Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 04.07.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №1330. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, а тому позивач просить суд його розірвати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. З приводу матеріального утримання та виховання дитини між сторонами не досягнуто згоди, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина. Позивач надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач надав заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №021335, виданим 04.07.2006 року Відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 04.07.2006 року, актовий запис №1330, прізвище дружини після укладення шлюбу Якимець. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ № 071357, виданого 19.02.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 Сімейного кодексу України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст.182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони, починаючи з 04.07.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Разом з тим, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом відповідно до ч.4, ч.5 ст.174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Беручи до уваги наведені обставини, а також безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі в межах заявлених вимог. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved