Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеною заявою. Мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 15.06.2011 року в Задвір`янській сільській раді Буського району Львівської області. Від спільного подружнього життя мають трьох дітей сина [PERSON] , 2011 року народження та доньок [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2016 року народження. Життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб, кожен живе своїм життям та за своїми інтересами. Протягом тривалого часу проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, мають намір створити інші сім`ї, тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Позивач, до початку підготовчого судового засідання, подала письмову заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач також подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, на розлучення згідний. Відзив на позовну заяву, чи заперечень щодо даного позову, згідно вимог ст. 178 ЦПК України, не подав. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони зареєстрували шлюб 15 червня 2011 року в Задвір`янській сільській раді Буського району Львівської області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.06.2011 року. (а.с. 4) Від спільного життя мають сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво Серії № [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Задвір`янської сільської ради Буського району Львівської області, актовий запис № 23), доньок [PERSON] , [INFO] (свідоцтво Серії № [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Задвір`янської сільської ради Буського району Львівської області, актовий запис № 8) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво Серії № [NUMBER] , видане Відділом ДРАЦС Буського РУЮ у Львівській області, актовий запис № 17) (а.с. 7-9) Згідно ч. 1ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Позивач, у поданій заяві, наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Враховуючи вищевикладене, що сторони подружніх відносин не підтримують, позивач повністю втратила почуття любові до відповідача, а тому спільне подружнє життя з відповідачем є не можливе. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, яке їй слід залишити після розірвання шлюбу. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, враховуючи що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved