Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом в якому з урахування уточнених позовних вимог просить встановити факт її постійного проживання з [PERSON] на момент відкриття спадщини [INFO] року за адресою: с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області (господарство [NUMBER]) та визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 7,27, що розташована на території Витязівської сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 19.04.1997 року зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) за №174. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її двоюрідний дядько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 7,27 га, що розташована на території Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Вона є єдиною спадкоємицею майна, що належало [PERSON]. Оскільки на момент смерті [PERSON] проживала разом з ним, піклувалася про нього, разом вели спільне господарство, тому вважає, що відповідно до положень ст.549 ЦК Української РСР (чинного на момент смерті спадкодавця) прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Факт постійного проживання із спадкодавцем підтверджується поясненнями свідків та потрібний їй для реалізації своїх прав на прийняття спадщини. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснивши, що позивач з 1995 року проживала з двоюрідним дядьком [PERSON] у будинку останнього до дня його смерті та вела з ним спільне господарство. Після смерті [PERSON] проживала в його будинку ще близько одного року. Поховання [PERSON] не здійснювала. До нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачка не зверталася. Представник відповідача - [PERSON] позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення. Подав відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що згідно даних погосподарської книги Витязівської сільської ради №1 с. Зоряне за 1996-2000 роки, [PERSON] не проживала спільно з [PERSON] та не вела з ним спільне господарство, а останній на час смерті проживав один. Крім цього, згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.08.2009 року спадщина на земельну частку (пай) площею 7,27 га, яка належала [PERSON], визнана відумерлою та передана у комунальну власність Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. (а.с.55-56). Ухвалою суду від 11.01.2018 року позовну заяву залишено без руху (а.с.20-21). Ухвалою суду від 02.02.2018 року відкрито провадження у справі (а.с.32-34). Ухвалою суду від 06 березня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.87-88). Ухвалою суду від 21.03.2018 року задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків (а.с.98-99). Ухвалою суду від 21.03.2018 року задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідка (а.с.100-101). Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. [INFO] року у с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області помер [PERSON], що підтверджується копією запису акта про смерть №18 від 11.04.1997 року (а.с.18). Судом встановленого, що [PERSON] є двоюрідним дядьком позивача, що підтверджується копіями архівних витягів з державного архіву Кіровоградської області від 22.01.2018 року (а.с.81-84); копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.79) та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14,78). За своє життя [PERSON] перебував у членах КСП «Колос» та отримав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Колос» розміром 7,27 умовно кадастрових гектар, яка розташована на території Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Бобринецькою районною державною адміністрацією 19.04.1997 року (а.с.8-9). Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з копії погосподарської книги Витязівської сільської ради №1 села Зоряне за 1996-2000 роки [PERSON] проживала в домогосподарстві №546 разом із бабусею [PERSON], яка була головою даного господарства. Після смерті [INFO] року [PERSON] позивач у 1998 році стала головою вказаного домогосподарства та проживала в ньому з чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] до липня 2007 року (а.с.41-43). Згідно довідки Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області №44 від 13.02.2018 року, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області. На час смерті, яка настала [INFO] року, проживав один. Заповіти від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувалися (а.с.49). Вказані обставини також підтверджуються копією погосподарської книги Витязівської сільської ради №1 села Зоряне за 1996-2000 роки, згідно якої [PERSON] проживав один у домогосподарстві [NUMBER] та був головою даного господарства. Після його смерті, яка настала [INFO] року, у домогосподарстві ніхто не проживав (а.с.44). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає позивачку як односельчанку. Їй відомо, що [PERSON] проживав у власному будинку в с. Зоряне Бобринецького району разом із матір'ю [PERSON] Після смерті матері він проживав у будинку один. Позивачка проживала по сусідству із [PERSON] разом з бабусею та чоловіком. Деякий час позивачка доглядала за [PERSON] та допомагала по господарству. Разом із іншими родичами [PERSON] здійснила поховання померлого та доглядає за його могилою. Після смерті [PERSON] в будинку ніхто не проживав та він зруйнувався. Із майна у померлого залишилась земельна ділянка, яка перебувала в користуванні сільської ради. Свідок [PERSON] пояснив, що знає позивачку як односельчанку, яка проживала разом з матір'ю, бабусею та дідусем в с. Зоряне Бобринецького району у своєму домоволодінні. [PERSON] проживав в іншому домоволодінні разом із матір'ю, а після її смерті один. Позивачка приїжджала до [PERSON] та допомагала по господарству. Хто здійснював поховання померлого йому невідомо. Знає, що [PERSON] допомагав у похованні. Свідок [PERSON] пояснив, що знає позивачку як односельчанку, яка проживала в будинку своєї бабусі. Померлий [PERSON] не був одружений, проживав із матір'ю, а після її смерті, сам. Господарства у померлого не було. Позивачка не проживала у будинку померлого. Він отримав свідоцтво про смерть [PERSON] З матеріалів справи та показів свідків судом не встановлено, що позивач по справі та спадкодавець на час смерті останнього проживали за однією адресою за місцем проживання спадкодавця та вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 7,27 умовно кадастрових гектар, яка розташована на території Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.08.2009 року по справі №2-о-37/2009 р. визнано відумерлою спадщину на земельну частку (пай) площею 7,27 умовно кадастрових гектар, яка належала [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) від 19.04.1997 року виданого КСП ім. Колос Витязівської сільської ради, серії [NUMBER]. Спадщину передано у власність Витязівській сільській раді Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.45). Вказаним рішенням суду зокрема встановлено, що спадкові справи від імені [PERSON] не заводились, заповіти Бобринецькою державною нотаріальною конторою не посвідчувались. Державна реєстрація права комунальної власності Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області на вказану земельну ділянку проведена 26.10.2017 року, номер запису про інше речове право: 23119215, про що свідчить Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №102199883 від 01.11.2017 року (а.с.46). Дані правовідносини сторін витікають з інституту спадкування та регулюються нормами Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року, оскільки спадщина була відкрита до 01.01.2004 року, тому необхідно застосовувати Закон, який був чинний на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею ст. 525 цього кодексу також передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що спадкоємцями першої черги за законом є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (стаття 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Оскільки позивач є двоюрідною племінницею [PERSON], а тому не відноситься до спадкоємців першої та другої черги за законом після смерті померлого. Згідно ст. 531 ЦК УРСР в редакції 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Той факт, що позивачка перебувала на утриманні [PERSON] не менше одного року до його смерті не доведений будь-якими доказами. Таким чином, оскільки позивачкою не доведено той факт, що вона відноситься до осіб, перелічених у статтях 529-531 ЦК УРСР в редакції 1963 року, тому вона не є спадкоємицею майна після смерті [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] на користь [PERSON] не складався. Окрім того, позивачка не зверталась до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Таким чином, проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога про встановлення факту постійного проживання позивача [PERSON] з [PERSON] на момент відкриття спадщини [INFO] року за адресою: с. Зоряне Бобринецького району Кіровоградської області (господарство [NUMBER]) задоволенню не підлягає, оскільки даний факт не знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, при цьому, вказаний факт, при спадкуванні за нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, правового значення для вирішення справи не має. Оскільки судом не встановлено того факту, що позивач є спадкоємицею майна померлого [INFO] року [PERSON] ні за законом ні за заповітом, та на даний час спірна земельна ділянка є комунальною власністю, тому вимоги про визнання права власності на майно у порядку спадкування задоволенню також не підлягають. За вказаних вище обставин суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до Витязіської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на майно у порядку спадкування слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed