Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фізичної особи-підприємця [PERSON] з позовом про стягнення безпідставно набутих коштів. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 лютого 2020 року під час перегляду рекламних оголошень в мережі інтернет її зацікавило розміщене повідомлення відповідача. Зв`язавшись за вказаним в оголошенні номером телефону її було проінформовано про перелік послуг, строки їх виконання, а також вартість. Ними було обумовлено, що після перерахування коштів на картковий рахунок - [NUMBER] в ПАТ «Приватбанк» позивачу буде надіслано договір про надання послуг для підписання, а також надані відповідні послуги (інформаційно-консультативне забезпечення з питань порядку виїзду за кордон (Республіка Польща). 14 лютого 2020 року позивачем на вказаний вище картковий рахунок було перераховано кошти в сумі 9000,00 грн. В подальшому жодна з із довірених осіб відповідача на контакт з нею не виходила. Також не було вислано договір про надання послуг для підписання. Спроби зв`язатись з працівниками відповідача не дали жодних результатів. 06 квітня 2020 року на поштову адресу відповідача нею було надіслано претензії в якій вона просила повернути кошти. На момент подання позову не було отримано жодної відповіді. Ухвалою суду від 17.08.2020 року провадження по справі було відкрите та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, визначені строки для надання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.. У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами гл. 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна та які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання щодо безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: -набуття або збереження майна; -набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; -відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених у ст. 11 ЦК). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань щодо набуття,збереження майна без достатньої правової підстави виступають: -набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілої); -шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілої); -обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; -відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом ст. 1212ЦК України, безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до ч. 1 п.1, ч.2 ст. 11, ч.ч. 1,2 ст 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, які передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема,належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (кредитора) певну дію (передати майно,виконати роботу, надати послуг, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених у ст. 11 цього кодексу. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення та його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. У ч. 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Системний аналіз положень ч. 1, п. 1, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч. 1,2 ст.205, ч.1 ст. 207, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною підставою для набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатись набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулось в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК. Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення в зобов`язальних (договірних)відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. 14 лютого 2020 року позивачем на вказаний вище картковий рахунок було перераховано кошти в сумі 9000,00 грн. В позовній заяві позивачка зазначила, що при спілкуванні із довіреними особами відповідача, їй в загальних рисах було окреслено перелік послуг, які надають, їх надання та вартість. Також повідомлено, що договір про надання послуг буде надісланий пізніше (фактично після надання таких послуг). Таким чином договірних зобов`язань не виникло. Враховуючи, що наявності підстав для отримання грошових коштів [PERSON] з матеріалів справи не вбачається, суд вважає, що грошові кошти були отримані ним безпідставно, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно квитанції від 14.02.2020 року грошові кошти було переведено на рахунок [PERSON] , жодних доказів, що грошові кошти було переведено у зв`язку з його підприємницькою діяльністю суду не надано. Отже, суд дійшов висновку, що безпідставним набувачем коштів являється [PERSON] . Розподіл витрат на судовий збір судом вирішується згідно ст. 141 ЦПК України, зокрема, судовий збір, сплачений позивачкою у сумі 840,80 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000.00 гривень, підлягають стягненню з відповідача на її користь в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved