Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тульчинського районного суду з позовом до Зарічненської сільської ради Тульчинського району про визнання права власності на спадкове майно,мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 10.09.1996 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке входить до спадкової маси незавершений будівництвом житловий будинок з готовністю 59%, з підвалом готовністю 79%, входом до підвалу, розташований в с.Зарічне Тульчинського району Вінницької області по вул..Косіора,86А, який покійний будував із матір»ю позивачки [PERSON] Заповіт батько не залишив. Спадщину після його смерті прийняла мати [PERSON] Позивачка фактично прийняла спадщину, так як після смерті батька утримувала в належному стані незавершений будівництвом житловий будинок. 21.02.1998 року померла мати позивачки. Спадщину після її смерті позивачка прийняла, про що свідчить свідоцтво про спадщину за законом АЕВ № 909883, видане Тульчинською державною нотаріальною конторою 14.09.2001 року. Після смерті батька та матері позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. Рішенням №33 виконкому Зарічненської сільської ради від 12.09.1992 року батькові було виділено в користування земельну ділянку площею 0,25 га в с.Зарічному Тульчинського району по вул..Косіора та надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель. В 1993 році було складено акт винесення в натурі меж земельної ділянки і розробки будівель. Було виготовлено проект забудови земельної ділянки і 15.02.1993 року надано дозвіл на проведення будівель них робіт Після цього батько та мати позивачки розпочали будівництво будинку, яке не було завершене, так як 10.09.1996 року батько помер, а 21.02.1998 року померла мати. Для належного оформлення своїх спадкових справ вона звернулась до Тульчинської державної нотаріальної контори.21.11.2015 року державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину незавершене будівництво житлового будинку, їй було відмовлено. В зв»язку з цим для оформлення права на спадщину вона звернулась до суду. Просить суд визнати за нею право забудовника щодо недобудованого житлового будинку готовністю 59%, з підвалом готовністю 79%, з входом у підвал, розташованого в с.Зарічне Тульчинського району Вінницької області по вул..Косіора,86А, з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання на її ім»я документів, що посвідчують право власності на даний будинок. В судове засідання позивачка не з»явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Зарічненської сільської ради, в судове засідання не з»явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 008280, виданого виконкомом Зарічненської сільської ради 23.02.1998 року, [PERSON] померла 21.02.1998 року. Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 350903, виданого виконкомом Зарічненської сільської ради 13.09.1996 року, [PERSON] помер 10.09.1996 року. Рішенням виконкому Зарічненської сільської ради №33 від 12.09.1992 року [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0.25 га в с.Зарічному по вул..Косіора та надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку згідно із затвердженим проектом планіровки та забудови села. 15.02.1993 року Тульчинським районним технічним бюро [PERSON] надано дозвіл на виконання будівельних робіт. 14.09.2001 року державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON], на 1/3 частину житлового будинку по вул.Косіора,39 в с.Зарічне Тульчинського району Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЯР № 598013, виданого Клебанським сель загсом Тульчинського району 16.05.1957 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 341580, виданого 01.04.1975 року Зарічненською сільською радою Тульчинського району [PERSON] уклала шлюб із приймаком П.А. і змінила прізвище на [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори від 21.11.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на незавершене будівництво житлового будинку по вул.Косіора в с.Зарічне Тульчинського району. За довідкою державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори №468/01-16 від 16.08.2016 року після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа. Заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] 14.09.2001 року остання отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Із спадкової справи № 628/1997, заведеної 10.09.1996 року після смерті [PERSON], слідує, що заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] і 18.11.1997 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом грошові заощадження. Вивчивши надані суду письмові докази, оцінюючи їх відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, зважаючи на визнання позову відповідачем на підставі ст.174 ЦПК України суд вважає можливим прийняти рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 19.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Outcome: approved