Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Новоцаричанської сільської Білгород-Дністровського району Одеської області ради про визнання права власності на земельну ділянку. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив слухати справу в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представивши заяву про визнання позову та прохання розглядати справу в його відсутність у відповідності до норм діючого законодавства. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 02 вересня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №188460 від 04.09.2009 року. 12 липня 2006 року [PERSON] склала на імя позивачки [PERSON] заповіт, посвідчений секретарем Новоцаричанської сільської Білгород-Дністровського району Одеської області ради, зареєстрований в реєстрі за №61. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,05 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Новоцаричанської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №064320 на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 11.06.2003 року №807/2003, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.09.2004 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №140/15, кадастровий номер земельної ділянки 5120885200:01:002:0576. Позивачка фактично прийняла спадщину після померлої, інші спадкоємці на обовязкову частину відсутні. Згідно листа нотаріуса Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 08.09.2016 року №1842/02-17 позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальних дій оскільки відсутні правовстановлюючі документи та рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідно до відповіді нотаріуса Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 05.10.2016 року №2064/01-16 за даними спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої [PERSON] не зареєстрована. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved