ради рахувалася земельна ділянка площею 0,38 га для ведення сільського господарства та 0,05 га для обслуговування будівель, і вони по день їх смерті були її законними користувачами. Рішенням 15 сесії 7 скликання №133-15/16 Чорногузівської сільської ради від 06.10.2016 року їй для обслуговування успадкованого будинку надано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для виготовлення технічної документації із землеустрою в с. Чорногузи, вул. Небесної Сотні, 19. По сусідству з нею, у житловому будинку по вул. Небесної Сотні, 17 в с. Чорногузи, проживає відповідач [PERSON], за яким згідно рішення Вижницького районного суду від 10.05.2016 року визнано право власності в порядку спадкування за законом та згідно особових рахунків погосподарських книг с. Чорногузи за даним господарством для обслуговування будівель закріплено 0,05 га землі. На початку липня 2017 року їй стало відомо, що на підставі рішення 9 сесії 7 скликання Чорногузівської сільської ради №88-09/16 від 14.07.2016 року [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою по відновленню та встановленню меж земельної ділянки в натурі на місцевості, площею 0,08 га, для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Небесної Сотні, 17 в с. Чорногузи, яка знаходиться у [PERSON] відділі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Однак дане рішення є частково незаконним, оскільки згідно даних погосподарських книг за 2011-2013 роки за будинком [PERSON] значиться лише 0,05 га, а решта 0,0368 га, фактично відповідачем вилучена з площі землі, яка була у користуванні спадкодавців [PERSON], а після їх смерті законним землекористувачем є вона, як власник житлового будинку, господарських будівель та споруд. Дане рішення прийнято без її згоди. Також вважає частково незаконним рішення 4 сесії 8 скликання [PERSON] міської ради №94-2-4/17 від 22.03.2017 року, яким [PERSON] затверджено протокол погоджувальної комісії від 21.03.2017 року, оформлений без її участі та погодження, з наданням [PERSON] права на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки площею 0.0877 га в с. Чорногузи по вул. Небесної Сотні, 17 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок громадської та житлової забудови на умовах безоплатної передачі у приватну власність. На її думку, орган місцевого самоврядування прийнявши незаконні рішення, вийшов за межі своїх повноважень порушивши закон. 20.03.2017 року звернулася із заявою до [PERSON] міської ради про виниклий спір за землю з [PERSON] та його матірю [PERSON], однак отримала лише відписку без конкретної відповіді. 31.07.2017 року повторно звернулася до [PERSON] міської ради, щоб відмінити вихід комісії по встановленню межових знаків на земельній ділянці, якою вона користується. Однак міський голова [PERSON] 01.08.2017 року відправив комісію, яка встановила межові знаки на її земельній ділянці, тобто їх діями незаконно вилучено з її користування 0,0368 га без її згоди. Просила визнати частково незаконними та скасувати: рішення 9 сесії 7 скликання Чорногузівської сільської ради №88-09/16 від 14.07.2016 року в частині незаконного вилучення земельної ділянки площею 0,0368 га та рішення 4 сесії 8 скликання [PERSON] міської ради №94/2-4/17 від 22.03.2017 року в частині незаконного вилучення земельної ділянки площею 0,0368 га та стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлений позов підтримали, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просили позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні [PERSON], представник відповідача [PERSON], заявлений позов не визнала та пояснила, що у 1991 році згідно договору купівлі-продажу [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок, який розташований по сусідству з позивачем і з того часу там зареєстрований та проживає. У 2002 році було прийнято рішення Чорногузівської сільської ради про повернення земельної ділянки площею 0,5 га [PERSON], якою користувалася [PERSON] З того часу [PERSON] користується спірною земельною ділянкою та сплачує за неї податок. У 2017 році право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано. Просила у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача - [PERSON] міської ради у судове засідання не зявилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомила. У судовому засіданні 29.08.2017 року представник відповідача [PERSON] позов не визнала. В адресованому суду письмовому запереченні на позовну заяву зазначила, що рішенням 7 сесії 8 скликання [PERSON] міської ради [PERSON] затверджено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0882 га кадастровий номер 7320586000:01:001:1155, по вул. Небесної Сотні, 17 в с. Чорногузи та надано безоплатно у власність. Тобто відповідно до чинного законодавства [PERSON] має право на встановлення межових знаків. [PERSON] неодноразово перешкоджала встановленню межових знаків, а тому на звернення [PERSON] - матері [PERSON], до [PERSON] міської ради було створено комісію щодо розгляду її звернення про перешкоди, які чинять суміжні землекористувачі, у встановленні межових знаків. [PERSON] здійснив реєстрацію права власності на земельну ділянку згідно вимог чинного законодавства. [PERSON] мав повне право на отримання земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, так як на ділянці знаходиться його об'єкт нерухомості. При проведенні робіт із землеустрою (інструментальних обмірах) площа земельної ділянки може змінитися в більшу чи меншу сторону, так як в обліковій документації та першочергових рішеннях зазначаються орієнтовні площі, а при проведенні геодезичних робіт площа визначається з точністю до кв.м. У погосподарському обліку с. Чорногузи за відомості про розміщення або місцезнаходження земельних ділянок загальною площею 0,43 га, з них для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,05 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,38 га не зазначено, адже ділянки можуть бути розміщені в декількох місцях. [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,43 га, які обліковувались за [PERSON] не успадковані відповідно до ст.1225 ЦК України. Відсутні докази, що саме спірна земельна ділянка площею 0,0368 га входила до землекористування [PERSON], так як межі землекористування покійної не виносились в натурі і правовстановлюючі документи на земельні ділянки не виготовлялись. Рішенням 15 сесії 7 скликання Чорногузівської сільської ради №133-15/16 від 06.10.2016 року [PERSON] надається дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по відновленню та встановленню межових знаків на земельну ділянку в натурі (на місцевості) площею 0,25 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, як власнику житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Небесної Сотні, 19, с. Чорногузи. Право на вказану ділянку, на даний момент, не зареєстровано. Вважає, що орган місцевого самоврядування мав право розглянути спірне питання щодо межі землекористування, про що був оформлений акт узгоджувальної комісії. Рішенням 9 сесії 7 скликання Чорногузівської сільської ради №88-09/16 від 14.07.2016 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки в натурі» та рішенням 4 сесії 7 скликання [PERSON] міської ради №94/2-4/17 від 22.03.2017 року «Про затвердження протоколу погоджувальної комісії» не передбачалось вилучення земельної ділянки, в тому числі площею 0,0368 га. Враховуючи викладене [PERSON] міська рада не визнає позовні вимоги [PERSON] та просить суд у їх задоволенні відмовити. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області у судове засідання не зявився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати без його участі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є рідною сестрою позивача і межує з останньою земельними ділянками. Оскаржувані рішення є неправомірними, оскільки [PERSON] ніколи не мав відношення до цієї землі. Про погодження меж земельної ділянки ніхто не підходив. 14.06.2016 року як депутат Чорногузівської сільської ради, була присутня на сесії сільської ради, на якій [PERSON] по його заяві надали 0,08 га на території с. Багна. Про надання [PERSON] земельної ділянки такої площі по вул. Небесної Сотні, 17 в с. Чорногузи рішення не приймалося. Щоб погодити межі земельної ділянки [PERSON], прийшли [PERSON] та [PERSON], більше там нікого не було. Вважає, що земельної ділянки площею приблизно 0,03 га у [PERSON] ніколи не було. Зазначена земельна ділянка належала [PERSON], а після їх смерті стала користуватися [PERSON] Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що у 1985-1986 роках у Чорногузах, біля [PERSON], вони придбали житловий будинок, в якому на даний час проживає [PERSON], і біля нього крім невеличкого клаптика, не було землі. Паркан [PERSON] проходив біля самого будинку. Вони прожили у вказаному будинку біля 2 років, і придбали інший. Цільове призначення земельної ділянки під будинком було для будівництва та його обслуговування. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з [PERSON] І її відомо, що вказаний будинок раніше належав [PERSON], а після їх смерті його успадкувала позивач. Попередні власники житлового будинку, належного [PERSON] користувалися лише тією земельною ділянкою, яка знаходиться під будинком. Земельна ділянка, яка передана [PERSON], ніколи не належала йому. Рішенням суду [PERSON] було повернуто спірну частину земельної ділянки, яку забрав [PERSON], і комісія встановила площею земельної ділянки [PERSON] Після цього ніхто у [PERSON] спірну земельну ділянку не вилучав. Суд, заслухавши позивача [PERSON], її представника [PERSON], представника [PERSON] міської ради - [PERSON], представника [PERSON] - [PERSON], свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження позовних вимог позивачем [PERSON] та її представником [PERSON] надано такі докази. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний №93004852 від 27.07.2017 року, сформованого [PERSON] районною державною адміністрацією Чернівецької області, з якого вбачається, що на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області №713/501/16-ц від 07.04.2016 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Чорногузи, вул. Небесної Сотні, 19 (вул. [PERSON], вул. Петлюри Симона, вул. [PERSON] (назва не чинна), Вижницького району Чернівецької області. [PERSON] архівного витягу №07-05/1/70 від 27.04.2015 року, виданого Архівним відділом [PERSON] РДА Чернівецької області, з якого вбачається, що рішенням Чорногузівської сільської Ради народних депутатів №6 від 27.01.1994 року виконком сільської ради вирішив: Передати безоплатно у приватну власність земельні ділянки площею 0,38 га для ведення особистого підсобного господарства [PERSON]. [PERSON] архівного витягу №07-05/1/70 від 27.04.2015 року, виданого Архівним відділом [PERSON] РДА Чернівецької області, з якого вбачається, рішенням 16 сесії 21 скликання Чорногузівської сільської Ради народних депутатів №16 від 01.04.1994 року сесія сільської ради вирішила: Затвердити рішення виконкому №6 від 27.01.1994 року, №15 від 23.02.1994 року та №18 від 18.03.1994 року «Про приватизацію земельних ділянок громадянами села». [PERSON] облікової картки обєкта погосподарського обліку с. Чорногузи за 2011-2015 роки, № обєкта 0717-1, з якої вбачається, що за господарством, головою якого була [PERSON], що розташоване по вул. Небесної Сотні, 19 в с. Чорногузи, рахується земельна ділянка площею 0,43 га, з яких площа 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та площа 0,38 га для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] рішення ХV сесії VІІ скликання Чорногузівської сільської ради №133-15/16 від 06.10.2016 року, з якого вбачається, що сільська рада вирішила: 1. Дати дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою по відновленню та встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, який перейшов їй згідно рішення суду від 07.04.2016 року, справа №713/501/16-ц по вул. Небесної Сотні, 19 в с. Чорногузи. 2. [PERSON] подати на сесію сільської ради технічну документацію із землеустрою щодо встановлення та відновлення межових знаків земельної ділянки в натурі (на місцевості) у відповідності її цільового призначення, для її затвердження та прийняття рішення про передачу земельної ділянки на умовах оренди. 3. Попередити [PERSON], що у відповідності до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації. [PERSON] листа [PERSON] міської ради Вижницького району Чернівецької області №02-21/402 від 19.04.2017 року, з якого вбачається, що [PERSON] повідомлено про те, що рішення щодо надання земельної ділянки [PERSON] не приймались, питання щодо права власності на спірну земельну ділянку рекомендовано вирішувати в судовому порядку. [PERSON] заяви [PERSON] від 20.03.2017 року, у якій вона просила голову [PERSON] міської ради [PERSON] не узгоджувати [PERSON] ніякі рішення по виділенню їй землі, яка належала до господарства померлих спадкодавців. [PERSON] заяви [PERSON] від 31.07.2017 року, у якій вона просила голову [PERSON] міської ради [PERSON] відмінити вихід комісії до її господарства для встановлення межових знаків на землі, яка перейшла їй, як спадщина. [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (02.01) в с. Чорногузи, вул. Небесної Сотні, 17, Вижницького району, з якої вбачається, що вона виготовлена 07.04.2017 року ПП «Терра Буковина» на підставі заяви [PERSON] та рішення ІХ сесії VІІ скликання Чорногузівської сільської ради №88-09/26 від 14.07.2016 року. Згідно копії вказаного рішення (міститься у технічній документації), сільська рада вирішила: 1. Дати дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою по відновленню та встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Небесної Сотні, 17 в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області. 2. [PERSON] подати на сесію сільської ради технічну документацію із землеустрою щодо встановлення та відновлення межових знаків земельної ділянки в натурі (на місцевості) у відповідності її цільового призначення, для її затвердження та прийняття рішення про безоплатну передачу земельної ділянки у власність. 3. Попередити [PERSON], що у відповідності до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації. [PERSON] акту узгоджувальної комісії від 21.03.2017 року (міститься у технічній документації), з якого вбачається, що комісія в складі: в.о. старости [PERSON], представників узгоджувальної комісії [PERSON], [PERSON] склала його про те, що станом на 21.03.2017 року межі земельної ділянки [PERSON], яка межує із земельною ділянкою [PERSON] та [PERSON] не порушені. Акт підписаний в.о. старости [PERSON], членами узгоджувальної комісії [PERSON], а також [PERSON] [PERSON] рішення 4 сесії VІІІ скликання [PERSON] міської ради Вижницького району Чернівецької області №94/2-4/17 від 22.03.2017 року (міститься у технічній документації), з якого вбачається, що міська рада вирішила: 1. Затвердити протокол погоджувальної комісії від 21.03.2017 року. 2. Особисте відношення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вважати таким, що не впливає на їхнє землекористування і дає право першому на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки площею 0,0877 га в с. Чорногузи по вул. Небесної Сотні, 17 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок громадської та житлової забудов на умовах безоплатної передачі у приватну власність. [PERSON] акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання і погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 28.02.2017 року (міститься у технічній документації), з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] вказаний акт не підписали. [PERSON] Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №61123211 від 10.06.2016 року, виданої Центром надання адміністративних послуг [PERSON] РДА Чернівецької області (міститься у технічній документації), з якої вбачається, що на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області №713/703/16-ц від 10.05.2016 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Чорногузи, вул. Небесної Сотні, 17, Вижницького району Чернівецької області. [PERSON] облікових карток обєкта погосподарського обліку с. Чорногузи за 2011-2015 роки та 2016-2020 роки, № обєкта 0716-1, з яких вбачається, що за господарством, головою якого була [PERSON], а на даний час власником якого є [PERSON], що розташоване по вул. Небесної Сотні, 17 в с. Чорногузи, рахується земельна ділянка площею 0,26 га, з яких площа 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та площа 0,21 га для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] архівної довідки №16 виданої 23.06.1992 року [PERSON] державним районним архівом, з якої вбачається, що в протоколах загальних зборів колгоспу «Зоря комунізму» за 1964-1987 роки рішення про виключення з членів колгоспу [PERSON] немає. [PERSON] архівної довідки №17 виданої 23.06.1992 року [PERSON] державним районним архівом, з якої вбачається, що в протоколах засідань правління колгоспу «Зоря комунізму» від 30.04.1987 року за №4, 5 (з1 березня) рішення про виділення земельної ділянки [PERSON] немає. [PERSON] довідки [PERSON] міської ради Вижницького району Чернівецької області №2280 від31.08.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON] користується та сплачує земельний податок за земельну ділянку площею 0,43 га, належна померлій [PERSON] [PERSON] архівного витягу №07-04/175 від 30.08.2017 року, виданого Архівним відділом [PERSON] районної державної адміністрації Чернівецької області, з якого вбачається, що рішенням Чорногузівської сільської Ради народних депутатів №12 від 27.03.1992 року розглянувши заяву [PERSON], який просив повернути йому належну присадибну ділянку 0,05 га, виконком сільської Ради народних депутатів вирішив винести заяву [PERSON] на розгляд суду. [PERSON] архівного витягу №07-04/178 від 04.09.2017 року, виданого Архівним відділом [PERSON] районної державної адміністрації Чернівецької області, з якого вбачається, що рішенням 9 сесії ХХІ скликання Чорногузівської сільської Ради народних депутатів від 15.04.1992 року розглянувши заяву [PERSON], який просив повернути йому належну присадибну ділянку 0,05 га сесія сільської Ради народних депутатів вирішила винести заяву [PERSON] на розгляд суду. [PERSON] архівного витягу №07-04/178 від 04.09.2017 року, виданого Архівним відділом [PERSON] районної державної адміністрації Чернівецької області, з якого вбачається, що рішенням Чорногузівської сільської Ради народних депутатів №21 від 15.05.1992 року розглянувши заяву [PERSON], яка просила повернути присадибну ділянку 0,07 га, виконком сільської Ради народних депутатів вирішив винести заяву [PERSON] на розгляд чергової сесії. [PERSON] архівного витягу №07-04/178 від 04.09.2017 року, виданого Архівним відділом [PERSON] районної державної адміністрації Чернівецької області, з якого вбачається, що рішенням Чорногузівської сільської Ради народних депутатів №31 від 22.07.1992 року виконком сільської Ради народних депутатів вирішив заяву [PERSON] задоволити і скасувати рішення к-пних зборів від 30.04.1987 року. [PERSON] довідки Чорногузівської сільської Ради народних депутатів №82 від 22.06.1992 року, з якої вбачається, що рішенням виконкому від 27.03.1992 року протокол №11 по заяві [PERSON], питання про повернення йому землі не задоволено, а вирішено винести на розгляд суду. Виписка з рішення виконкому, яку представлено [PERSON] в народний суд видана не правильно і виконком сільської Ради народних депутатів її відзиває. На спростування позовних вимог відповідачами надано суду такі докази. [PERSON] договору купівлі-продажу від 13.12.1991 року, з якого вбачається, що [PERSON] продала, а [PERSON] придбав жилий будинок з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться в с. Чорногузи Вижницького району і розташований на земельній ділянці держкомфонду. [PERSON] погосподарської книги с. Чорногузи за 1986-1989 роки станом на 01.06.1987 року до господарства [PERSON] відносилася земельна ділянка площею 0,08 га. [PERSON] виписки з рішення виконавчого комітету Чорногузівської сільської Ради народних депутатів №11 від 27.03.1992 року, з якого вбачається, що виконком вирішив: повернути [PERSON] земельну ділянку в розмірі 0,05 га так, як на день оформлення договору купівлі-продажу за будинком рахувалося 0,08 га землі, якою користується [PERSON] [PERSON] повідомлення виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 14.05.2015 року, з якого вбачається, що [PERSON] повідомлено про необхідність сплати земельного податку, та копії квитанцій про його сплату №468 та №887 від 02.09.2014 року. [PERSON] акту узгоджувальної комісії від 21.03.2017 року, з якого вбачається, що комісія в складі: в.о. старости [PERSON], представників узгоджувальної комісії [PERSON], [PERSON] склала його про те, що станом на 21.03.2017 року межі земельної ділянки [PERSON], яка межує із земельною ділянкою [PERSON] не порушені. Акт підписаний в.о. старости [PERSON], членами узгоджувальної комісії [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний №90870526 від 30.06.2017 року, виданий [PERSON] районною державною адміністрацією Чернівецької області, з якого вбачається, що на підставі [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серія та номер НВ-7302027252017, виданого 02.06.2017 року Відділом у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області та рішення [PERSON] міської ради Вижницького району Чернівецької області №181/1-17/17 від 14.06.2017 року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0882 га, кадастровий №7320586000:01:001:1155, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по вул. Небесної Сотні, 17 в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області. На підтвердження викладеного також надано копію [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серія та номер НВ-7302027252017, виданого 02.06.2017 року Відділом у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. [PERSON] листа [PERSON] міської ради Вижницького району Чернівецької області №02-21/940 від 10.08.2017 року, з якої вбачається, що на усне звернення [PERSON] про винесення меж земельної ділянки, яка знаходиться у власності її сина [PERSON] у звязку з перешкодами, які створює суміжний землекористувач [PERSON] її повідомлено, що розпорядженням голови [PERSON] міської ради №02-05/326 від 01.08.2017 року було створено комісію для розгляду її звернення. При винесенні (відновленню) меж земельної ділянки в натурі були присутні члени комісії, представник проектної установи ПП «Терра Буковина» [PERSON], вона, суміжний землекористувач [PERSON] та чоловік, особа якого не встановлена і який відмовився представитись, але стверджував, що живе по сусідству. Представником проектної установи ПП «Терра Буковина» [PERSON] було винесено межі земельної ділянки, хоча зі сторони [PERSON] та чоловіка, особа якого не встановлена, постійно чинились перешкоди. На підтвердження викладеного надано копію висновку комісії створеної розпорядженням голови [PERSON] міської ради №02-05/326 від 01.08.2017 року щодо розгляду звернення [PERSON], жительки с. Чорногузи Вижницького району. [PERSON] ухвали [PERSON] районного народного суду Чернівецької області від серпня 1992 року, якою залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON], про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. [PERSON] технічного паспорту інвентарний №5/81, виготовленого КП «[PERSON] РБТІ» станом 02.07.2015 року імя [PERSON], з якого вбачається, що житлового будинок, що розташований в с. Чорногузи, вул. Небесної Сотні, 17, Вижницького району Чернівецької області 1960 років побудови, загальна вартість нерухомого майна за вказаною адресою становить 43283,00 грн. У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен при розгляді питання про його цивільні права та обовязки має право на відкритий та справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Складовою частиною справедливого судочинства, зокрема, є доступ до процедури зо всіма атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів державної влади. Згідно з ч.1 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Згідно ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Частина перша ст.55 Конституції України визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ч.2 ст.77 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Порушене право може бути захищено у спосіб, хоча і не передбачений зазначеною нормою, законом чи договором, але такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням. Як на одну з підстав позову, позивач [PERSON] посилається на те, що приймаючи оскаржуване рішення [PERSON] міська рада Вижницького району Чернівецької області вийшла за межі своїх повноважень, оскільки ним затверджено протокол погоджувальної комісії від 21.03.2017 року, оформлений без її участі та погодження. Так, відповідно до вимог ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Питання регулювання земельних відносин, відповідно до п.34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Частинами 1 та 2 ст.118 ЗК України передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Частиною 1 статті 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Порядок встановлення та відновлення меж земельних ділянок визначений Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376. Абзацом 6 п.2.8. Інструкції передбачено одним із складових технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки. Відповідно до п.п.4.1-4.3 зазначеної Інструкції, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Пунктом 4.4 вказаної Інструкції передбачено, що у разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Відповідно до ст.55 Закону України «Про землеустрій», встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям. За вимогами ст.158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що згідно зі ст.158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів. Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому ст.198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж земельної ділянки не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржуване рішення 4 сесії VІІІ скликання [PERSON] міської ради Вижницького району Чернівецької області №94/2-4/17 від 22.03.2017 року, яким затверджено протокол погоджувальної комісії від 21.03.2017 року, який не підписаний [PERSON], міська рада діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, Земельним кодексом України та ЗУ «Про місце самоврядування в Україні», а тому позов [PERSON] в цій частині є безпідставним та задоволенню не підлягає. При цьому суд враховує, що [PERSON] перешкоджала у погодженні меж земельної ділянки, оскільки вважала, що у неї вилучають належну їй земельну ділянку площею 0,0368 га. Також, як на одну з підстав позову, позивач [PERSON] посилається на те, що приймаючи оскаржуване рішення Чорногузівська сільська рада Вижницького району Чернівецької області вийшла за межі своїх повноважень, оскільки фактично передала [PERSON] земельну ділянку площею 0,0368 га, яку вилучила з площі землі, яка була у користуванні її спадкодавців, а після їх смерті законним землекористувачем якої є вона, як власник житлового будинку, господарських будівель та споруд і дане рішення прийнято без її згоди. За змістом ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст.116, ст.125 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 2 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України та ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист своїх прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. При вирішенні такого судового звернення суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. З безпосередньо досліджених письмових доказів судом установлено, що: будь-які рішення органу місцевого самоврядування про передачу даної земельної ділянки [PERSON] чи [PERSON], а також позивачу у власність або надання її у користування (оренду) відсутні; на момент розгляду справи в суді право власності або користування земельною ділянкою площею 0,43 га (таку площу вказує позивач), яка розміщена під будинком [PERSON], який розташований в с. Чорногузи по вул. Небесної Сотні, 19 не зареєстровано, а лише рішенням ХV сесії VІІ скликання Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №133-15/16 від 06.10.2016 року їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по відновленню та встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, який перейшов їй згідно рішення суду від 07.04.2016 року, справа №713/501/16-ц по вул. Небесної Сотні, 19 в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області; відсутні будь-які докази, що саме спірна земельна ділянка площею 0,0368 га входить до земельної ділянки [PERSON] площею 0,0882 га, та до земельної ділянки, якою без відповідних правовстановлюючих документів користується позивач, так як межі її земельної ділянки на час прийняття оскаржуваного рішення не виносились в натурі і правовстановлюючі документи на земельну ділянку були відсутні. Жодних клопотань про призначення судових земельно-технічних експертиз ні позивач, ні її представник під час розгляду справи не заявляли; рішень про вилучення земельних ділянок у позивача, як передбачено ст.149 ЗК України, Чорногузівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області, правонаступником всього майна, прав та обовязків якої є [PERSON] міська рада Вижницького району Чернівецької області, взагалі не приймалося. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що жодними належними та допустимими доказами [PERSON] не довела, що діями відповідача [PERSON] міської ради Вижницького району Чернівецької області, яка є правонаступником всього майна, прав та обовязків Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, при прийнятті рішення ІХ сесії VІІ скликання №88-09/26 від 14.07.2016 року були порушені, невизнані або оспорювані її права, як власника чи користувача суміжної земельної ділянки, а тому і в цій частині позов [PERSON] є безпідставним і задоволенню не підлягає. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання частково незаконними рішень міської ради безпідставні, є помилковими, а тому задоволенню не підлягають. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного ні позивачем, ні її представником суду не надано. На підставі викладеного, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, ст.ст.3, 11, 15, 16, 21, 377, 393 ЦК України, Конституції України, ст.ст.12, 106, 107, 116, 118, 120, 122, 125, 158, 186, 198 ЗК України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про землеустрій», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: dismissed