Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 12 лютого 2006 року Тинненською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис №2, вирішивши питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених позивачем вимог про розірвання шлюбу в позовній заяві зазначено, що сторони по справі перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2006 року Тинненською сільською радою Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис №2. Підставою для звернення із позовом до суду стали непорозуміння, які виникали між сторонами по справі на побутовому грунті. Так, позивач вказує, що між сторонами по справі втрачено взаєморозуміння та повага, шлюб існує формально, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду. В судове засідання позивач подала письмову заяву, якою підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, повідомлявся про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Під час судового провадження позивачем заявлено клопотання про надання строку на примирення, яке судом задоволено. Інших заяв та клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами по справі регулюються нормами СК України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 12 лютого 2006 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі Тинненською сільською радою Сарненського району Рівненської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви судом встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що фактично сім`я розпалась. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має трьох неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що встановлено із позовної заяви та наданих позивачем копій свідоцтв про народження дітей. Однак, частиною 2 статті 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За клопотанням позивача з метою збереження сім`ї сторонам було надано строк на примирення тривалістю у три місяці. Застосовані судом заходи до примирення подружжя позитивних результатів не дали. Так, по закінченню строку на примирення позивач підтримує заявлені вимоги про розірвання шлюбу, відповідач в судове засідання не з`явився. Таким чином, з огляду на наведені обставини, враховуючи, що застосовані судом заходи до примирення подружжя позитивних результатів не дали, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved