Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить оголосити [PERSON], [INFO], померлим. Свою заяву обґрунтовує тим, що в кінці червня 2003 року її батько [PERSON] виїхав на підробітки у невідомому напрямку та до цього часу додому не повернувся, ніяких відомостей щодо його місця перебування у родини немає. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2005 року [PERSON], [INFO], визнано безвісно відсутнім. Враховуючи, що з часу ухвалення даного рішення пройшло близько 13 років, а з часу зникнення батька минуло близько 15 років, [PERSON] у місці свого постійного проживання так і не з`явився, його дочка звернулась до суду із заявою про визнання її батька [PERSON] померлим. У судове засідання [PERSON] не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій свої вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, направивши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення вимог не заперечують. Оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, суд, враховуючи їх клопотання, розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців. При розгляді даної справи суд враховує, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2005 року [PERSON], [INFO], визнано безвісно відсутнім. Таким чином факт зникнення [PERSON] більше 15 років тому встановлений рішенням суду, а отже на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню при розгляді даної справи не підлягає. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України. Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою. Судом встановлено, що заявник є дочкою [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом про народження (серії І-СР №015102 від 11.06.1997 року). Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживанні і місце перебування якої є невідомим. Окрім того оголошення особи померлим необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, якого вона просить оголосити померлим матеріально-правового звязку. У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Отже, оскільки [PERSON], як у місці свого постійного проживання в [INFO], так і в будь-якому іншому місці не зявився впродовж останніх 15 років і рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2005 року був визнаний безвісно відсутнім, то на даний час є всі підстави для оголошення його померлим. Суд також зважає, що заінтересовані особи [PERSON], який є сином [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження (серії І-СР № 057745 від 03.11.1999 року), та [PERSON], яка є колишньою дружиною [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (серії І-СР № 275565 від 22.02.1995 року) та свідоцтвом про розірвання шлюбу (серії 1-СР №019013 від 13.02.2007 року), обставини, які викладені вище визнали повністю. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] точно не може бути встановлено, [PERSON] необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили. На підставі зазначеного та

Outcome: approved