Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так, 18.02.2019р. Суворовським районним судом м. Одеси по справі № 523/15969/17 за позовом [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів, винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , по 5500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 16.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по [INFO] . У зв`язку з тим, що відповідач добровільно рішення суду не виконує, позивач звернулась до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Другий Суворовський ВДВС) для примусового виконання рішення суду. 23.07.2019р. постановою державного виконавця Другого Суворовського ВДВС Добріяна Д.В. було відкрито виконавче провадження № 59621361. 05.08.2019р. державним виконавцем Другого Суворовського ВДВС Добріяном Д.В. винесено постанови: про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю. 05.08.2019р. відомості про відповідача були внесені до Єдиного державного реєстру боржників. Згідно розрахунку заборгованості виконаного державним виконавцем Другого Суворовського ВДВС Добріяном Д.В. станом на 01 серпня 2019 за період з 16.11.2017 року розмір боргу зі сплати аліментів становить 112 933,33 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України позивачка вважає, що у відповідача виник обов`язок щодо сплати неустойки за прострочення сплати аліментів. Сума неустойки складає 348045.27 грн. = (2933 грн. х 1% х 619 дн.) + (5500 грн. х 1% х 588 дн.) + (5500 грн. х 1% х 557 дн.) + (5500 грн. х 1% х 529 дн.) + (5500 грн. х 1% х 498 дн.) + (5500 грн. х 1% х 468 дн.) + (5500 грн. х 1% х 437 дії.) + (5500 грн. х 1% х 407 дн.) + (5500 грн. х ,1% х 376 дн.) + (5500 грн. х 1% х 345 дн.) + (5500 грн. х 1 % х 315 дн.) + (5500 грн. х \\% х 284 дн.) + (5500 грн. х 1% х 254 дн.) + (5500 грн. х'1% х 223 дн.) + (5500 грн. х і% х 192 дн,) +-(5500 грн. х 1% х 164 дн.) + (5500 грн. х 1% х 133 дн.) -і- (5500 грн. х 1% х 103 дн.) + (5500 грн. х 1% х 72 дн.) + (5500 грн. х 1% х 42 дн.) - (5500 грн. х 1% х 11 дн.). Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст. 196 СК України розмір пені не може бути більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, станом на 12.08.2019 р. розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 112 933.33 грн. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за заборгованістю по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , за період з 16 листопада 2017 року по 12 серпня 2019 року - в сумі 112 933,33 грн.. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Від відповідача надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких він повідомляє наступні обставини. Так 18.02.2019р. Суворовським районним судом м. Одеси по цивільній справі №523/15969/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, було ухвалено рішення, якими позовні вимоги були задоволені частково та з відповідача на користь позивачки було стягнуто щомісячно аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття по [INFO] в твердій грошовій сумі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 16.11.2017 року. Не погодившись із рішенням по цивільній справі про стягнення аліментів, позивачка - [PERSON] подала апеляційну скаргу. Постановою Одеського апеляційного суду від 12.06.2019 року, апеляційну скаргу [PERSON] - залишено без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2019 року залишено без змін. Отримавши постанову Одеського апеляційного суду від 12.06.2019 року, відповідачем 25.06.2019 року було здійснено переказ через ПАТ «Укрпошта» на адресу [PERSON] , суми аліментів у розмірі 5500 грн. відповідно до рішення суду, після чого кожного 25 числа наступного місяця відповідачем здійснювались перекази по сплаті аліментів. Після отримання по пошті, приблизно наприкінці серпня 2019 року, постанови про відкриття провадження Державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Добріяна Д.В. від 23.07.2009р., відповідач 28.08.2019 року звернувся до Другого відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області із відповідною заявою про надання завіреного належним чином розрахунку заборгованості по аліментах, надання можливості ознайомитись із ВП №59621361, а також просив долучити до матеріалів ВП №59621361 копії квитанцій про сплату аліментів за червень 2019 року, липень 2019 року та серпень 2019 року. Отримавши розрахунок заборгованості по аліментах відповідачем 04.09.2019 року була сплачена вся заборгованість по аліментах. На підставі викладеного, відповідач вважає, що заборгованість по аліментах виникла не з його вини, та він не ухилявся від сплати аліментів. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що 18.02.2019р. Суворовським районним судом м. Одеси по цивільній справі №523/15969/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, було ухвалено рішення, якими позовні вимоги були задоволені частково та з відповідача на користь позивачки було стягнуто щомісячно аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття по [INFO] в твердій грошовій сумі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 16.11.2017 року. В судовому засіданні були оглянути матеріали цивільної справи № 523/15969/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. З матеріалів даної справи вбачається, що рішення суду від 18.02.2019р. було ухвалено у відсутності відповідача, а також, що копію рішення суду від 18.02.2019р. відповідач не отримував. З матеріалів справи вбачається, що не погодившись із рішенням по цивільній справі про стягнення аліментів, позивачка - [PERSON] подала апеляційну скаргу. Постановою Одеського апеляційного суду від 12.06.2019 року, апеляційну скаргу [PERSON] - залишено без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2019 року залишено без змін. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач отримав копію постанови Одеського апеляційного суду від 12.06.2019 року. Відповідачем також надані докази, а саме, що 25.06.2019 року ним було здійснено переказ через ПАТ «Укрпошта» на адресу [PERSON] , суми аліментів у розмірі 5500 грн. відповідно до рішення суду, після чого кожного 25 числа наступного місяця відповідачем здійснювались перекази по сплаті аліментів. Судом також встановлено, що 09.07.2019р. представник [PERSON] - [PERSON] отримав виконавчий лист по цивільній справі № 523/15969/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 22.07.2019р. представник [PERSON] - [PERSON] подав заяву до Другого Суворовського відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження. З матеріалів виконавчого провадження № 59621361 вбачається, що 23.07.2019р. постановою державного виконавця Другого Суворовського ВДВС Добріяна Д.В. було відкрито виконавче провадження № 59621361. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження було направлена відповідачу, однак матеріали виконавчого провадження не містять відомостей щодо отримання вищевказаної постанови відповідачем (боржником). 05.08.2019р. державним виконавцем Другого Суворовського ВДВС Добріяном Д.В. винесено постанови: про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю. 05.08.2019р. відомості про відповідача були внесені до Єдиного державного реєстру боржників. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що відповідач 28.08.2019 року звернувся до Другого відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області із відповідною заявою про надання завіреного належним чином розрахунку заборгованості по аліментах, про ознайомленням із виконавчим провадження №59621361, а також просив долучити до матеріалів ВП №59621361 копій квитанцій про сплату аліментів за червень 2019 року, липень 2019 року та серпень 2019 року. Згідно розрахунку заборгованості виконаного державним виконавцем Другого Суворовського ВДВС Добріяном Д.В. станом на 02 вересня 2019 за період з 16.11.2017 по 02.09.2019 року розмір боргу зі сплати аліментів становить 101 433 грн.. Отримавши розрахунок заборгованості по аліментах відповідачем 03.09.2019 року була сплачена вся заборгованість по аліментах у розмірі 101 433 грн.. Вищевказані обставини свідчать, що відповідач не ухилявся від сплати аліментів, а також, що заборгованість виникла за його вини. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З матеріалів цивільної справи № 523/15969/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів вбачається, що позивачка звернулась з позовом 16.11.2017р., а також саме з цієї дати були присуджені аліменти. В той же час, рішення про стягнення аліментів було ухвалено 18.02.2019р., а набрало законної сили 12.06.2019р. на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 12.06.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, саме починаючи з 12.06.2019р. у відповідача виник обов`язок щодо виконання рішення суду про стягнення аліментів. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач почав сплачувати періодичні платежі у розмірі 5500 гривень відповідно до рішення суду, починаючи з червня 2019р.. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що згідно розрахунку заборгованості виконаного державним виконавцем Другого Суворовського ВДВС Добріяном Д.В. станом на 02 вересня 2019 за період з 16.11.2017 по 02.09.2019 року розмір боргу зі сплати аліментів становить 101 433 грн.. Однак вищевказаний розрахунок отриманий відповідачем (боржником) тільки 03.09.2019р., після чого одразу його сплачено на рахунок Другого Суворовського відділу ДВС. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно п. 22 Постанови Пленуму ВСУ „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 N 3, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже обов`язковою ознакою наявності цивільно-правової відповідальності за ч. 1 ст. 196 СК України є встановлення вини платника аліментів за прострочення сплати аліментів. Суд вважає, що відповідач не ухилявся від виконання рішення щодо сплати аліментів, оскільки про наявність рішення про стягнення з нього аліментів від 18.02.2019р. йому стало відомо в процесі апеляційного оскарження даного рішення, а після отримання рішення апеляційної інстанції, відповідач одразу почав виконувати рішення суду. В той же час, заборгованість по сплаті аліментів виникла в результаті тривалого розгляду справи, а не в результаті ухилення відповідача від виконання рішення суду. Окрім того, після отримання відповідачем (боржником) розрахунку заборгованості вона була погашена у повному обсязі. На підставі викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed