Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 23.10.2008 року був укладений шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис за № 625, на підставі чого видано відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Зазначає, що від шлюбу вони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час офіційно зареєстрований шлюб між ними має формальний характер. Сімейні стосунки у них не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливість зберегти сім`ю. Також на даний час вони, як подружжя, практично не спілкуються, що пов`язано з тим, що вони не мають бажання продовжувати подальше подружнє життя, вести спільне господарство та спільний бюджет. Вона не має наміру продовжувати сімейні відносини з відповідачем, так як вони істотно суперечать її інтересам та фактично ускладнюють її нормальне існування. Позивач зауважує, що її рішення про розірвання шлюбу з відповідачем усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя, продовження якого суперечить її інтересам. Вони вже фактично не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, а їх шлюб має лише формальні ознаки. У зв`язку з цим, застосування судом заходів примиренню подружжя, встановлених ст. 111 СК України, суперечитиме її інтересам, принципу добровільності сімейних відносин, та не дасть позитивного результату. Крім того, позивач вказує, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відтак, подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними постійно виникають конфліктні ситуації, стосунки напружені, а тому шлюбні відносини між ними припинені. Основна причина розладу сім`ї - це різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння та довіри, втрата один до одного почуття любові та поваги. Зараз кожен із подружжя живе своїм життям. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки суперечило б її інтересам, а тому збереження шлюбу є недоречним, призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Позивач наголошує, що будь-яких спорів щодо виховання їх неповнолітніх доньки та сина, їх фінансового утримання та спільно набутого у шлюбі майна у них з відповідачем немає. Станом на сьогодні їх діти проживають з нею. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] , судові витрати у справі покласти на відповідача. Ухвалою судді від 16.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому її представник - адвокат Семенов Ю.О. подав до суду клопотання, згідно з яким просить розглянути справу без участі позивача та її представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями (номери штрихкодових ідентифікаторів: [NUMBER] ), про причини неявки не повідомлено, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2008 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за актовим записом № 625, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 21.01.2020 року. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.04.2009 року), син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.11.2011 року). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved