Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві викладено наступну позицію: сторони перебували з 17.11.2012 року у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 13.12.2017 року розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач фізично здоровий. У зв'язку із тим, що дитина 29.10.2014 року випив хімічну речовину «Антинагар», у нього пошкоджено стравохід та встановлено діагноз - рубцевий стеноз стравоходу після хімічного опіку стравоходу ІІІ ступеню дитина не може споживати тверду їжу. Приблизно 2-3 рази на місяць дитина лежить в ВОДКЛ, де їй проводили бужування стравоходу або регідну езофагоскопію стравоходу для видалення твердої їжі та проводили лікування. Відповідно до рішення ЛКК ВОДКЛ №214 від 30.04.2015 року було поставлено заключний діагноз: рубцевий стеноз стравоходу після хімічного опіку стравоходу ІІІ ступеню, фіброзний езофагіт та рекомендовано надати державну соціальну допомогу терміном на 5 років. Також дитині 08.05.2017 року була надана індивідуальна програма реабілітації дитини інваліда №214. Останнім часом стан здоров'я дитини покращився. Позивачка отримує допомогу дітям-інвалідам на дитину, яка за березень-серпень 2018 року склала 8712 грн. Позивачці самостійно важко утримувати дитину. Відповідач матеріально забезпечений, він працює провідником у Виробничому підрозділі «Вагонна дільниця ст. Жмеринка» Філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця», де щомісячно отримує заробітну плату. Між ними не досягнуто згоди щодо досудового врегулювання спору, оскільки відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відповіді на відзив відповідача не надавала. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачем не подано. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву (а.с. 44-45), у якому викладено наступну позицію. Твердження позивачки про те, що дитина проживає із нею та перебуває на її утриманні не зовсім відповідє дійсності, оскільки дитина періодично проживає із ним та знаходиться на його утриманні через те, що позивачка працює провідником електропоїздів у «Вагонній дільниці станції «Жмеринка» Філії «Пасажирська компанія ПАТ «Укрзалізниця» та має розїзний характер роботи. Також зазначає, що він працює провідником у «Вагонній дільниці станції «Жмеринка» Філії «Пасажирська компанія ПАТ «Укрзалізниця», отримує заробітну плату та при умові стягнення із нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу позивачка буде отримувати від 1503,00 грн. до 3221,50 грн. щомісячно. Окрім того, на даний час він навчається в Українському державногому універститеті залізничного транспорту на платній основі і за навчальний семетр сплачує 2565,00 грн. Також відповідач зазначає, що обовязок утримувати дитину покладається на обох батьків. До того ж позивачкою 09.01.2018 року за 7500,00 доларів США було придбано квартиру в [ADDRESS], що свідчить про її хороше фінансове становище. Окрім того, позивачка отримує соціальну допомогу на дитину. Також він на даний у добровільному порядку надає матеріальну допомогу по мірі фінасових можливостей, зокрема придбав для дитини одяг приблизно на суму 4000 грн., оплачує послуги логопеда в сумі 700 грн. щомісячно, купує ліки, востаннє приблизно на суму 300, грн. На підставі викладеного позов визнає частково в розмірі 1/4 частки всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку додосягнення дитиною повноліття. До відзиву додано квитанцію про направлення його копії позивачу (а.с. 42-43) Ухвалою суду від 27.09.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 35) Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї (а.с. 36, 38). Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала, що відповідач на час в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач офіційно працює, має щомісячний дохід, а тому просить стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу на утримання дитини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не погоджується із розміром аліментів, які позивачка просить із нього стягнути та надав відзив на позовну заяву із доказами на підтвердження своєї позиції. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 13.12.2017 року, яке 03.01.2018 року набуло законної сили, розірвано (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до довідки квартального комітету «Петрівка» №362 від 28.08.2018 року (а.с. 6) дитина [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до виписок з медичної картки стаціонарного хворого №№13375, 268, 2212-1658, 4334, 4339/2964, 3850, 8273, 9934/7147, 8747, 3879/9843, 11330, 6072/13219, 7782, 10187/11615, 9417, 4910, 5138, 5558, (а.с. 7, 9-25), виски з історії хвороби №7967 (а.с. 8), дитина сторін [PERSON] з 10.11.2014 року регулярно проходить медичне лікування у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні з приводу рубцевого стенозу стравоходу після хімічного опіку стравоходу ІІІ ступеню, регідна езофагоскопія проводилась в Миколаївській дитячій обласній лікарні. Рішенням обласної лікувально-консультативної комісії №214 від 30.04.2015 року внаслідок отриманого [PERSON], [INFO], рубцевого стунозу стравоходу після хімічного опіку стравоходу ІІІ ступеню, фібринозний езофагіт, рекомендовано надати державну соціальну допомогу терміном на 5 років (а.с. 26) Також дитині визначена індивідуальна програма реабілітації дитини-інваліда на період 2015-2017 роки (а.с. 27-28) Позивачка [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради та за період з березня 2018 року по серпень 2018 року отримала 8712,00 грн. соціальної допомоги на датину-інваліда (а.с. 29). Відповідно до довідок квартального комітету «Петрівка» №437, 438 від 02.10.2018 року (а.с. 47, 48) [PERSON] з 17 серпня проживає та зареєстрований в [ADDRESS]; дитина [PERSON] час від часу перебуває разом із батьком - [PERSON] Відповідно до копій квитанцій від 12.10.2018 року за навчання [PERSON] було сплачено 2565,00 грн. та 2600,00 грн. (а.с. 49) Відповідно до довідки про доходи відповідач [PERSON] працює провідником у Виробничому підрозділі «Вагонна дільниця станції Жмеринка» Філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укразалізниця», та його дохід за період квітень-вересень 2018 року склав 63076,50 грн. (а.с. 50) Відрахувань по аліментних платежах не здійснювалося. З доданих відповідачем копій квитанції від 28.09.2018 року та від 01.10.2018 року вбачається придбання у аптеках медичних препаратів на загальну суму 351,60 грн. (а.с. 51) Відповідно до копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 09.01.2018 року, позивачкою [PERSON] було придбано квартиру за адресою [ADDRESS] за ціною 100000 грн. (а.с. 52-55) Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи задовільне матеріальне становище позивачки, відсутність у відповідача інших утриманців, те, що відповідач має стабільний дохід у виді заробітної плати, добрий стан здоров'я, те, що відповідач є працездатним, працюючим, скрутне матеріальне становище дитини, незадовільний стан здоров'я дитини, відповідно до ст. 182 СК України, часткове визнання позову [PERSON], суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, так як такий визначений розмір аліментів на утримання однієї дитини, на переконання суду відповідає вимогам закону, є законним та справедливим, відповідає інтересам та потребам дитини, та в грошовому виразі відповідатиме мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, з врахуванням рівного обов'язку обох батьків приймати участь у вихованні та утриманні дитини. Позивачкою не наведено обставин, які мають істотне значення та не доведено, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі, який заявлено нею у позовній заяві. При цьому суд враховує, що позивач має нерухоме майно, працює, відповідач надає певну допомогу дитині, придбав одяг для неповнолітнього сина (даного доводу відповідача у відзиві на позовну заяву позивачкою не спростовано), те, що дитина не постійно перебуває на утриманні позивачки, а час від часу проживає у батька - відповідача. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial