Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, який було уточнено під час розгляду справи, до Будьоннівської районної у м. Донецьку ради про визнання за нею права власності в порядку спадкування на жилий будинок [ADDRESS], після смерті [INFO] батька - [PERSON] і смерті [INFO] матері - [PERSON]. Позивачка свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], якому належав жилий будинок [ADDRESS], що складається з жилого будинку літ. А-1, літньої кухні літ. Б-1, сараю літ. В-1, вбиральні літ. Г-1, сіні літ. б, огорожі к-1-2. Право власності на даний будинок за життя [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєстрував, але станом на 1984 рік будинок був проінвентаризований на ім'я [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] в частках по 1/2 прийняли позивачка і її мати [PERSON], які разом проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак своїх спадкових прав не оформили належним чином. [INFO] померла [PERSON] і позивачка прийняла спадщину після її смерті. Однак нотаріус своєю постановою відмовив у видачі Свідоцтва про спадщину позивачці після смерті [PERSON] і [PERSON] у зв'язку з тим, що у спадкодавців був відсутній правовстановлюючий документ, тому позивачка вимушена звернутись до суду для захисту своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась. Суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач Будьоннівська районна у м. Донецьку рада повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання представника не направила. Суду надана заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Третя особа Дев'ята донецька державна нотаріальна контора повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання представника не направила. Суду надана заява про розгляд справи за відсутності представника. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу, в поясненнях яких немає необхідності на підставі наданих суду письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], про що Пролетарським відділом ЗАГСу м. Донецька 09 серпня 1988 року зроблено запис № 1238. На підставі нотаріально посвідченого Договору на право забудови вільної земельної ділянки від 23 травня 1946 року [PERSON] була надана земельна ділянка [ADDRESS] площею 648 кв.м строком на 65 років. Як вбачається з копії домової книги, розпочатої в 1956 році, будинок [ADDRESS] було перенумеровано на № 5. 27 листопада 1969 року співробітниками Донецького БТІ домоволодіння [ADDRESS], що належало [PERSON] було про інвентаризоване. Згідно Інвентаризаційної справи домоволодіння складається: жилий будинок літ. А-1, загальною площею 61,70 кв.м, жилою 33,2 кв.м, літня кухня літ. Б-1, сіни літ. б, сарай літ. В, вбиральня літ. Г, паркан, ворота № 1-2. Приймаючи до уваги сутність заявлених вимог і обставини справи, суд вважає за необхідне вирішити дану цивільну справу на підставі законодавства, що діяло на момент виникнення спадкових правовідносин, смерті [PERSON] і [PERSON]. Цивільним кодексом 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин щодо спадкування після смерті [PERSON] було передбачено, що спадкоємцями першої черги за законом є діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст.. 529 ЦК України). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 35349341 від 11.10.2013 року [PERSON] заповіт на випадок смерті не залишав. Згідно ст. 548 ЦК України (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України (1963 р.), спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном і якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. Таким чином, спадкоємцями першої черги, які на підставі ст. 549 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON] по ? частині кожна є його дружина [PERSON] (Свідоцтво про одруження [PERSON] і [PERSON] 22.04.1950 року, актовий запис № 323 Будьоннівського бюро ЗАГСу м. Сталіно) та донька [PERSON] (Свідоцтво про народження [PERSON] 24 лютого 1950 року, актовий запис № 782 Будьоннівського бюро ЗАГСу, Свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON] 19.07.1975 року, актовий запис Пролетарського відділу ЗАГСу м. Донецька), які проживали разом із [PERSON] на час його смерті, що підтверджується записами з Домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS]. 11 жовтня 2013 року [PERSON] звернулась до Дев'ятої донецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Державний нотаріус Дев'ятої донецької державної нотаріальної контори Гладій М.О. Постановою від 04 листопада 2013 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. [PERSON] померла [INFO] року, про що [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівскього РУЮ у м. Донецьку складено відповідний актовий запис № 125. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 35349306 від 11.10.2013 року [PERSON] заповіт на випадок смерті не залишала. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину є її донька - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON], Свідоцтвом про укладення шлюбу, записами з Домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS]. Державний нотаріус Дев'ятої донецької державної нотаріальної контори Гладій М.О. Постановою від 04 листопада 2013 року відмовила [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Згідно листа КП «БТІ м. Донецька» від 15 жовтня 2013 року за № 259163 право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно інвентаризаційної справи № 4/13804, за адресою: [ADDRESS], проведена технічна інвентаризація даного домоволодіння в 1984 році на ім'я [PERSON]. Як роз'яснив Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6 своєї Постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Вирішуючи позов по суті, суд враховує ті обставини, що неможливо оформлення позивачкою спадщини після смерті батька [PERSON] у розмірі ? частини жилого будинку і матері [PERSON] у розмірі ? частини жилого будинку через нотаріальну контору у визначеному законом порядку, оскільки на теперішній час позивачка не може зареєструвати право власності за померлими спадкодавцями та надати правовстановлюючий документи та відповідний витяг нотаріусу, який виніс постанову про відмову у видачі Свідоцтв про право на спадщину. Реалізувати своє право власності на будинок іншим шляхом ніж через судове рішення у зв'язку з прогалинами в законодавстві, що регулює зазначені правовідносини, позивач не може. За наведених обставин позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на ? частину будинку [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] і на ? частину будинку [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON], в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсацію за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved