Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПрАТ «КЗЕСО» про стягнення нарахованих, але не виплачених сум при звільненні. В обґрунтування позову зазначається, що позивач працювала на підприємстві з 08.01.1992 року по 29.10.2021 року. Позивач звільнилась за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, однак під час звільнення підприємство не здійснило повний розрахунок із позивачем та не виплатило заробітну плату. Оскільки підприємством допущено порушення порядку розрахунку після звільнення, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Сторони належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, проте до судового засідання їх не викликали. Проте, представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутністю та зазначив, що підприємство позов визнає в межах наданої до суду довідки 18/1383 від 12.11.2021 року. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Так, судом встановлено, що [PERSON] працювала на ПрАТ «КЗЕСО» з 08.01.1992 року по 29.10.2021 року (а.с.7-8). 29 жовтня 2021 року позивач була звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.6). На дату звільнення борг підприємства перед позивачем зі сплати заробітної плати складав 74 020 грн., що підтверджується довідкою від 12.11.2021 року № 18/1383 та довідкою № 18/1511 від 09.12.2021 р. (а.с. 5, 15). Станом на момент розгляду справи сума боргу підприємства перед позивачем не змінилась. Відповідно до ст. ст. 116 та 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум влас-ник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ви-носить рішення по суті спору. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звільнена з підприємства та з нею не проведено повного розрахунку по заробітній платі. Спору щодо належних звільненому працівникові сум між сторонами не має та така сума складає 74 020 грн., що підтверджується відповідною довідкою підприємства та визнається стороною відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру середнього заро-бітку відповідачем надано розрахунок, згідно якого середньоденний розмір заробітної пла-ти позивача складає 383 грн. 61 коп.. Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердже-ного постановою Кабінету Міністрів України від 08лютого 1995 року № 100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Згідно абз. 3 п. 4 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пра-цівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох кален-дарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. З наданих до суду документів та розрахунку вбачається, що борг підприємства перед позивачем складається з суми невиплаченої заробітної плати, яка станом на 14 груд-ня 2021 року позивачу не перерахована, а тому позивач має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (дата судового рішення), виходячи з середньоденного розміру заробітної плати на рівні 383 грн. 61 коп.. Як зазначено, середньоденний заробіток позивача складав 383 грн. 61 коп., період затримки складає з 30 жовтня по 14 грудня 2021 року, тобто 32 дня, а тому сума яка підлягає стягненню з відповідача 383,61*32 = 12 275 грн.. Враховуючи, що позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд доходить до висновку про те, що судові вит-рати по сплаті судового збору за подання позову до суду слід стягнути з відповідача на ко-ристь держави в розмірі 1816 грн.

Outcome: approved