Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO],\~в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що з відповідачем проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу до березня 2017 року. У сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, вона звернулася з цим позовом до суду. Ухвалою судді від 11.05.2018 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Позивач та відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін отримали, проте у визначені строки, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4,5). Дитина [PERSON] проживає разом з матірю (а.с. 6,7). Згідно із статтею\~141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач не надає регулярно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, то суд стягує з нього на користь [PERSON], аліменти на\~ утримання неповнолітнього сина [PERSON],\~[INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягування від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved