Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , який в подальшому уточнила та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3500 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 29.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 2006 року сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що з березня 2019 року їхні з відповідачем цивільно-шлюбні відносини припинені. [PERSON] не виконує обов`язки з утримання дитини, не цікавиться її матеріальними потребами та потребами, пов`язаними з інтелектуальним розвитком. Заробітної плати [PERSON] не вистачає для забезпечення гармонійного фізичного та інтелектуального розвитку доньки. Відповідач є працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини; не обтяжений турботами щодо утримання непрацездатних батьків, інших неповнолітніх дітей немає. Окрім того, позивач звертає увагу, що донька [PERSON] знаходиться на обліку у гастроентеролога та алерголога, два рази на рік потребує медичного обстеження у лікарнях для підтримки здоров`я; дитина постійно приймає ліки. Також дитина відвідує гурток з англійської мови, цирковий гурток та у школі гурток продовженого дня. У зв`язку з чим [PERSON] вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. 30.08.2019 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова позовну заяву залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків (а.с. 10-11). Ухвалою суду від 13.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 28-29). Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме на суму стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 2000,00 грн, в іншій частині заперечував проти задоволення позову, посилаючись на своє матеріальне становище, оскільки на теперішній час офіційно не працює та утримує непрацездатніх батьків. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданою 17.08.2011 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 517 (а.с. 6). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач лише іноді надає матеріальну допомогу на доньку. Виходячи з приписів ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 1059 грн. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. У судовому засіданні позивачем усупереч вимог ст. 81 ЦПК України не доведено належними та достатніми доказами жодних обставин щодо необхідності відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн та можливість відповідача, враховуючи його матеріальне становище, сплачувати щомісячно аліменти в такому розмірі. Щодо посилань позивача, як на докази стягнення аліментів у сумі 3500,00 грн, що дитина потребує витрат на постійне лікування, а також на різні навчальні та творчі гуртки, то суд зазначає, що [PERSON] не позбавлена права згідно ст. 185 СК України звернутися до суду з позовною заявою про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, а саме на суму 2000,00 грн. У відповідності ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, враховуючи стан здоров`я дитини та матеріальне становище позивача і відповідача , вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття - [INFO]. В іншій частині в задоволенні позову відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 768,40 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial