Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є власником квартири [ADDRESS]. Також у вказаній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], що є її онучкою. Вказує, що на даний час в спірній квартирі вона проживає одна та самостійно оплачує комунальні послуги. Відповідач більше трьох років за зазначеною адресою не проживає та не бере участі в утриманні квартири. Зазначає, що відповідач не може самостійно знятись з реєстрації місця проживання, у зв'язку з тим, що проживає за кордоном. З врахуванням наведеного, просить суд, визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 04 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Протокольною ухвалою суду від 29 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин проте, вчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням на веб-порталі судової влади. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2004 року, [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до витягу з будинкової книги, в даній квартирі зареєстрована [PERSON], що є членом сім'ї власника квартири (а.с. 6-7). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Виходячи з положень ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, при вирішенні питання про втрату членом сім'ї власника житла права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягає як строк його відсутності, так і поважність причини такої відсутності. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] більше трьох років, що підтверджується актом ОСББ «Авангард-Луцьк» від 20.08.2018 року (а.с. 10). Отже, відповідач будучи членом сім'ї власника жилого приміщення, понад один рік без поважних причин не проживає в ньому. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] у зв'язку з порушенням прав та законних інтересів позивача.

Outcome: approved