Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, судові витрати по справі покласти на відповідача. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який вони уклали 16.02.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Від даного шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, тому на даний час у Долинському районному суді відбувається розгляд справи про розлучення, а син проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач є працездатним, працює в ТОВ «Уніплит» та отримує стабільний заробіток, інших осіб на його утриманні немає. Оскільки вони не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню неповнолітнього сина, то вона змушена звернутися в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилась, звернулась до суду із заявою в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд даної справи за його відсутності, в якій вказав, що заявлений позов визнає та заперечень щодо стягнення аліментів не має. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 ч.2 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.02.2006 року (а.с. 8), сторони по справі 16.02.2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис № 19. Про те, що від даного шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON] ,свідчить свідоцтво про його народження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області серії [NUMBER] від 04.09.2006 року (а.с. 9). Той факт, що неповнолітній [PERSON] проживає з матір`ю позивачкою по справі [PERSON] , підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 30.07.2019 року (а.с. 10), який складено депутатом Долинської міської ради Івано-Франківської області. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір`ю, позивачкою [PERSON] , яка самостійно займається його вихованням та матеріальним забезпеченням. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, оскільки він є здоровим та працездатним і інших утриманців не має. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] працює в ТОВ «Уніплит», де отримує стабільний заробіток і має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, проти стягнення аліментів не заперечує, однак в добровільному порядку не виконує свій батьківський обов`язок, суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved