Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення, відповідно до своєї позовної заяви [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 4/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Леніна, 3/вул.Пушкіна, 14 в порядку спадкування за законом за правом представлення, після смерті бабусі [PERSON], померлої 31 грудня 2010 року та дідуся [PERSON], померлого 20 червня 2014 року. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. В судове засідання представник виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1998 року, виданого органом приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, [PERSON] та [PERSON] є власниками у рівних долях 8/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Леніна, 3/вул.Пушкіна, 14. Копія вище вказаного свідоцтва була надана суду комунальним підприємством Білгород-Дністровське БТІ та знаходиться у матеріалах справи, оригінал свідоцтва відсутній. Отже, оскільки долі [PERSON] та [PERSON] є рівними, то кожному з них належить по 4/100 частин від вищевказаного домоволодіння (8/100 : 2 = 4/100). 31 грудня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №386801, виданим повторно вдділом ДРАЦС реєстраційної служби Білгород-Дністровського МРУЮ в Одеській області 20 серпня 2014 року, актовий запис №01. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 4/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Леніна, 3/вул.Пушкіна, 14, які належали померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1998 року. За життя [PERSON] заповіту не склала, що підтверджується копією її спадкової справи, яка була залучена судом до матеріалів справи. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, встановлено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України, встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч.1 ст.1266 ЦК України, спадкування за правом представлення, встановлено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.4 ст.1268 ЦК України, встановлено, що малолітня, неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Тобто, згідно положень ч.4 ст.1268 ЦК України вбачається, що неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину незалежно від того чи подавала вона заяву про прийняття спадщини до нотаріуса чи ні, крім випадків коли ця особа заявила про відмову від спадщини у встановленому законом порядку (ст. 1273 ЦК України). Таким чином, з вищевказаних норм законодавства випливає, що спадкоємцями за законом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] є наступні особи: - чоловік померлої [PERSON] (свідоцтво про одруження серії VIII-УР №562238, видане Випасненською сільрадою Білгород-Дністровського району, Одеської області 23 жовтня 1965 року, актовий запис №59), який є спадкоємцем першої черги відповідно ст.1261 ЦК України; - син померлої (відповідач по справі) [PERSON] (свідоцтво про народження серії VIII-УР №0976912, видане Випасненською сільрадою Білгород-Дністровського району, Одеської області 12 січня 1966 року, актовий запис №4), який є спадкоємецем першої черги відповідно ст.1261 ЦК України; - внучка померлої (позивач по справі) [PERSON], [INFO] (факт родинних відносин з померлою спадкодавицею підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00014326273 від 15 серпня 2014 року, виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Білгород-Дністровського МРУЮ в Одеській області, який підтверджує, що [PERSON] є сином [PERSON] та свідоцтвом про народження серії І-ЖД №104201, виданим відділом ДРАГС виконкому Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеської області 10 січня 1997 року, актовий запис №09, яке підтверджує, що [PERSON] є донькою [PERSON]). [PERSON] має право на спадщину [PERSON] за правом представлення як внучка померлої спадкодавиці, оскільки її батькові належала б частина у спадщині після смерті його матері, якби він був би живим на час відкриття спадщини (ч.1 ст.1266 ЦК України). Однак, батько позивача [PERSON], який є сином померлої спадкодавиці, помер на 11 років раніше своєї матері, а саме: 23 жовтня 1999 року, що підтверджується сдоцтвом про смерть серії І-ЖД №192500, виданим відділом РАГС виконкому Білгород-Дністровської міськради Одеської області 23 жовтня 1999 року, актовий запис №569. [PERSON], [INFO], вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON], померлої 31 грудня 2010 року, оскільки на момент смерті бабусі вона була неповнолітньою і тому відповідно ч.4 ст.1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину навіть попри те, що протягом шестимісячного строку не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім того, одразу після досягнення повноліття, а саме: 23 грудня 2014 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі [PERSON] (копія заяви знаходиться у матеріалах справи). Про відмову від спадщини позивачка [PERSON] не заявляла. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України, встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, спадщина у вигляді 4/100 часток домоволодіння, які за життя належали [PERSON], мали б бути розподілені між трьома вищевказаними спадкоємцями порівну як це закріплено у ч.1 ст.1267 ЦК України. Отже, спадкоємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON] мали б отримати кожний по 4/300 частки спадкового домоволодіння (4/100 = 12/300; 12/300 : 3 = 4/300). При цьому загальна частка [PERSON] у належного йому домоволодінні після смерті дружини мала б складати 16/300 (4/100 = 12/300 належні йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1998 року та 4/300, які є його часткою у спадщині від померлої дружини, що загалом складає: 12/300 + 4/300 = 16/300). Жоден з вищевказаних спадкоємців не оформив свої спадкові права на майно померлої [PERSON], оскільки не отримав свідоцтво про право на спадщину як це передбачено ст.ст.1296-1298 ЦК України, що підтверджується копією спадкової справи, яка залучена судом до матеріалів справи. 20 червня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 379462, виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Білгород-Дністровського МРУЮ в Одеській області 21 червня 2014 року, актовий запис №718. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 4/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Леніна, 3/вул.Пушкіна, 14, які належали померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1998 року. За життя [PERSON] заповіту не склав, що підтверджується копією його спадкової справи, яка була залучена судом до матеріалів справи. Спадкоємцями спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] є: - син померлого (відповідач) [PERSON] (свідоцтво про народження серії VIII-УР №0976912, видане Випасненською сільрадою Білгород-Дністровського району Одеської області 12 січня 1966 р., актовий запис №4), який має право на спадщину як спадкоємець першої черги відповідно ст.1261 ЦК України. - внучка померлого (позивач) [PERSON], [INFO] (факт родинних відносин з померлим спадкодавцем підтверджується втягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00014326273 від 15 серпня 2014 року, виданим Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Білгород-Дністровського МРУЮ в Одеській області, який підтверджує, що [PERSON] є сином [PERSON] та свідоцтвом про народження серії І-ЖД №104201, виданим відділом ДРАГС виконкому Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеської області 10 січня 1997 року, актовий запис №09, яке підтверджує, що [PERSON] є донькою [PERSON]). [PERSON] має право на спадщину [PERSON] за правом представлення як внучка померлого спадкодавця, оскільки її батькові належала б частина у спадщині після смерті його батька, якби він був би живим на час відкриття спадщини (ч.1 ст.1266 ЦК України). Таким чином, виходячи із принципу рівності часток спадкоємців, закріпленого ст.1267 ЦК України, спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] у вигляді 4/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Леніна, 3/вул.Пушкіна, 14 має бути розподілена між двома його спадкоємцями порівну, тобто: - [PERSON] має право на 2/100 частин домоволодіння (4/100 : 2 = 2/100) - [PERSON] має право на 2/100 частин домоволодіння (4/100 : 2 = 2/100) 4/300 частин домоволодіння, які [PERSON] міг би успадкувати після смерті своєї дружини не входять до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті, оскільки він за життя не оформив свої спадкові права на цю частку, а згідно діючого законодавства право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації (ст.182 ЦК України). Отже, на теперішній час склалась ситуація коли на спадкові 8/100 частин домоволодіння по вул.Леніна, 3/вул.Пушкіна, 14 в м.Білгород-Дністровський, Одеської області претендують дві особи: [PERSON], як спадкоємець першої черги та [PERSON] за правом представлення (ч.1 ст.1266 ЦК України). Виходячи із принципу рівності часток у спадщині можна зробити висновок, що позивач дійсно має право на 4/100 частки спадкового домоволодіння, право власності на які вона просить визнати за нею у своєму позові, оскільки згідно вище вказаних положень закону саме ця доля є її часткою у спадщині. На інші 4/100 частки може претендувати інший спадкоємець, тобто відповідач. 03 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. 23 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. 14 березня 2015 року Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області було написано [PERSON] Євгеніїні лист №364/02-14 та лист №365/02-14. Вище вказаними листами позивачу було повідомлено про відмову у видачі свідоцтв про прийняття спадщини після померлої 31 грудня 2010 року [PERSON] та після померлого 20 червня 2014 року [PERSON] у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на частку домоволодіння, а саме свідоцтва про право власності від 21 грудня 1998 року. Вище зазначеними листами позивачу було рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав та визнанням права власності на частку домоволодіння на своє ім'я. Таким чином, оскільки позивач позбавлена можливості отримати спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку у зв'язку з відмовою нотаріуса через відсутність правовстановлюючого документу, то позивач має всі законні підстави для отримання спадщини у судовому порядку, оскільки згідно ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення є обґрунтований, доведений і підлягає задоволенню.

Outcome: approved