Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась із наведеним вище позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2001 року, від якого мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. 23.11.2004 року шлюб було розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу Серія [NUMBER], актовий запис № 60). З того часу син проживає з матір'ю, а відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, аліменти не сплачує, у вихованні дитини участі не приймає, не піклується про здоров'я, його фізичний та моральний розвиток, чим фактично ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Тому просить позбавити відповідача батьківських прав. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду нотаріально завірену заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю не заперечував проти їх задоволення. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Прокурор прокуратури Суворовського району м. Херсона Денисенко В.С. в судовому засіданні підтримала позов. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача та з матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] мешкає з позивачем, а відповідач протягом тривалого часу вихованням та утриманням дитини не займається, його долею не переймається. Згідно довідки Відділу державної виконавчої служби Великописарівського районного управління юстиції Сумської області від 30.10.2014 року, у відповідача [PERSON] рахується заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини згідно виконавчого листа № 2-240, станом на 30.10.2014 рік в розмірі 25589,75 грн. Відповідно акту обстеження службою у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради умов проживання заявника, за адресою: [ADDRESS], вона має усі необхідні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. Згідно нотаріально завіреної заяви від 16.10.2014 року (зареєстровано в реєстрі за № 1173) [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Допитані в судовому засідання свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що дійсно відповідач вихованням свого сина не займається, не піклується про нього, ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Виконавчий комітет Суворовської районної у місті Херсоні ради - орган опіки та піклування Суворовського району м. Херсона направив до суду висновок від 10.10.2014 року № 145 про недоцільність на даний час позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідно до п. 6 ст. 19 СК України, суд не погоджується з відповідним висновком, оскільки він суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно вимог ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Верховний Суд України у Постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. вказав, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею, що відповідачем також не спростовано, тому позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved