Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 квітня 2012 року відділом ДРАЦС Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 15. В позовній заяві зазначає, що у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який в даний час є малолітнім. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства, відчужилися один від одного, втратили сімейні цінності: взаємну любов, дружбу та взаємодопомогу. В даний час кожен із сторін має власне коло спілкування і їхні інтереси перетинаються лише щодо сина. Неодноразові спроби порозумітися та зберегти сім'ю не дали результату. Сторони не живуть шлюбним життям, шлюб існує формально, подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивачки, тому просить шлюб розірвати, строку для примирення не надавати, малолітнього сина залишити проживати біля неї. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає, після розірвання шлюбу просить залишити йому прізвище «[PERSON]». Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 17 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 15, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 17 квітня 2012 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21 травня 2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов'язок подружжя турбуватись про сім'ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в сім'ї, та зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, малолітній син проживає з позивачкою. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Малолітнього сина, приймаючи до уваги його інтереси, слід залишити на проживанні з позивачкою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання відповідача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити йому прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved