Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 26 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 20, позивач [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від спільного шлюбу подружжя мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що позивач та відповідач, стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися 01 вересня 2018 року. Із вказаного часу спільно не проживають, спільне господарство не ведеться, спору про спільне немає. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. На примирення не згодна і вважаю, що необхідно шлюб з відповідачем розірвати. Місце проживання дітей залишити незмінним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до частин 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про розірвання шлюбу, який підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з`ясовано судом 26 квітня 2011 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції в Чернігівській області, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 26 квітня 2011 року. Від спільного шлюбу подружжя мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] , які відповідно до довідки від 23 листопада 2021 року за вих. № 2989 виданої виконкомом Козелецької селищної ради Чернігівської області проживають разом з матір`ю, за адресою: [ADDRESS] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї, наполягають на розірванні шлюбу, примиритися не бажають. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Вирішуючи позовну вимогу про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Згідно вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року по справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Більш того, відповідач подав до суду заяву, в якій не заперечував проти залишення дітей після розірвання шлюбу проживати разом з позивачем. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дітей слід залишити проживати із позивачем, з якою вони на даний час фактично проживають. Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень.

Outcome: approved