Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 12.09.2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано у виконкомі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 75, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] виданим 12.09.2006 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] народження. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спору з приводу виховання та утримання доньки та щодо поділу майна не виникає. Зазначає, що причиною пред`явлення позову про розірвання шлюбу є те, що з відповідачем по справі у них відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Вони мають різні погляди на життя. Відповідач проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, а вона з іншим чоловіком, яким є громадянином Румунії. На даний час з [PERSON] вони бажають зареєструвати шлюб. Позивачка вказує, що їхня з відповідачем сім`я припинила існування, оскільки вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. На підставі наведеного просить суд, не надавати строк для примирення та шлюб укладений з відповідачем, розірвати. Позивач та її представник будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача 31.03.2021 року подав заяву, в якій у зв`язку з хворобою, просить справу розглядати у його та відсутності позивачки. В заяві зазначив, що позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.1 ст. 223 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 12.09.2006 р. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 75, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] виданим 12.09.2006 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Спору щодо виховання дитини та майнового спору на час розгляду справи у суді, не виникає. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що сторони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. Позивачка тривалий час проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком з яким має намір укласти шлюб. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дитини, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved