Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи письмові пояснення, свої вимоги обґрунтовує тим, що їй та відповідачу на праві спільної часткової власності по Ѕ частині належать наступні об`єкти нерухомого майна: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0722883200:01:001:0071 та земельна ділянка, площею 0,2934 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722883200:01:001:0072, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Вважає за доцільне та у зв`язку з неприязними стосунками з відповідачем, виділити їй у власність належні на праві власності частини будинковолодіння та земельних ділянок в натурі, відповідно до висновку будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, яким запропоновано один варіант поділу з відхиленням від ідеальних часток з можливістю грошової компенсації за таке відхилення іншому співвласнику. На підставі наведеного, просить суд, виділити їй в натурі та визнати особистою приватною власністю Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та являє собою відокремлене житлове приміщення з самостійним виходом, загальною площею 34,2 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м., до складу якого входять: приміщення 1-7 сіни площею 10,2 кв.м., приміщення 1-6 кладова площею 5,9 кв.м., приміщення 1-5 кімната площею 8,4 кв.м., приміщення 1-4 кімната площею 9,7 кв.м.; Ѕ частина сараю (Б-1) (ліва частина); сарай (б). Виконати наступні переобладнання і будівельні роботи по влаштуванню двох відокремлених житлових приміщень з самостійними виходами (житлових будинків) із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] : двом співвласниками: влаштувати автономне опалення та інженерні мережі; закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-3 і 1-4, 1-2 і 1-5, 1-1 і 1-6; першому співвласнику переобладнання відсутні; другому співвласнику: влаштувати дверні прорізи між приміщеннями 1-7 і 1-6, 1-6 і 1-5, 1-5 і 1-4, влаштувати віконний проріз у приміщенні 1-6, закласти цеглою дверний проріз в приміщенні 1-7, влаштувати дверний проріз в приміщенні 1-7 на місці одного із віконних прорізів, переобладнати приміщення 1-7 в кухню (наявна цегляна кухонна піч та газопостачання. Стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальну частку житлового будинку в сумі 2023,41 грн. Виділити їй в натурі та визнати особистою приватною власністю Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0722883200:01:001:0071, а саме: земельну ділянку площею 241 кв.м., цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 1009 кв.м., цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Виділити їй в натурі та визнати особистою приватною власністю Ѕ частину земельної ділянки цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722883200:01:001:0072, а саме: земельну ділянку площею 1466 кв.м. Стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 15376,39 грн. У відзиві на позовну заяву та додатковому відзиві, відповідач вказує, що також бажає поділити спільне майно, однак, не погоджується із запропонованим позивачем варіантом поділу спірного майна, оскільки остання запропонувала один єдиний варіант, хоча розташування будинку, господарських споруд та земельних ділянок дає можливість встановити ще додаткові варіанти поділу, запропонований поділ є нерівноцінним, унеможливлює подальше вільне використання за призначенням земельними ділянками та таким, що явно зменшує вартість частки, яка йому запропонована. У зв`язку з такими обставинами він звернувся до спеціаліста із землевпорядкування для визначення всіх можливих варіантів розподілу між ними об`єктів нерухомості та земельних ділянок для визначення найбільш оптимального варіанту поділу, що підтверджується договором на розроблення документації із землеустрою №161 від 13.05.2021 року, додатком №1 до даного договору, який він просить взяти до уваги. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 27.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду від 11.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві, письмових поясненнях. Просила суд позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали. Просили відмовити в його задоволені посилаючись на правові висновки Верховного Суду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина наступних об`єктів нерухомого майна: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0722883200:01:001:0071 та земельна ділянка, площею 0,2934 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722883200:01:001:0072, які розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-19). Інша Ѕ частина вищезазначеного майна належить відповідача [PERSON] (а.с. 11-12, 14-15, 17-18). Згідно висновку №568/5 будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по замовленню позивача [PERSON] від 11.10.2019 року (далі - висновок експертизи) розподіл будинковолодіння по [ADDRESS] в частках Ѕ до Ѕ частин будинковолодіння з метою обладнання окремих ізольованих квартир можливий за умови виконання запропонованих експертом перепланувань і переобладнань житлового будинку. Варіант розподілу в натурі земельних ділянок між співвласниками викладений у дослідницькій частині та додатках №6, №7 (а.с. 22-36). Згідно висновку експертизи, експерт [PERSON] встановив технічну можливість виділу [PERSON] Ѕ частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та являє собою відокремлене житлове приміщення з самостійним виходом, загальною площею 34,2 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м., до складу якого входять: приміщення 1-7 сіни площею 10,2 кв.м., приміщення 1-6 кладова площею 5,9 кв.м., приміщення 1-5 кімната площею 8,4 кв.м., приміщення 1-4 кімната площею 9,7 кв.м.; Ѕ частина сараю (Б-1) (ліва частина); сарай (б). А також, Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0722883200:01:001:0071, а саме: земельну ділянку площею 241 кв.м., цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 1009 кв.м., цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS]; Ѕ частину земельної ділянки цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722883200:01:001:0072, а саме: земельну ділянку площею 1466 кв.м., відповідно до додатків №6, №7 (а.с. 22-36). Заперечуючи позовні вимоги, представник відповідача в судовому засіданні зауважив, що виділ частки одному з двох співвласників є неможливим, а можливий лише поділ цього майна в натурі між сторонами, а тому позивач обрала неналежний спосіб захисту. Суд погоджується з такими доводами сторони відповідача з огляду на наступне. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. В даному випадку, спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється. Саме такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах №5012148/17 від 19.05.2021 року та №310/7011/17 від 28.07.2021 року. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] пред`явила позовні вимоги саме про виділ належної їй частки в праві спільної часткової власності на будинковолодіння та земельних ділянок за правилами ст. 364 ЦК України. Позовних вимог про поділ будинковолодіння та земельних ділянок в натурі між сторонами в порядку 367 ЦК України позивач не заявляла. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки, питання розподілу спільного майна між двома співвласниками вирішується шляхом поділу цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється, а відтак право позивача не може бути захищене у спосіб, який просить [PERSON] . На підставі наведеного, враховуючи правові висновки Верховного Суду, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , слід відмовити.

Outcome: dismissed