Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 12.10.1996 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Близько трьох років шлюбні стосунки між сторонами припинені, та спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно та відновленню не підлягає. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до позовної заяви просила суд розглядати справу за її відсутності позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, заяв та клопотань до суду не надано. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що 12.10.1996 року сторони по справі зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя було видано Свідоцтво про одруження, серія [NUMBER] (актовий запис № 432). Також, як встановлено з матеріалів справи, шлюбні відносини між сторонами припинені близько трьох років, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім`ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., тому на підставі ст. 141 ЦПК України зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідними документами, а саме: договором № 0306/2020 від 03.06.2020 року про надання професійної правничої допомоги, актом прийому-передачі виконаних робіт від 04.06.2020 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 15 від 04.06.2020 року, відповідач, у зв`язку з розглядом справи, понесла судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. (а.с. 9-12). Суд приймає до уваги, що представником позивача складено позовну заяву про розірвання шлюбу, про що надано відповідні докази, тому позовні вимоги [PERSON] за надання правничої допомоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved