Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. Свої вимоги мотивує тим, що нею, відповідачем та його сином [PERSON], 30.05.2013 року було набуто право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Проте вона не може користуватися вказаною квартирою так як відповідач поміняв замок у вхідних дверях та не дає їй ключ від квартири, тим самим перешкоджає їй користуватися власністю. Вона зверталася за захистом своїх прав із заявою від 25.06.2015 року до Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області. 28.07.2015 року їй було надано письмову відповідь за вих. № 4363, згідно якої відповідачу було винесено офіційне попередження щодо протиправної поведінки, а їй повідомлено, що їх спір носить цивільно-правовий характер та рекомендовано звернутися до суду. Частки у власності на вищезазначену квартиру не є визначеними, а оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак її представник в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що відповідач змінив замок у вхідних дверях, не допускає позивачку у квартиру. Вважала позов підставним та просила його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що позивачка мала ключі від квартири і користуючись цим повиносила їхнє спільне майно, хоча майно вони фактично не поділили після розірвання шлюбу. Він підтвердив, що змінив серцевину замка, однак готовий надати позивачці ключі від квартири. Також додав, що комунальні послуги оплачує тільки він, а позивачка лише виносить протягом двох місяців спільні речі та при кожній зустрічі скандалить. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є двоюрідною сестрою позивачки [PERSON] 18.10.2015 року позивачка попросила її піти з нею в спірну квартиру. Так само було і 24.10.2015 року. Під час цих візитів позивачка хотіла забрати з квартири свої речі, однак відповідач дозволив взяти тільки частину речей. 24.11.2015 року вона разом із позивачкою та її братом [PERSON] пішли до квартири, але потрапити в неї не змогли, так як замок у вхідних дверях був поміняний. Позивачка не може вільно користуватись своєю власністю. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є братом позивачки [PERSON] З слів сестри йому стало відомо, що відповідач чинить їй перешкоди в користуванні спільною квартирою. Так вона 24.10.2015 року та 03.11.2015 року намагалася потрапити у квартиру, однак не змогла відкрити вхідний замок своїм ключем. Заслухавши представника позивачки, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14.01.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Трускавецького міського суду від 03.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира, яка знаходиться за адресою: м. Трускавець вул. Стебницька, 76/20 належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частках кожному на підставі свідоцтва про право власності САС № 380975 виданого 30.05.2013 року Управлінням комунальної власності Трускавецької міської ради, Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Дана норма також закріплена і в ст.321 ЦК України. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК). Однак не зважаючи на вищезазначене, відповідач не надає доступу позивачці до спільної квартири, чинить перешкоди. З цього приводу позивачка не одноразово зверталася в Трускавецький МВ ГУМВСУ у Львівській області з відповідною заявою. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 150,155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, виходячи з того, що позивачка не має можливості в повній мірі користуватися своєю власністю, що також підтверджується і заявою від 25.06.2015 року до Трускавецького МВ ГУ МВС України у Львівській області та відповіддю на вищевказану заяву від 28.07.2015 року, а також і поясненнями свідків та відповідача, який не заперечив факту заміни ним серцевини замка до вхідних дверей. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак слід стягнути з [PERSON] 487,20 грн. судового збору. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову.

Outcome: approved