Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, яку обґрунтувала наступним: На підставі рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 11 січня 2017 року, відповідач зобовязаний виплачувати аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 8204,57 гривень. У звязку з викладеним просить, стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2016 року по 30.11.2017 року в розмірі 2480,61 гривень та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилась, згідно наданої заяви просила справу розглянути у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 11.01.2017 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2016 року і до повноліття дитини, про що 11.01.2017 року видано виконавчий лист №647/2689/16-ц (а.с. 9). Згідно довідки-розрахунку відрахування аліментів, виданого старшим державним виконавцем Бериславського РВДВС від 21.12.2017 року, заборгованість відповідача станом на 01.12.2017 року становить 8204,57 грн. (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів, тобто, за кожен місяць. Саме таку правову позицію щодо формули розрахунку пені висловив Верховний Суд України у постановах від 01 липня 2015 року (справа №6-94цс15), від 16.03.2016 р. (справа №6-300цс16), а відповідно до ч.2 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норми права, викладений у постанові Верховного Суду, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Дослідивши матеріали справи, розрахунок державного виконавця та розрахунки представника позивача, суд дійшов висновку, що розмір неустойки (пені) по аліментах, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 01.12.2016 року по 30.11.2017 року складає 2480,61 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до поданого розрахунку сума гонорару адвоката [PERSON] за надану професійну правничу допомогу позивачу [PERSON] складає 1000 гривень. Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1000 гривень витрат на професійну правничу допомогу та 704,80 гривень витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved