Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , врозмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, судові витрати по справі покласти на відповідача. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач належним чином не виконує свій батьківський обов`язок по утриманню дітей, кошти, які він надає є не регулярними, хоч останній є працездатним та інших утриманців не має. Оскільки вони не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню їх неповнолітніх дітей, то вона змушена звернутися в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення йому рекомендованого листа з повідомленням про вручення. За таких обставин суд 30.08.2019 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своєї дитини, передбаченого ст. 141 Сімейного кодексу України, а також якнайкращого забезпечення інтересів дитини у відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання зі сторони батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, відповідно до ст. 182 даного кодексу, при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 22 квітня 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.04.2019 року (а.с. 7-8). Про те, що від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , свідчать свідоцтва про їх народження, видані відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області серії [NUMBER] від 14.08.2006 року та серії [NUMBER] від 29.11.2005 року (а.с. 9,10). В судовому засіданні також встановлено, що неповнолітні діти: дочка [PERSON] та син [PERSON] проживають разом з матір`ю, позивачкою [PERSON] , що підтверджується довідкою № 4636 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 01.07.2019 року, виданою Долинською міською радою Івано-Франківської області (а.с. 11) і вона займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своїх неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття, оскільки він є здоровим та працездатним, про що в заяві вказала позивачка. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, однак в добровільному порядку виконує свій обов`язок не в повному обсязі, суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , врозмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved