Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON], мотивуючи тим, що є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] та уже успадкувала грошові вклади і житловий будинок по [ADDRESS]. До складу спадщини також входить 1/2 частина житлового будинку на [ADDRESS], але нотаріусом відмовлено їй у видачі свдіоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, оскільки правовстановюючий документ на вказане майно виданий на ім'я відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, 07.11.2018р. подала заяву, в якій позов підтримала з мотивів у ньому наведених, просила такий задовольнити, справу розглядати у її відсутності (а.с. 90). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, 07.11.2018р. подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності (а.с. 88). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, повідомлявся належно (а.с. 86, 87). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, 07.11.2018р. подала заяву, в якій зазначила, що спадщини після смерті матері [PERSON] не приймала, не претендує на таку, в т.ч. на частку в спірному будинку, просить позов [PERSON] задовольнити, справу розглядати у її відсутності (а.с. 89). Оскільки відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явився, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позов, а позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 90), суд, з огляду на положення ст. 280 ЦПК України, приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть (а.с.- 8) [PERSON] померла [INFO] З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9)видно, що [PERSON] і [PERSON] з 27.11.1979р. перебували в шлюбі. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с. 10) позивачка [PERSON] народилась [INFO], її батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Згідно копій свідоцтв про спадщину за законом убачається, що після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] успадкувала грошові вклади та житловий будинок на [ADDRESS]. Із листа приватного нотаріуса Пустомитівського нотаріального округу Баллод Г.А. від 13.08.2018 р. (а.с. 28) убачається , що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку на [ADDRESS], з тих підстав, що у спадкодавця відсутній правостановлюючий документ на вказане майно. Як вбачається із свідоцтва про право власності виданого КП «Городоцьке РБТІ» 14.12.2011р. (а.с. 18, 19), житловий будинок на [ADDRESS] в цілому зареєстровано за [PERSON] Згідно технічного паспорта на вищеозначений житловий будинок, такий збудований у 1985 році. За життя спадкодаввця розподілу майна подружжя [PERSON] не проводили. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. За змістом ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Згідно положень ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. На час будівництва житлового будинку на [ADDRESS] - 1985р., діяв Кодекс про шлюб та сім»ю в ред. 1970р. Згідно ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Разом з тим, враховуючи, що право власності нерухомого майно виникає з моменту державної реєстрації такого права власності, яка відбулась 14.12.2011р., на момент дії Сімейного Кодексу України в ред. 2004р., то при розгляді справи слід керуватись саме нормами СК України. Згідно ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Розміри часток майна дружини і чоловіка є рівними. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що житловий будинок на [ADDRESS] збудований подруджжям [PERSON] за час перебування в шлюбі, а відтак є спільним майном подружжя, що 1/2 частина такого фактично належала спадкодавцю [PERSON] і входить до складу спадкового майна після її смерті. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, інші спадкоємці за прийняттям спадщини не звертались. Відсутність правостновлюючого документа на 1/2 частину житлового будинку на [ADDRESS] унеможливлює успадкування такого позивачкою [PERSON] в нотаріальному порядку, а відтак суд визнає за нею право власності на 1/2 частину вищеозначеного житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами на [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що померла [INFO] Судові витрати у провадженні складають 1 472 грн. 56 коп. (а.с. 1, 2) та підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки.

Outcome: approved