Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її родинних відносин із [PERSON], яка померла [INFO] та приходиться їй матір'ю. В заяві зазначила, що після смерті матері відкрилась спадщина, наразі виникла необхідність встановлення вказаних родинних відносин оскільки їй було відмовлено нотаріальною конторою в прийнятті спадщини, так як із наданих документів однозначно не можна було стверджувати їх родинність зв'язків із померлою. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник Першої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, що не є перешкодою для розгляду справи по суті. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити з таких підстав. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], копія якого міститься в матеріалах спадкової справи №74, [PERSON] померла [INFO] у віці 95 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть [INFO] зроблено запис №4582. Також встановлено, що державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 12.12.2002 за №4194 було відмовлено заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] скільки відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин з померлою. Слід зазначити, що згідно довідки Відділу реєстрації смерті у м. Києві №33/03-14 від 15.05.2003, в запис акта №4582 від [INFO] про смерть на гр.[PERSON] складений відділом реєстрації смерті у місті Києві на підставі справи №32 від 28.03.2003 року про внесення виправлення у актовий запис про смерть, складеної відділом РАГС Шевченківського РУЮ у м. Києві 10 квітня 2003 року внесені виправлення: виправлено прізвище померлої з «[PERSON]» на «[PERSON]». При цьому, вже листом від 20.08.2003 року №3760 державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори було відмовлено заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] скільки існують розбіжності у правовстановлюючому документі на ім'я померлої. Разом із тим, факт родинних стосунків між [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON] [INFO] як між рідними матір'ю і дочкою підтверджені сукупністю досліджених в судовому засіданні вищевказаних письмових доказів. Згідно копії запису акту про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] 1905 року народження та [PERSON] 1905 року народження уклали шлюб 5.02.1930 року. Копією свідоцтва про народження заявниці - [PERSON] підтверджено, що заявниця народилась [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Копія свідоцтва про шлюб підтверджує, що заявниця [PERSON] 1930 року народження уклала шлюб 12.04.1952 року із [PERSON] і після реєстрації шлюбу отримала прізвище «[PERSON]». Також, довідкою КП ЖЕК «Золотоустівська» №625 від 14.08.2013 підтверджено, що [PERSON] проживала в буд.[ADDRESS] та була прописана по день смерті [INFO]. При цьому, довідкою форми №3 засвідчено, що по цій же адресі з 1930 року і наразі зареєстроване місце проживання заявниці - [PERSON] Крім того, із копії свідоцтва про право власності на житло вбачається, що [ADDRESS] належить на праві власності в рівних долях [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] В свою чергу довідка №99 від 23.01.2002 року, видана начальником ЖЕКу №1009 Шевченківського району м. Києва, свідчить про те, що по вищевказаній адресі була прописана і проживала по день своєї смерті мати [PERSON] - [PERSON] Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а заява ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved