Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], який неодноразово уточнювала, та остаточно заявою від 05.07.2013 року (а.с.247 т.1) та від 13.11.2013 року (а.с.76 т.2) просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], за відповідачем право власності на 1/2 частину квартири припинити, та стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину коштів, внесених нею в рахунок погашення кредитного договору всього в розмірі 41834,71 грн. та ремонт в розмірі 1729 грн., на загальну суму 43563,71 грн., а також 4000 грн. за надання правової допомоги згідно наданому розрахунку (а.с.93,102 т.2) та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. Свої вимоги мотивувала тим, що квартира [ADDRESS] була придбана в період шлюбу та є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, нею після припинення шлюбних відносин з квітня 2011 року по травень 2013 року самостійно в рахунок погашення кредиту було сплачено 83669,42 грн. Вважає, що з відповідача підлягає стягнення 1/2 частина коштів в розмірі 41834,71 грн. Крім того, після розірвання шлюбу позивач самостійно за свої власні кошти провела ремонт балкону та встановила міжкімнатні двері у спірній квартирі на загальну суму 3458 грн., тому просить стягнути з відповідача 1/2 частину в розмірі 1729 грн. Всього з відповідача підлягає стягненню 43563,71 грн. В судовому засіданні представник позивача (а.с.36,37 т.1) позовні вимоги підтримав. Представник відповідача з позовом погодився частково, не заперечував проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири (а.с.3 т.2)., та компенсації 1/2 частини коштів, внесених позивачем в рахунок погашення кредиту з квітня 2011 року по квітень 2013 року. Заперечує проти стягнення з відповідача 1/2 частини коштів, сплачених позивачем в травні 2013 року в сумі 54008,70 грн. достроково, оскільки відповідач згоди на дострокове погашення кредиту не давав, позивач виконала майбутні зобов'язання відповідача, що на думку відповідача, не дає їй право на одноразове стягнення з нього грошових коштів. Вимоги про стягнення страхових внесків за кредитними зобов'язаннями в сумі 508 грн. не підлягають задоволенню у зв'язку з відсутністю доказів сплати вказаної суми. Вимоги щодо стягнення 1/2 частини вартості ремонтних робіт у квартирі не підлягають задоволенню, оскільки своєї згоди на проведення ремонту відповідач не давав, відсутні належні докази у підтвердження проведення ремонтних робіт у спірній квартирі. Представник ІІІ особи - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до суду не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надійшли заперечення, відповідно до яких проти задоволення позову не заперечував (а.с.92 т.1), просив розглянути справу у його відсутність. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2007 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2007 року (а.с.6 т.1). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.7 т.1). У період шлюбу 21.02.2008 року між ТОВ «Північзахідтрансбуд» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.11 т.1). 16.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено договір кредиту № 2008/28-13/22, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 10000 доларів США на поточні потреби під іпотеку квартири (а.с.24 т.1), зі сплатою 13,50 % річних та комісій з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 15.04.2023 року. 16.04.2008 року між сторонами кредитного договору укладено договір іпотеки, предметом якої є квартира [ADDRESS], накладено заборону на її відчуження (а.с.17-23 т.1). Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.02.2008 року (а.с.13 т.1) та інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.09.2013 року (а.с.41 т.2) право власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачем. Згідно довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 10.07.2013 року заборгованість за договором кредиту станом на 10.07.2013 року погашена (а.с.2 т.2). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ч.3 ст.61 СК України, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, яке придбано в кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини, в якому частки подружжя є рівними. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК України). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині розподілу нерухомого майна підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] з припиненням права власності на вказану частину квартири за відповідачем. Оскільки договір кредиту було укладено в інтересах сім'ї, зобов'язання по виплаті заборгованості по кредиту відповідно до ч.4 ст.65 СК України створив обов'язки для другого з подружжя. Дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно набутого в шлюбі майна і розірвання шлюбу не звільняє позивача від зобов'язань за кредитом. Боргові зобов'язання за кредитом несе не тільки відповідач з огляду на підписання ним кредитного договору, а й позивач, тому сплативши кошти за частку відповідача, позивач має право вимоги їх повернення. Крім того, відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частина коштів, сплачених в рахунок погашення кредиту з квітня 2011 року по травень 2013 року та підтверджених відповідними квитанціями (а.с.45-59, 127-129, 165-166, 230-244, 249-254 т.1) в загальному розмірі 82904,72 грн., 255 грн. за зняття обтяження з нерухомого майна (а.с.255 т.1), що становить 41579,86 ((82904,72+255)/2) грн. Сплата суми страхових внесків за кредитом за 2011 та 2012 роки в розмірі 508 грн. належними доказами не підтверджена, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення з відповідача 1/2 частини коштів, витрачених на ремонт балкону та встановлення міжкімнатних дверей в розмірі 1729 грн., оскільки не доведено належними доказами, що будівельні матеріали за накладними від 15.08.2011, 14.09.2011, 05.08.2011 року (а.с.124-126) використані в процесі проведення ремонтних робіт спірної квартири. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (97%), а саме: - витрати, пов'язані зі сплатою судового збору - 656,53 (676,84х97/100) грн. (квитанції а.с.1,42 т.1, а.с.92 т.2); - витрати на правову допомогу, виходячи із участі адвоката у судовому засіданні та часу ознайомлення з матеріалами справи (квитанція а.с.94 т.2): за 2012 р. - 83 хв., правова допомога - 593,72 (429,20х83/60) грн.; за 2013-2014 р. - 312 хв., правова допомога - 2385,76 (458,80х312/60) грн.; загальна сума витрат на правову допомогу - 2979,48 грн.; сума, яка підлягає стягненню з відповідача - 2890,09 (2979,48х97/100) грн.

Outcome: partial