Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 10 червня 2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис № 102. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що останніх 15 років з відповідачем проживає окремо, шлюб став формальним, спільного (сімейного) бюджету у сторін немає вже тривалий час. У сторін кардинально різні погляди на те, як має виглядати сімейне життя і які взаємні права і обов`язки мають бути у подружжя, вони перестали цікавитись життям одне одного, перестали брати активну участь в сімейному житті і лише номінально звуться подружжям. Відносини сторін перебувають на стадії коли збереження сім`ї є неможливим та непотрібним. Позивач стверджує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх спільних дітей, тому бажає розірвати шлюб з відповідачем. Вважає, що застосування судом заходів, щодо примирення в даному випадку є недоцільним, оскільки не дасть бажаного результату. Питання про відновлення дошлюбного прізвища не ставить. Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, також просить розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У заяві вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу між ним по позивачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 10 червня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 102, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] , та дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Шлюбні відносини сторін фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Доказів іншого суду не надано. Згідно з вимогами ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, суперечить правам та інтересам позивача, розлад їх подружніх стосунків носить стійкий характер, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу укладеного між [PERSON] та [PERSON] . За правилами ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, враховуючи, що позивач у позовній заяві просить судові витрати понесені [PERSON] залишити за нею, суд, за таких обставин, вважає за можливе не стягувати понесені позивачем судові витрати з відповідача.

Outcome: approved