Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,71 га, розташовану на території Горбулівської сільської ради, як за спадкоємицею за заповітом після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] в с. Княжичі Броварського р-ну Київської області. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 21.03.2014 року, зареєстрованої в реєстрі за №1-610, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Горбулівської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі. Представник третьої особи: Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області та представник третьої особи: Державної реєстраційної служби Черняхівського РУЮ в судове засідання також не з'явились та подали заяви, в яких просили розглядати справу у їх відсутності, висловили думку про можливість задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Княжичі Броварського р-ну Київської обл. померла мати позивачки [PERSON] (а.с.6) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 3,71 га, розташована на території Горбулівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. За життя, 21.10.1991 року, [PERSON] уклала заповіт, яким заповідала позивачці все належне їй майно, заповіт не змінено та не скасовано (а.с.7). Позивачка прийняла спадщину як спадкоємиця за заповітом, шляхом подачі заяви про її прийняття до нотаріальної контори. У відповідності до матеріалів спадкової справи, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає (а.с.45-55). Відповідно до архівного примірника державного акта серії ЯБ № 234273 на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження голови Черняхівської райдержадміністрації від 29.10.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01052230345 та копій витягів з Державного кадастру про земельну ділянку - земельна ділянка загальною площею 3,71 га, розташована на території Горбулівської сільської ради, була виділена [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала їй на праві власності (а.с.15,16,19). Однак оригінал державного акта втрачено, і оформити право на спадщину на спірну земельну ділянку площею 3,71 га в позасудовому порядку неможливо (а.с.12). Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя та на час відкриття спадщини, володіла на праві власності земельною ділянкою загальною площею 3,71 га, яка складається з двох земельних ділянок - площею 3,16 га, кадастровий номер 1825682400:05:000:0148, та площею 0,55 га, кадастровий номер 1825682400:05:000:0164, вартістю 22 586,05 грн., розташованих на території Горбулівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Враховуючи викладене, суд вважає, що спірна земельна ділянка увійшла до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст. 1218 ЦК України. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В зв'язку з цим, спірна земельна ділянка належать позивачці, як спадкоємиці за заповітом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв'язку з цим, та оскільки втрачені документи, які посвідчували право власності спадкодавця на земельну ділянку, нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право власності на спадкову земельну ділянку, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, слід визнати за позивачкою право власності на спірну земельну ділянку загальною площею 3,71 га як за спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved