Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 грн. на кожну дитину , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги [PERSON] , мотивує тим, що з 2010 по 2018 рік проживала з відповідачем у незареєстрованому шлюбі ,від даного громадянського шлюбу вони мають малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, діти знаходяться на повному утриманні позивача. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, також направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, частково , а саме в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, відзив на позовну заяву не надходив. У відповідності до ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6,7). Згідно довідки виданої Ягнятинською сільською радою Ружинського району Житомирської області за № 320 від 28.08.2019 року, неповнолітні діти : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , знаходяться на утриманні позивачки, зареєстровані та проживають разом з нею (а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та відповідач є працездатними особами, тому мають рівні можливості щодо належного матеріального забезпечення спільних дітей. Отже, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягають частковому задоволенню. Зважаючи на те, що обовязок утримувати малолітню дитину до її повноліття є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, а також, враховуючи встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в мінімальному розмірі, встановленому законодавством, тобто в розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд вважає, що позивачкою не надано доказів на встановлення розміру аліментів саме в сумі по 1500 грн. щомісячно, на кожну дитину окремо, тому в цій частині позовні вимоги задоволенні не підлягають. Отже, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає часткому задоволенню. Зважаючи на те, що обов`язок утримувати малолітню дитину до її повноліття є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, а також, враховуючи встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та з урахуванням заявлених позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial