Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 вересня 2011р. [PERSON] позичила [PERSON], [PERSON] суму у розмірі 20000 доларів США. Вищевказані кошти повинні бути повернені позивачу в строк до 06 листопада 2011р., однак до теперішнього часу кошти не були повернуті. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачів суму коштів у розмірі 20000 доларів США, а також три відсотки 3% річних від суми боргу у розмірі 1800 доларів США, за курсом НБУ на 02.09.2014р. у розмірі 283588 гривень 61 копійку. В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, а також просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, проте за адресою, яка вказана в позовній заяві не проживає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 06 вересня 2011р. [PERSON] позичила [PERSON], [PERSON] суму у розмірі 20000 доларів США. Вищевказані кошти повинні бути повернені позивачу в строк до 06 листопада 2011р., однак до теперішнього часу кошти не були повернуті. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, розписка відповідачів свідчить про укладення договору позики, що був укладений у простій письмовій формі, відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України. Статтею 1046 ЦК України, передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1049 ЦК України, встановлює, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Враховуючи, що відповідачі спільно отримали суму коштів в борг, що підтверджуються фактично укладеним договором позики, то у них виник солідарний обов'язок. У відповідності до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На підставі викладеного, суд вважає, що позивач має право вимагати повернення боргу від усіх боржників разом, при цьому не має значення яким чином боржники використали кошти, оскільки згідно ст. 544 ЦК України вони мають право на зворотну вимогу один до одного. Таким чином, суд вважає, що оскільки доказів повернення боргу зі сторони відповідачів не надано, то з відповідачів підлягає стягненню сума боргу у розмірі 20000 доларів. Позивачем, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, також заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідачів 3% річних від суми боргу у розмірі 1800 доларів США. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума 3% річних дорівнюється 1800 доларів США. Суд вважає також, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2835 гривень 89 копійок у рівних частках, тобто по 1417 гривень 94 копійки з кожного,

Outcome: approved