Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] посилається на наступні обставини. Так 09 липня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу і до цього часу малолітній син проживає спільно із позивачкою, відвідує дитячий садочок. Позивачка стверджує, що відповідач заявив про свій намір найближчим часом забрати дитину до себе, хоча протягом трьох років не виявляв стосовно дитини належного батьківського піклування. Відповідач проживає окремо від дитини, в іншому місті, дитину не відвідує. На підставі викладеного, позивачка просила постановити рішення, яким визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , зі його матір`ю - [PERSON] у [ADDRESS] . (а.с. 1-2) Ухвалою суду від 13.02.2018р. було відкрито провадження по справі. (а.с. 25-26) В судове засідання позивачка не з`явилась, згідно поданої заяви просила справу розглянути у її відсутність. (а.с. 36) [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення часу зустрічі з дитиною, третя особа - орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації. В обґрунтування зустрічних позовних вимог, позивач посилається на наступні обставини. Так, 01 серпня 2009 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] у відділі актів цивільного стану Ленінського районного Управління юстиції у м. Донецьк Донецької області, актовий запис № 279. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . З липня 2014 року, у зв`язку з проведенням антитерористичної операції, [PERSON] разом з дитиною [PERSON] переїхала до м. Одеси, але позивачу повідомила, що збирається до м. Бердянська, чим приховала фактичне місцезнаходження та перервала зв`язок позивача з дитиною. На телефонні дзвінки не відповідала. 9 липня 2015 року, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси (справа 523/8166/15-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Також рішенням суду з позивача на користь [PERSON] були присуджені аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 26 травня 2015 «року і до повноліття сина, а саме до [INFO] . Про дане рішення суду [PERSON] дізнався лише 11.10 2017 року, що вбачається з Постанови про прийняття виконавчого провадження ВП №50686608. 14.10.2017 року позивач сплатив аліменти у сумі 9875,7 грн., про що свідчить чек «Укрпошта». Станом на січень 2018 року заборгованості по аліментам [PERSON] не має, про що свідчить інформація, надана Великовасильківським районним відділом Державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області. Навіть не знаючи про рішення суду, позивач не переставав дбати про дитину, добровільно допомагав та купував різноманітні дитячі товари, у тому числі продукти харчування, ліки, іграшки та квитки на розваги. 20 листопада 2017р. [PERSON] разом зі своїми батьками приїхав у м. Одеса за адресою, що була вказана відповідачем, щоб побачитися з сином. Однак із з сином [PERSON] не побачив, оскільки [PERSON] на місце не було, та встановити її місцезнаходження він не мав можливості. [PERSON] на дзвінки телефоном та через інтернет відповідач не відповідала, чим перешкоджала побаченням позивача з сином. Висновком органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] [INFO] , з матір`ю [PERSON] , а також спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина, шляхом встановлення перебування дитини з батьком раз на місяць у вихідні дні (субота, неділя) без ночівлі, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та в її присутності до налагодження стосунків між батьками, та можливість приїзду батька до м. Одеси. З вищевказаним висновком [PERSON] не погоджується, що даний порядок не дозволить відновити втрачений внаслідок перешкод у спілкуванні батька із сином, під час зустрічей позивач не буде мати достатньо часу, щоб приділити увагу сину, спілкуватися з ним, водити сина до розважальних закладів (цирк, дитячі розважальні центри тощо). На підставі викладеного, позивач просить: 1.Усунути перешкоди у спілкуванні позивача з сином [PERSON] шляхом встановлення графіку зустрічей для його батька [PERSON] наступним чином: 2.один раз на місяць кожного місяця по 3 дні (за попереднім погодженням із відповідачем та через орган опіки та піклування Одеської міської ради); 3.кожного січня та липня місяця не менше 7 (семи) діб підряд без присутності матері дитини для відпочинку та оздоровлення дитини на території України. 4.кожен день народження дитини, а саме 20 січня кожного року до досягнення дитиною повноліття. 5.кожного вересня 1,2,3 чисел, для того що б забезпечити дитину необхідним для школи - одягом, шкільними речами і так далі - для того що б повести дитину в школу і бути поруч, підтримуючи сина як люблячий батько як це відбувалось і раніше. 6.Встановити місцем зустрічей - місто проживання сина [PERSON] , а саме лише тільки у м. Одеса. За попередньою домовленістю обох батьків між собою (матері та батька) дитини та і через орган опіки та піклування Одеської міської ради - можна змінити місце зустрічі тільки лише на території України 7.Зобов`язати відповідача повідомляти позивача у разі зміни фактичного місця проживання її та сина не пізніше, аніж за 2 (два) тижні до переїзду. (а.с. 43-48) В судове засідання відповідач не з`явився, згідно поданої заяви просив справу розглянути у його відсутність. Представники органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з`явились, згідно поданого клопотання просили справу розглянути у її відсутність, а також підтримали свій висновок по справі. (а.с. 33) Представники служби у справах дітей Одеської міської Ради судове засідання не з`явились, згідно поданого клопотання просили справу розглянути у її відсутність. (а.с. 124) Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що 01 серпня 2009 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] у відділі актів цивільного стану Ленінського районного Управління юстиції у м. Донецьк Донецької області, актовий запис № 279. (а.с. 5) В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6) [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак з липня 2014 року, у зв`язку з проведенням антитерористичної операції, [PERSON] разом з дитиною [PERSON] переїхала до м. Одеси та проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 5138000998 від 11.11.2014р. [PERSON] взята на облік, яка особа, що переміщується з тимчасово окупованої території України. (а.с. 15) [PERSON] працювала у м. Одесі та мала постійний заробіток. (а.с. 7-8) Малолітній [PERSON] відвідував старшу групу № 12 в Одеському дошкільному навчальному закладі «Ясла-садок№ 268) Одеської міської Ради. (а.с. 9) 09 липня 2015 року, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси (справа 523/8166/15-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Також рішенням суду з позивача на користь [PERSON] були присуджені аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 26 травня 2015 «року і до повноліття сина, а саме до [INFO] . (а.с. 16-18) Судом встановлено, що після виїзду [PERSON] разом з дитиною [PERSON] до м. Одеси позивач не мав можливості відвідувати дитину, оскільки фактично не був повідомлений [PERSON] про її місце перебування. З відомостей, які містять позовні заяви, а також які є наявні у відзивах, вбачається, що сторони мають суперечки щодо спілкування дитини із батьком, а також його участі у вихованні дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради № 01-05-4/154 вх. від 24.04.2018р. вбачається, що [PERSON] , а також [PERSON] звернулись до них із заявою щодо визначення місце проживання дитини, та встановлення способу участі батька у його виховання. Рішенням органу опіки та піклування визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] ; визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення перебування дитини з батьком: раз на місяць у Вихідні дні (субота, неділя) без ночівлі, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та в її присутності до налагодження стосунків між батьками, та враховуючи можливість приїзду батька до м. Одеси. В процесі розгляду справи було встановлено, що [PERSON] спільно із малолітнім сином [PERSON] виїхала з України та перебувають у США. За твердженням [PERSON] він не надавав їй дозвіл на виїзду за кордон, у зв`язку із чим, звернувся до поліції із заявою про кримінальне правопорушення, із чого проводиться перевірка Суворовським відділом поліції. (а.с. 154-156) Суд вважає, що вищевказані дії [PERSON] свідчать про навмисне створення перешкод [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та є порушенням норма Сімейного Кодексу України. Так, ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Пунктами 2, 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Крім того, у відповідності до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною 3 ст. 157 СК України встановлено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 157 СК України той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі. Частиною 1 ст. 159 СК України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частиною 2 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд при ухваленні рішення враховує той факт, що відповідачка своїми діями, фактично створює перешкоди позивачу у спілкування ти вихованні малолітньої дитини. Отже з урахуванням інтересів малолітньої дитини, а також ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, суд вважає можливим визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , зі його матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 1-2) Окрім того, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення часу зустрічі з дитиною, третя особа - орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації підлягають частковому задоволенню. Так суд вважає можливим встановити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення перебування дитини з батьком. - один раз на місяць кожного місяця у Вихідні дні (субота або неділя) без ночівлі, за попереднім погодженням із [PERSON] та її присутності починаючи з 10.00г. до 17.00г. Визнаючи даний порядок способу участі батька у виховання сина, суд виходить з того, що малолітній [PERSON] , згідно психоемоціональній оцінці має високий рівень тривоги, не пам`ятає батька, оскільки останнім часом проводив час спільно із матір`ю, бабусею та дідом. (а.с. 37) Отже з метою відновлення стосунків між батьком та сином, не травмуючи емоційний стан дитини, є доцільним встановлення самого такого порядку, який згодом може бути змінений за заявою сторін. Суд також вважає, що інші способи участі батька у вихованні дитини, які визначені позивачем встановлювати недоцільно.

Outcome: partial