Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з указаним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк в особі філії Житомирське регіональне управління ПАТ КБ „Приватбанк. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що 9 серпня 2007 року між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») було укладено кредитний договір № ZRZOG100003997, згідно пункту 7.1 якого передбачено, що Банк зобов'язався надати Позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 09 серпня 2007 року по 8 серпня 2032 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 32 000, 00 доларів США 00 центів на придбання житла, а також у розмірі 10 000, 00 доларів США на сплату страхових платежів. При цьому позивач вказує, що фактично працівниками Банку при укладанні правочину її було заведено в оману шляхом надання фактично нечитабельних копій вищезазначених кредитних договорів, ненаданням графіків погашення. На думку позивача, зі змісту кредитних договорів вбачається, що [PERSON] повинна була отримати на руки у Банку 42 000 тисяч доларів США, але фактично отримала лише 32 000 доларів США. У звязку із цим позивач просить суд визнати Кредитний договір № ZRZOG100003997 від 9 серпня 2007 року таким, за яким позивач [PERSON] отримала кредит в розмірі 32 000 доларів США 00 центів та зобовязати відповідача здійснити перерахунок заборгованості позивача [PERSON] за зазначеним кредитним договором № ZRZOG100003997. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню. Підтвердив той факт, що позивачу на руки було видано 32 000 доларів США, а 10 000 доларів США були зарезервовані на рахунку в банку з якого щороку списувалась певна сума на страхування предмету іпотеки. Третя особа [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 9 серпня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк) в особі працівників відділення «Володарськ-Волинське» Філії Житомирського регіонального управління ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № ZRZOG100003997. Згідно пункту 7.1 кредитного договору було передбачено, що Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 09 серпня 2007 року по 8 серпня 2032 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії (надалі - «Кредит») у розмірі 32 000 доларів США 00 центів на наступні цілі: придбання житла, а також у розмірі 10 000 доларів США на сплату страхових платежів у випадках і в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користуванням кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструмента у розмірі 0,0% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати відсотків за дострокове погашення кредиту (а.с.5-9). Як випливає із копії заяви на видачу готівки № 1 від 09.08.2007 року [PERSON] отримала на руки кредитні кошти за кредитним договором № ZRZOG100003997 від 09.08.2007 року в сумі 32 000 доларів США, що становить 161 600 грн. в еквіваленті (а.с.54). В судовому засіданні також встановлено, що факт отримання грошових коштів за кредитним договором № ZRZOG100003997 від 09.08.2007 року в сумі саме 32 000 доларів США не заперечується відповідачем по справі. Окрім цього, як вбачається із копії рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14.11.2012 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 17.12.2012 року, [PERSON] вже зверталась до суду із позовними вимогами до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання окремих положень та самого кредитного договору ZRZOG100003997 від 09.08.2007 року недійсним посилаючись, зокрема, саме на нечитабельність копії договору та отримання за ним на руки кредитних коштів в сумі меншій ніж та, що була передбачена договором. В задоволені позову було відмовлено (а.с.80-82). Згідно частин 1 та 3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Зважаючи на це, суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог, які стосуються визнання Кредитного Договору № ZRZOG100003997 від 9 серпня 2007 року таким, за яким позивач [PERSON] отримала кредит в розмірі 32 000 доларів США 00 центів, через неналежно обраний спосіб захисту порушеного права. Оскільки вимоги про зобовязання відповідача здійснити перерахунок заборгованості позивача [PERSON] за зазначеним кредитним договором № ZRZOG100003997 є похідними та безпосередньо повязаними із вимогами про визнання Кредитного договору № ZRZOG100003997 від 09.08.2007 року таким, за яким позивач отримала кредит в розмірі 32 000 доларів США 00 центів суд відмовляє і в задоволенні позовних вимог в цілому. Судом не приймаються до уваги твердження позивача про те, що працівниками Банку при укладанні правочину [PERSON] було введено в оману шляхом надання їй фактично нечитабельних копій вищезазначених кредитних договорів, ненаданням графіків погашення, що призвело до отримання позивачем на руки у Банку не 42 000 тисяч доларів США, а лише 32 000 доларів США, оскільки підписавши Кредитний договір № ZRZOG100003997 від 09.08.2007 року позивач повністю погодилась з його умовами. Окрім цього суд приймає до уваги також той факт, що позивачем, враховуючи положення п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9, не було доведено наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману. Відповідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином суд приходить до висновку про те, що в позові [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed