Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] в позовній заяві зазначила, що вони разом з чоловіком [PERSON] 28.10.2006 року придбали будинок за адресою: [ADDRESS]. При купівля вказаного житлового будинку продавець [PERSON] гарантував, що у встановленому будинку сервітуту не має, але 05.09.2014 року коли вона вирішила зареєструватися в будинку по [ADDRESS] їй повідомили, що в її будинку значиться зареєстрованим [PERSON], [INFO], але вона його знає за період користування вказаним житловим будинком протягом 8 років він жодного разу не з'являвся. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї 30.09.2014 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Від третьої особи [PERSON] 30.09.2014 року до суду надійшла письмова зава в якій просить справу розглянути за його відсутності, заяву [PERSON] підтримує. Згідно довідки Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області [PERSON] значаться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку. У разі відсутності, осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Так, як відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони по справі про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, які є у справі, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню враховуючи наступне. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2006 року на праві власності належить житловий будинок з надвірними будовами по [ADDRESS] (а.с.6-7). В будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області від 10.09.2014 (а.с. 5). Згідно п. 6 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.10.2006 року власник будинку [PERSON] під час продажу житлового будинку [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] гарантував, що сервітуту у вказаному будинку не має. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. За вимогами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином судом встановлено, що [PERSON], дійсно не проживає протягом восьми років в будинку по [ADDRESS], який належить позивачці на праві власності, але залишається зареєстрованим в ньому, чим порушує її право власника на володіння та користування будинком. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. На підставі викладеного та

Outcome: approved