Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позов обґрунтований тим, що 03 квітня 2017 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області винесено рішення по справі № 338/161/17, згідно якого з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення судом рішення змінилося її матеріальне становище, а також зросли витрати на утримання дитини, яка відвідує репетитора, займається спортом, має намір займатись комп`ютерними технологіями та відвідувати різноманітні гуртки, тому розмір аліментів, визначених рішенням суду, не може забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідач є здоровою, працездатною та матеріально забезпеченою особою, інших осіб на утриманні не має. Просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача адвокат Мула Х.О. в судовому засіданні пояснила, що незважаючи на те, що аліменти присуджені в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн відповідач сплачує аліменти у розмірі не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить більше 1000 грн. Вказала, що з часу визначення аліментів у твердій грошовій сумі змінився сімейний стан відповідача, який з 06 вересня 2017 року перебуває в шлюбі і в нього на утриманні є дочка [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на право позивачки на зміну способу стягнення аліментів, не заперечила щодо задоволення позову та зміни розміру аліментів з твердої грошової суми 1000 грн на стягнення аліментів в частці від доходу, однак просила визначити до стягнення аліменти в розмірі 1/5 від заробітку (доходу) батька дитини, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2017 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про зміну імені [PERSON] 29 серпня 2019 року змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до довідки про доходи № 1235 від 06 серпня 2021 року, яка видана Департаментом патрульної поліції, [PERSON] працює поліцейським та отримує заробітну плату. Відповідач [PERSON] 06 вересня 2017 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , які є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133,135 Сімейного кодексу України . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням, тому, надане ч.3 ст. 181 СК України право одержувача аліментів на зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду, не може заперечуватися. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом положень ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини. З огляду на рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, а також інтересів дитини, суд вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 1000 грн на дитину щомісячно на стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей, а саме, в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням встановленого державою мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на відповідача, та захистом прав відповідача. Згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Також слід відкликати виконавчий лист, виданий у цивільній справі №338/161/17 на виконання рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2017 року про стягнення аліментів, який знаходиться на виконанні у Івано-Франківському МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Оскільки позивачка на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору у справі про зміну способу стягнення аліментів, з відповідача, згідно ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved