Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, що зареєстрований 05 червня 2006 року Підлісківською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з нею, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Свої вимоги мотивувала тим, що 05.06.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого в них народилось троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Однак, одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, у стані алкогольного сп`яніння влаштовував сварки та скандали, свідками яких часто ставали їхні діти. Вже близько року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, тому збереження шлюбу є неможливим. Вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася, в зв`язку з чим звернулася в суд з даним позовом. В підготовчому судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задоволити та стягнути з відповідача відшкодування сплаченого нею судового збору по даній справі. Відповідач відзиву на позов не подавав, в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує, щодо розірвання шлюбу, оскільки вони з позивачкою вже давно не підтримують жодних стосунків та не проживають разом і рішення про розірвання шлюбу відповідатиме їхнім інтересам. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження слід ухвалити рішення в зв`язку з визнанням позову відповідачем та задоволити заявлений позов з наступних підстав: Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.06.2006 року (а.с. 4), сторони по справі 05 червня 2006 року зареєстрували шлюб в Підлісківській сільській раді Долинського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 2. Про те, що від цього шлюбу у них народилось троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , свідчать їх свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.05.2017 року, серії [NUMBER] від 02.11.2010 року та серії [NUMBER] від 19.01.2018 року, видані виконкомом Підлісківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 9-11). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися напружені стосунки, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Як ствердила в судовому засіданні позивачка та підтвердив у письмовій заяві відповідач, вони сімейних відносин не підтримують, вже більше року разом не проживають та спільного господарства не ведуть, а їхні сімейні відносини носять тільки формальний характер. За таких обставин суд вважає збереження їх сім`ї неможливим, оскільки сторони категорично наполягають на розлученні, а тому заявлений позов слід задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю - позивачкою по справі, прізвище якої після розірвання шлюбу не змінювати. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 24,105,110,112-114,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved