Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Техмолпром» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні. У позовній заяві позивачка вказує, що 29 травня 2017 року була прийнята на посаду менеджера з логістики відділу збуту в ТОВ «Техмолпром». 25 квітня 2019 року вона звільнилась за угодою сторін, за п. 1 ст. 36 КЗпП України. У день її звільнення з нею не було проведено повного розрахунку по заробіній платі. З цієї причини за підприємством утворився борг по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 13 650,31 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Ухвалою Гадяцького районного суду від 19.01.2021 відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Гадяцького районного суду від 18.02.2021 за клопотанням відповідача розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, продовжено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання відповіді з АТ « Альфа-Банк» та залишено без руху позовну заяву [PERSON] в частині вимог про стягнення моральної шкоди для усунення недоліків. Згідно ухвали Гадяцького районного суду від 07 квітня 2021 року позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Техмолпром» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні в частині позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди залишено без розгляду. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача ТОВ «Техмолпром» у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання судової повістки. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] з 29 травня 2017 року по 25 квітня 2019 року року працювала в ТОВ «Техмолпром» на посаді менеджера з логістики відділу збуту,що підтверджується записами у трудовій книжці [PERSON] серії [NUMBER] . На день звільнення - 25.04.2019відповідач не виплатив [PERSON] заробітну плату. Згідно повідомлення Управління Держпраці у Полтавській області №16-Т1108/07/14-04/256 від 30.10.2020 заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачкою, станом на 26.10.2020, становить 13 650,31 грн. Представник відповідача, у клопотанні наданому суду 17.02.2021, зазначає, що товариство позбавлене можливості підтвердити наявність заборгованості по заробітній платі позивачки у зв`язку з тим, що майно товариства було описане та арештоване головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Нідченком Д.Є. в межах виконавчого провадження ВП №56311245 та передане на відповідальне зберігання представнику АТ « Альфа-Банк». Відповідно до повідомлення представника АТ «Альфа-Банк» від 11.03.2021, документи, що стосуються нарахування та виплати заробітної плати [PERSON] на відповідальне зберігання АТ «Альфа-Банк» не передавались. Таким чином, посилання відповідача на неможливість підтвердити наявність заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] спростовується повідомленням АТ «Альфа-Банк» та розцінюється судом, як ухилення відповідача від цивільно-правової відповідальності пов`язаної з виплатою заборгованості по заробітній платі позивачці. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, однією з підстав припинення трудового договору є угода сторін. Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. [PERSON] у позовній заяві просила стягнути з ТОВ «Техмолпром» заборгованість по заробітній платі у сумі 13 650,31 грн. Оскільки відповідачем не надано суду будь-яких доказів щодо часткової виплати боргу по заробітній платі позивачці чи повного його погашення, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, а саме з ТОВ «Техмолпром» підлягає до стягення заборгованість по заробітній платі на користь позивачки у розмірі 13 650,31 грн. Позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заробітної плати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved