Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем проживала однією сум'єю, але не перебувала у зареєстрованому шлюбі між собою. Під час спільного проживання позивача з відповідачем у них народилась дитина. Факт батьківства відповідач визнав, про що свідчить нотаріальна заява. 29.04.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області складено актовий запис про народження дитини-Яшина [PERSON], 11.04.2011 року, де вказано, що батьком дитини є: [PERSON] (відповідач). У 2014 році між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. У січні 2016 році позивач з відповідачем припиненні шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства. У жовтні 2016 році заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. На даний час позивач з дитиною проживають разом у місті Херсоні. Усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивач звернулась з позовом до суду. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги просили їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, заперечував проти розміру аліментів в сумі 5000 грн., оскільки відповідач немає таких коштів та має на утримання непрацездатних батьків пенсіонерів. Відповідач згоден сплачувати аліменти в сумі 2000 грн. щомісячно. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], який народився 11 квітня 2011 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД 388724, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області 02.04.2014 р. Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги №00008990252 від 29.04.2011 року встановлено, що відомості про батька дитини - [PERSON], [INFO] записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно копії заяви [PERSON] яку посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] 11.04.2011 року за реєстровим №1659, [PERSON] данною заявою підтверджує той факт, що з 13 жовтня 2008 року він проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], [INFO] та що дитина чоловічої статі, яку народила [PERSON], 11 квітня 2011 року є його. В даній заяві зазначено, що [PERSON] підтверджує факт батьківства та просить внести в актовий запис та свідоцтво про народження дитини відповідні відомості про нього як про батька дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело проживання коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальним розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, докази, які б підтверджували, що відповідач добровільно утримує на належному рівні свою дитину суду не надано, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача у примусовому порядку. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів який підлягає стягненню, суд враховує ті обставини, що відповідач на даний час не працевлаштований, регулярного доходу немає, наявність у нього на утриманні непрацездатних батьків, що підтверджується матеріалами справи. Вирішуючи розмір аліментів, які підлягають стягненн, суд виходить з того, що надана позивачем виписка щодо руху коштів по рахунку відповідача з 01.01.2015 року по 09.02.2016 року не доводить, що відповідач офіційно працює та саме на даний час отримує доходи. Також позивачем належними доказами не доведено, що вона не має доходів та можливості утримувати дитину. З приводу посилань позивача на те, що дитині потрібні кошти на лікування, для розвитку інтелектуальних та творчих здійбностей, тощо, суд роз'яснює позивачу її право звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини слід стягнути аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 23.03.2017 року і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 256,00 грн.

Outcome: partial