Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано 06.05.2015 року. Від даного шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач має намір разом з донькою відвідати своїх родичів у м. Краснодарі Російської Федерації. Зважаючи на те, що відповідач безпідставно чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоровя дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку, шляхом відмови надання дозволу позивачу на виїзд дитини за межі України, навмисно ігноруючи прохання позивача, у звязку з чим, позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засіданні позивач та її представник не зявились, однак представник позивача надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи та заперечення відповідач до суду не подавав. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували\~ в зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано, про що свідчить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2015 року (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №326870, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області від 15.01.2016 року (а.с.7).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки, однак відповідач аліменти на її утримання не сплачує, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню за період з 26.03.2015 року по 01.12.2016 року (а.с. 17). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 151 СК батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Стаття 152 СК України передбачає гарантоване право дитини на належне батьківське виховання. \~Стаття 154 СК України \~встановлює право батьків звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З урахуванням обставин справи та вказаних норм права, суд зважає на те, що позбавлення можливості малолітньої [PERSON] виїхати за кордон порушує її законні права та інтереси, зокрема ст. 33 Конституції України, яка визначає для громадян України вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України та ст. 1 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, згідно якої громадянин України має право виїхати з України і не може бути обмежений у праві на в'їзд в Україну. Окрім того, суд вважає, що виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, та не порушить прав відповідача як батька дитини і не позбавить останнього можливості брати участь у вихованні неповнолітньої доньки. З огляду на вищенаведене, суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки вимоги позивача є законними, достатньо обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дитини. Витрати на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн., згідно квитанції № б/н, розрахунку витрат на правову допомогу та акту виконаних робіт, адвоката [PERSON] від 20.04.2017 року (а.с.32-34), понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача, так як у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, на підставі ст. 33 Конституції України, \~ст. ст. 19, 150, 151, 152, 154, 155 СК України,

Outcome: approved