Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Держави Україна, Упоноваженого Верховної [PERSON] України з прав людини про неякісні послуги Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», надходження офіційного документа без печаті з Європейського Суду з прав людини. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 30.06.2016 вона одержала листа з Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) без відтиску поштового штемпелю «Укрпошти», коли цей лист потрапив до відділення пошти не відомо. З ЄСПЛ лист було відправлено 03.06.2016, конверт є номерним. Конверт прийшов в неякісну форму, оскільки позивач потрапила під дощ, а також конверт розклеївся, тому вважає, що його могли розклеїти та прочитати, а потім знов заклеїти. Крім того, внаслідок дощу прийшли в нечитаємий вигляд багато чеків «Укрпошти», оскільки чеки формувалися не по інструкції, заливка чорнил у компютер неякісна. Просила суд встановити, коли надійшов лист, вручення адресату ЄСПЧ та їй, і можливо чи ні надавати офіційний документ без печатки, стягнути з відповідача шкоду за неякісне направлення документа-листа. Позовна заява [PERSON] залишалася без руху, у т.ч. і з підстав відсутності змісту позовних вимог, розміру шкоди тощо (арк. справи 40, 49), проте, в порядку усунення недоліків [PERSON] не були зазначені конкретні вимоги до відповідачів, внаслідок чого позовну заяву їй було повернуто за ухвалою судді від 23.11.2016 (арк. справи 5455). Ухвала від 23.11.2016 була скасована ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.11.2016, у тому числі, з тих підстав, що зясування змісту позовних вимог та подання доказів можливо на наступних стадіях цивільного процесу (арк. справи 7778). [PERSON] оскаржила ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 06.10.2016 в касаційному порядку. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.05.2017 касаційна скарга [PERSON] відхилена (арк. справи 119120). Ухвалою судді від 7 серпня 2017 р. було відкрито провадження у даній цивільній справі, та [PERSON] відстрочено сплату судового збору по даній справі до ухвалення рішення у ній. Ухвалою суду від 20.09.2017 до участі у справі залучено Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (арк. справи 134). 24.10.2017 [PERSON] було подано до суду позовну заяву (скорочену) у даній справі, в якій зазначала, що їй з ЄСПЛ офіційні документи надходять в ксерокопіях, без підпису в оригіналі і без печатки, в конвертах без штемпелю України. Листи з України у 80% випадків листоноша приносить без повідомлення, а оператор «Укрпошти» надає їх інколи на підпис. Просила суд розглядати справу без її участі, викликати відповідачів, установити шкоду і направити її виплату в Пенсійний фонд м. Запоріжжя для виплати як надбавку кожного місяця (а.с. 145). Ухвалою суду від 8 листопада 2017 р. замінено відповідача у справі на Урядового уповноваженого у справах ЄСПЛ, а також залучене ПАТ «Укрпошта» співвідповідачем, із виключенням УДППЗ «Укрпошта» з кола третіх осіб, прийнято до розгляду позовну заяву (скорочену) (арк. справи 180181). 15.12.2017 набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, за яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) викладено у новій редакції. Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. З урахуванням викладених вимог закону, розгляд справи було продовжено за правилами спрощеного позовного провадження. У судові засідання позивач не зявлялась, про дату, час та місце судових засідань повідомлялась належним чином, у позовній заяві (скороченій) висловила клопотання про розгляд справи у її відсутність (арк. справи 145 зворот). Також, листами повідомляла суду причини неявки у судове засідання (викрали паспорт, відмінили електричку, чекає представника «Тепломережі» для складання акту, День народження доньки тощо). Тому, суд з урахуванням положень ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України вважав за можливе розглянути справу у відсутність позивача на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача-1 Урядового уповноваженого у справах ЄСПЛ у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, причини неявки у судові засідання не повідомив, надіслав письмові заперечення проти позову, в яких зазначав, що Уповноважений не наділений інформацією щодо надходження, реєстрації та розгляду заяв ЄСПЛ до надходження їх на опрацювання до Уповноваженого. Як випливає з неповної копії листа ЄСПЛ від 07.06.2016, доданої до позовної заяви, рішення у справі позивача за заявою № 17782/16 було прийнято суддею одноособово, і таке рішення відповідно до ст. 27 Конвенції та Правила 52А Регламенту ЄСПЛ є остаточним. За інформацією офіційного сайту ЄСПЛ, 26.05.2016 ухвалою ЄСПЛ заяву № 17782/16 у справі «Мирна проти України» було визнано неприйнятною. ЄСПЛ та його Секретаріат у своїй діяльності є незалежними та керуються Конвенцією та Регламентом ЄСПЛ. Відповідно до Практичної рекомендації «Письмовий змагальний процес» до Регламенту ЄСПЛ будь-яке листування щодо заяв до ЄСПЛ здійснюється через Секретаріат. Відтак, визначення прийнятності заяв до розгляду ЄСПЛ щодо порушення прав, гарантованих Конвенцією, та направлення ЄСПЛ листів заявникам виходить за межі Уповноваженого і належить до виключної компетенції ЄСПЛ. Відповідно Уповноважений не має повноважень втручатися в його роботу та впливати на його рішення. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити. Суд, з урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України вважав за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача-1 з урахуванням наданих ним заперечень проти позову та доказів, що наявні в матеріалах справи. Представник відповідача-2 ПАТ «Укрпошта» у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав письмові заперечення проти позову, за змістом яких вважав позовну заяву [PERSON] такою, що не відповідає вимогам ЦПК України, оскільки у ній відсутні позовні вимоги. Разом із тим, розглянуті можуть бути судом лише конкретні вимоги позивача. Розмір шкоди позивач також не визначила. Претензії у позивача виникають з приводу оформлення листів ЄСПЛ, однак ПАТ «Укрпошта» не має ніякого відношення до порядку оформлення ЄСПЛ вихідної кореспонденції та порядку її направлення адресатам. Просив у позові в частині вимог до ПАТ «Укрпошта» відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідача-2, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що листом від 02.06.2016 ЄСПЛ повідомив [PERSON] про те, що її скарга від 10.03.2016 була розглянута та визнана неприйнятною (а.с. 46). Як зазначає [PERSON] у позовній заяві (з урахуванням доповнення її доводів), вказаний лист був відправлений ЄСПЛ згідно з поштовим штемпелем 03.06.2016, але 30.06.2016 вона отримала цей лист, потрапила під дощ, внаслідок чого конверт розклеївся. Штампу або печатки лист не містив, які могли внаслідок замочування зникнути. Тому, вона позбавлена можливості встановити, коли саме надійшов лист до відділення ПАТ «Укрпошти» та був вручений адресату, чи можливо надходження офіційного листа з ЄСПЧ без печатки, а тому просила стягнути з відповідача шкоду (без визначення розміру) внаслідок неякісного направлення документа (а.с. 1). Крім того, зазначала, що у листі ЄСПЧ підпис є не оригінальний, а ксерокопія, а сам лист не має штемпелю України. Вважає, що після надходження листа з ЄСПЛ на територію України має бути проставлений штемпель (а.с. 143145). Так, як випливає зі змісту письмових заперечень Уповноваженого у справах ЄСПЛ, рішення у справі [PERSON] за її заявою № 17782/16 було прийнято суддею ЄСПЛ одноособово. За інформацією, наявною на офіційному сайті ЄСПЛ, 26.05.2016 ухвалою ЄСПЛ заяву № 17782/16 у справі «Мирна проти України» було визнано неприйнятної. Відповідно до пункту 1 Положення про Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2006 № 784, Уповноважений у справах Європейського суду з прав людини є посадовою особою Міністерства юстиції, на яку покладено повноваження щодо забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини (далі - Суд) під час розгляду справ про порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а також інформування Комітету міністрів [PERSON] Європи про хід виконання рішень Суду. Пунктом 6 вказаного Положення встановлені права, якими наділений Уповноважений у справах ЄСПЛ, зокрема, він вправі: 1) звертатися із запитами до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та отримувати від них необхідні матеріали та інформацію; 2) ініціювати утворення експертних та робочих груп, залучення спеціалістів, науковців та юридичних радників, примирювачів, фахівців, експертів, у тому числі іноземних, до вирішення питань, що належать до його компетенції; 3) звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій з метою надання сприяння у здійсненні заходів щодо забезпечення представництва України в Суді та виконання його рішень, а також із створення необхідних умов для проведення Судом розслідування у справі про порушення Конвенції та вжиття заходів відповідно до його Регламенту. Таким чином, Уповноважений у справах ЄСПЛ не наділений повноваженнями встановлювати, розяснювати чи надавати оцінку листам, надісланим на адресу заявників Європейським судом з прав людини, у т.ч. щодо змісту листів, наявності в них печаток та оригінальних підписів. ЄСПЛ у своїй діяльності та його Секретаріат є незалежними та керуються Конвенцією, Регламентом ЄСПЛ. Відповідно до Практичної рекомендації «Письмовий змагальний процес» до Регламенту ЄСПЛ, будь-яке листування щодо заяв до ЄСПЛ здійснюється через його Секретаріат. Таким чином, направлення ЄСПЛ листів заявникам належить до виключної компетенції ЄСПЛ. Тому, позовні вимоги [PERSON] до Уповноваженого у справах ЄСПЛ задоволенню не підлягають. Стосовно позовних вимог до ПАТ «Укрпошта» суд зазначає наступне. Порядок надання послуг поштового зв'язку, права та обов'язки операторів поштового зв'язку і користувачів послуг поштового зв'язку регулюється Правилами надання послуг поштового звязку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі за текстом Правила). Пунктом 8.8 Правил передбачено, що оператори поштового зв'язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів. До міжнародних поштових відправлень належать, зокрема, листи - прості, рекомендовані. Згідно з п. 12 Правил, поштові відправлення, поштові перекази поділяються на внутрішні (пересилаються в межах України) та міжнародні (пересилаються за межі України, надходять до України, переміщуються через територію України транзитом). За вимогами п. 91 Правил, поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Як вказує позивач у позовній заяві, вона отримала міжнародне поштове відправлення, а саме простий лист з ЄСПЛ (Франція), на якому не містився штамп України. Разом із тим, зазначеними Правилами не передбачено обовязку оператора поштового звязку ставити будь-які штампи на міжнародних поштових відправленнях. Крім того, у позові [PERSON] вказала, що внаслідок дощу прийшли в нечитаємий вигляд багато чеків «Укрпошти», оскільки чеки формувалися не по інструкції, заливка чорнил у компютер неякісна. Проте, [PERSON] не вказала, вимогам якої саме Інструкції ці чеки не відповідають, які саме чеки малися на увазі, не зазначила дати їх видачі та інших реквізитів, не надала суду їх копій. Зазначення [PERSON] про «неякісну заливку чорнил у компютер» взагалі суперечить технічним можливостям будь-якого компютеру. Загальновідомим є факт, що компютери конструкційно не передбачають можливості заливки у них чорнил. Незважаючи на те, що судом були проведені необхідні підготовчі дії по справі, і позивачу розяснювалось необхідність зазначення у позовній заяві розміру шкоди, обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивачем так і не було зазначено розміру шкоди, яка заподіяна їй внаслідок неякісних, на думку позивача, послуг, що надаються ПАТ «Укрпошта», не вказано, в чому саме полягає шкода, не зазначено, в чому полягає причинний зв'язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою ПАТ «Укрпошта». Натомість, під час судового розгляду справи встановлено, що ПАТ «Укрпошта» у спірних правовідносинах діяло у відповідності до Правил, і порушень прав та інтересів позивача не допускало. Відтак, підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Укрпошта» суд не вбачає. Що стосується позовних вимог до Держави Україна, то позивач не визначилася, в особі якого органу виступає держава Україна, і в чому полягає шкода, завдана тим чи іншим державним органом. Поряд із цим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, відповідно до пп. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, зберігаючи обєктивність і неупередженість, розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. У даній цивільній справі суд залишав позовну заяву [PERSON] без руху, продовжував строки на усунення недоліків позовної заяви, розяснюючи в ухвалах від 13.10.2016, 02.11.2016 необхідність зазначення змісту позовних вимог, обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та доказів цих обставин. Однак, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.12.2016 була скасована ухвала суду першої інстанції від 23.11.2016, якою позовна заява [PERSON] була повернута внаслідок не усунення її недоліків. Враховуючи висновки та мотиви, наведені в ухвалі Апеляційного суду Запорізької області від 21.12.2016, судом першої інстанції 07.08.2017 було відкрито провадження у справі і справу призначено до підготовчого судового засідання з метою уточнення позовних вимог та інших обставин. 11.08.2017 [PERSON] було спрямовано лист, в якому були розяснені її процесуальні права та обовязки. Також, судом спрямовувалися [PERSON] письмові заперечення відповідачів проти позову. Тобто, суд належним чином сприяв позивачеві в реалізації її процесуальних прав та розяснював її права та обовязки. Проте, в судове засідання [PERSON] жодного разу не прибула, в поданих нею чисельних заявах так і не зазначила, в чому полягає заподіяна шкода, не визначила її розмір, не зазначила доказів заподіяння шкоди, обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON], з огляду на що вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю. Ухвалою від 07.08.2017 при відкритті провадження у справі [PERSON] було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. Однак, враховуючи, що за час розгляду справи судом позивач так і не визначила розміру позовних вимог (ціни позову), і не конкретизувала взагалі позовні вимоги (майновий чи немайновий характер, їх кількість), суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, який належить стягнути з [PERSON] З огляду на що, судові витрати у справі слід залишити за рахунок держави.

Outcome: dismissed