Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходяться по вул. Чорновола, 66 в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка з часу народження й по сьогоднішній день проживає у батьківському будинку, розташованому по вул. Чорновола, 66 в с. Семенівка. 12 листопада 2005 р. помер тато позивачки [PERSON], актовий запис № 23, 21 березня 2010 р. померла її мати [PERSON], актовий запис № 2. Доглядом та похованням батьків займалася позивачка. Письмового розпорядження щодо належного батькам майна не зроблено, але позивачка являється єдиною спадкоємницею, яка фактично вступила в управління спадковим майном, до якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами № 66 по вул. Чорновола в с. Семенівка. Із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] позивачка звернулася до нотаріальної контори в Городенківському районі, однак отримала відмову, оскільки спадковий будинок відноситься до колгоспного двору. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року. Згідно з погосподарською книгою № 6 особовий рахунок № 0413 Раковецької сільської ради Городенківського району на час припинення колгоспного двору в спадковому житловому господарстві, крім позивачки, проживали та були зареєстровані: [PERSON] (її батько) голова господарства, [PERSON] (її мама), [PERSON] (її чоловік), [PERSON] (її син). На даний час позивачка продовжує доглядати господарку, виготовила технічний паспорт, несе всі фінансові витрати по утриманню господарства, тобто фактично вступила в управління спадковим майном, але документально оформити прийняття спадщини не може. Спору щодо спадкового майна немає, відповідачі не заперечують щодо оформлення права власності на зазначене будинковолодіння за позивачкою. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав, наведених в ньому, просить задовольнити. Суду пояснила, що на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві по вул. вул. Чорновола, 66 в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області проживали: вона, її батько - [PERSON], який був головою господарства, мама - [PERSON], чоловік - [PERSON] та син [PERSON]. Батько та мати померли, а чоловік та син не заперечують щодо визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Чорновола, 66 в с. Семенівка. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 18 вересня 1990 р., виданим виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Гароденківської районної Ради народних депутатів № 247 від 13 грудня 1989 р., посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Семенівка по вул. Садовніченко за № 62 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с. 9). Про те, що назва вул. Садовніченко, 62 змінена на Чорновола, 66 в с. Семенівка стверджується довідкою виконавчого комітету Раковецької сільської ради № 533 від 17.05.2016 р. (а.с. 34). Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7593 від 25.02.2016 р. Обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що в с. Семенівка по вул. Чорновола, 66 згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим № 91 зареєстровано власність на нерухомість на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 18.03.1990 р. на підставі рішення цього ж виконкому за № 247 від 13.12.1989 р., власник [PERSON] (гол. колг. двору) (а.с.13). За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Виданою 30.03.2016 р. Раковецькою сільською радою довідкою № 413, стверджено, що в господарстві по вул. Чорновола, 66 в с. Семенівка станом на 15.04.1991 р. згідно господарської книги № 6 особовий рахунок № 419 за 1991-1995 роки були зареєстровані: [PERSON], [INFO] голова господарства; [PERSON], [INFO], дружина; [PERSON], [INFO], дочка; [PERSON], [INFO], зять; [PERSON], [INFO], внук (а.с.17). За даним господарством закріплені земельні ділянки загальною площею 1,41 га, а саме: для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 1,16 га, що доводиться довідкою № 412 від 30.03.2016 р., виданою Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області (а.с.11). [PERSON] помер 12 листопада 2005 року у віці 60 років в м. Городенка Івано-Франківської області, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 015659, виданого 12 листопада 2005 р. виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 8). [PERSON] померла 21 березня 2010 року у віці 66 років в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 104372, виданого 22 березня 2010 р. Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 7). На час їх смерті був чинний Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно копії відновленого свідоцтва про народження серії І-АВ № 086854, виданого Раковецькою сільРадою Городенківського району Івано-Франківської області, батьками [PERSON], [INFO], що народилася в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області, є [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ № 408681, виданим 21 лютого 1987 р. Раковецькою сільською Ради Городенківського району Івано-Франківської області, стверджується, що [PERSON], [INFO], 21 лютого 1987 р. зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Гурак». Позивачка є спадкоємцем першої черги спадкодавців [PERSON] та [PERSON]. Вона проживала разом із спадкодавцями в житловому будинку в с. Семенівка по вул. Чорновола, 66, на час їх смерті, про що свідчить Виписка із по господарських книг № 413, видана 30.03.2016 р. Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 17-18). Отже, [PERSON] прийняла спадщину, користується спадковим майном житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами по вул. Чорновола, 66 в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області. Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Чорновола, 66 в с. Семенівка, виготовлений 17.03.2016 р., містить план будівлі, характеристику будинку, господарських будівель і споруд, де також зазначена їх інвентаризаційна вартість - 139141 грн. (а.с.14-16). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2004 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини позивачка зверталась до Городенківської районної державної нотаріальної контори, однак постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 506/02-31 від 05.04.2016 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON], померлого 12 листопада 2005 року, на житловий будинок № 66 по вул. Чорновола в с. Семенівка Городенківського району з посиланням на те, що житловий будинок належав колгоспному двору, однак частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 59705595, сформована 24.05.2016 р., свідчить про те, що право власності на будинок № 66 по вулиці В.Чорновола в с. Семенівка Городенківського району не зареєстровано. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинковолодіння судом не встановлено, відповідачі, колишні члени колгоспного двору, не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1258, 1261, 1269-1270, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved