Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на період навчання дочки в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, починаючи з 29 березня 2019 року, й до закінчення навчання - 30 червня 2021 року включно. Посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 1999 року, який розірвано 15 липня 2002 року. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Дочка хоча й досягла повноліття, проте не працює, навчається з вересня 2017 року на денному відділенні в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка за спеціальністю «філологія» з терміном навчання до 30 червня 2021 року. Відповідач відмовляється добровільно приймати участь у матеріальному утриманні дочки, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні третя особа - [PERSON] позовні вимоги визнала та підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явивився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судої влади (суду). Надав до суду відзив на позов, ти самим визнаючи позов частково, й прпонуючи стягувати з нього аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 800 грн. 00 коп. на місяць, посилаючись на те, що пропоновану позивачкою суму аліментів - у розмірі 4 000 грн. 00 коп. на місяць сплачувати не спроможний, оскільки окрім указаної дочки має ще дві неповнолітні дитини - дочки - [PERSON] , 2004 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження, наразі не працевлаштований. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст. 279 ЦПК України). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 279 ЦПК України). Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Судом встановлено, що сторони - є колишнім подружжям, перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 1999 року, який розірвано 15 липня 2002 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.3, 4, 5, 10). Дочка сторін хоча й досягла повноліття, проте не працює, навчається з вересня 2017 року на денному відділенні в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка за спеціальністю «філологія» з терміном навчання до 30 червня 2021 року (а.с. 6-8). Відповідач не приймає повноцінну участь у матеріальному утриманні дочки, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Окрім повнолітньої дочки [PERSON] , 2000 року народження, відмовідач на утриманні має ще дві неповнолітні дитини - дочок [PERSON] , 2004 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.44, 46), й суд приймає таку суттєву обставину до уваги при визначенні розміру (суми) аліментів на утримання повнолітньої дочки відповідача. Аліменти підлягають стягненню з батьків на повнолітніх доньку (сина), які продовжують навчання, на встановлений частиною першою статті 199 СК України строк - на час навчання. Відповідно до частини 2 статті 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів на повнолітню доньку сторін, судом враховані стан здоров`я та матеріальне становище доньки, яка знаходиться на утриманні позивача, й продовжує навчання. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, судом встановлено, що донька сторін досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 року, продовжує навчання й потребує у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявністю у відповідача можливості надавати таку допомогу. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб повтолітньої дочки сторін, дісної участі батьків у її утриманні, можливостей платника аліментів, з урахуванням встановленої обставини наявності на утриманні відповідача ще двох неповнолітніх дітей, з урахуванням їх права на утримання з боку батька, стягненню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 (дев`ятсот) грн. 00 (нуль) коп. щомісячно на період навчання дочки в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, починаючи з 29 березня 2019 року, й до закінчення навчання - 30 червня 2021 року включно. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання повнолітньої дочки, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, яка веде окреме господарство, має окремий бюджет, та на утриманні якої знаходиться повнолітня дочка, її стан здоров`я, потреби, та відповідача, який не працює, окрім повнолітньої дочки, має ще двох неповнолітніх дітей, й має достатні можливості сплачувати аліменти на її утримання. Оскільки позивачем до складу розрахунку по аліментам включені вимоги (на навчання), які є додатковими витратами на дитину, й оскільки позивач з вимогою про стягнення додаткових витрат в межах цього позову не зверталась, останні не можуть підлагати задоволенню. Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено. В разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України). Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої дочки 29 березня 2019 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного, ст. ст. 199, 200, 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1 СК України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року,

Outcome: partial