Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує наступним. Вона, позивачка по справі [PERSON] , народилася [INFO] в місті Києві. [INFO] померла її донька [PERSON] . Після смерті доньки [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з наступного нерухомого майна: 1) Квартира [ADDRESS] ; При цьому Ѕ частина вказаної квартири належала померлій [PERSON] , а інша Ѕ частина - батьку померлої [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 02 квітня 2003 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за № 2472. Батько померлої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . На час смерті [PERSON] постійно проживала разом з батьком [PERSON] [PERSON] не відмовлялася від спадщини. Тому, відповідно до положень ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину у вигляді Ѕ частини квартири [ADDRESS] за законом після смерті батька [PERSON] , як єдиний спадкоємець першої черги. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає, заповіту він не залишив, спадкова справа після його смерті не заводилася. Померла донька [PERSON] за життя не встигла оформити своє право на спадщину після смерті батька [PERSON] у вигляді Ѕ частини квартири [ADDRESS] , й не отримала у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до приписів ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, з моменту смерті батька [PERSON] . померла донька [PERSON] правомірно набула право власності на '/2 частину квартири [ADDRESS] . Після смерті доньки позивачки [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В. 14 червня 2017 року було заведено спадкову справу № 11/2017. Позивачка [PERSON] 15 червня 2017 року звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В. із заявою про в дачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В. від 15.06.2017 року № 115 позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом па квартиру [ADDRESS] через відсутність зареєстрованого місця проживання на [INFO] [PERSON] . Таким чином, спадкоємець майна померлої [PERSON] - позивачка [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в установленому законом порядку, проте позивачка не позбавлена права на спадщину, тому порушується п право власності на спадкове майно, яке підлягає захисту в судовому порядку. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. З ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Відповідно до ст. 1220 ІДК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. На підставі ст. 1261 ІДК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ІДК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України встановлюється обов`язок спадкоємця вернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, а саме, згідно ч.1 цієї статті спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути противно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи: витрати на сплату судового збору у сумі 1000 гри. Згідно Звіту про оцінку майна ринкова вартість спірної квартири [ADDRESS] становить 98987,04 гри. На підставі ст.ст. 321, 328. 392, 1216, 1220, 1226, 1261, 1268, 1270, 1278, 1297 ЦК України, просить: Визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті доньки [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати покласти на неї, позивачку. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явися. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. [INFO] померла її дочка [PERSON] - [PERSON] . Після смерті доньки [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з наступного нерухомого майна: Квартири [ADDRESS] ; Ѕ частина вказаної квартири належала померлій [PERSON] , а інша Ѕ частина - батьку померлої [PERSON] - [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 02 квітня 2003 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за № 2472. Батько померлої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . На час смерті [PERSON] постійно проживала разом з батьком [PERSON] , що підтверджується актом від 25.10.2019 р., довідками ЖЕД № 305 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 25.10.2019 р., №№ 631, 632 та показами свідка [PERSON] . Докази про те, що [PERSON] відмовлялася від спадщини відсутні.. За вказаних обставин, відповідно до положень ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , як єдиний спадкоємець першої черги у вигляді Ѕ частини квартири [ADDRESS] [PERSON] за життя не встигла оформити своє право на спадщину після смерті батька [PERSON] у вигляді Ѕ частини квартири [ADDRESS] , й не отримала у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В. 14 червня 2017 року було заведено спадкову справу № 11/2017. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В. від 15.06.2017 року № 115 позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом па квартиру [ADDRESS] через відсутність зареєстрованого місця проживання на [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Згідно ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонні законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним, документа, який посвідчує його право власності. Ст. 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що право на майно, що виникло до набрання чинності цим Законом визнається дійсним, якщо на момент виникнення такого права чинне законодавство не передбачало обов`язкової реєстрації такого права. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 3, 10, 11, 15, 16, 182, 316 319, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1278, 1297 Цивільного кодексу України, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved