Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, відшкодування інфляційних витрат на середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.11.2014 року по цивільній справі № 523/17363/14-ц за позовом [PERSON] до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки, компенсації за невикористану відпустку, було прийнято виплатити позивачеві 22 585 грн. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.06.2015 року по цивільній справі № 523/4796/15-ц за позовом [PERSON] до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, про стягнення інфляційного збільшення було стягнуто з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з 16 грудня 2014 року по 20 березня 2015 року у розмірі 14 316 гривень 80 копійок, інфляційне збільшення заборгованості по заробітної платі з 16 грудня 2014 року по 20 березня 2015 року у розмірі 1 689 гривень 40 копійок, а всього 16 006 гривень 20 копійок (шістнадцять тисяч шість гривень двадцять копійок). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по 07.10.2015р. по цивільній справі № 523/13200/15-ц за позовом [PERSON] до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, про стягнення інфляційного збільшення, з відповідача на користь позивачки стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 20.03.2015 року по 19.08.2015 року у розмірі 22 593,7 гривень, а задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрати було відмовлено. Однак до теперішнього часу рішення суду не виконано, з позивачкою не було проведено остаточний розрахунок. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача за період з 19.08.2015р. по 31.12.2015р. середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 21 698 гривень 90 копійок, а також розмір інфляційного збільшення 629 гривень 30 копійок. В судовому засіданні позивачка подала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, а також справу просила розглянути у її відсутність. Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За згодою позивачки, суд розглядає справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Так судом встановлено, що 02.04.2008 року позивачку було прийнято на роботу у ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» на посаду обліковець з реєстрації бухгалтерських даних, потім переведена на посаду економіст відділу методології і автоматизації бізнес-процесів. 06.10.2014 року [PERSON] було звільнено з посади економіст відділу методології і автоматизації бізнес-процесів, у зв'язку з скороченням штату працівників, що підтверджується наказом № 519-П від 03.10.2014 року. Відповідач в порушення вимог ст. 115 КЗпП в період з 01.08.2014 року по 03.10.2014 року не сплачував позивачці заробітну плату, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Вищевказані обставини, встановлені у рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 04.11.2014 року по цивільній справі № 523/17363/14-ц за позовом [PERSON] до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки, компенсації за невикористану відпустку. При цьому, даним рішенням було стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» на користь [PERSON] заробітну плату за період з 01.08.2014 по 06.10.2014 року у розмірі 10 153 грн., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 1 окладу - 4 592,50 грн., компенсації за невикористану відпустку у розмірі 3 142 грн., середній заробіток за весь час затримки у розмірі 4 698 грн. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.06.2015 року по цивільній справі № 523/4796/15-ц за позовом [PERSON] до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, про стягнення інфляційного збільшення було стягнуто з відповідача на користь позивачки було середній заробіток за час затримки розрахунку з 16 грудня 2014 року по 20 березня 2015 року у розмірі 14 316 гривень 80 копійок, інфляційне збільшення заборгованості по заробітної платі з 16 грудня 2014 року по 20 березня 2015 року у розмірі 1 689 гривень 40 копійок, а всього 16 006 гривень 20 копійок (шістнадцять тисяч шість гривень двадцять копійок). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по 07.10.2015р. по цивільній справі № 523/13200/15-ц за позовом [PERSON] до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, про стягнення інфляційного збільшення, з відповідача на користь позивачки стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 20.03.2015 року по 19.08.2015 року у розмірі 22 593,7 гривень, а задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрати було відмовлено. Частиною 1 ст. 117 КзПП України встановлено, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Ухвалою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29 січня 2014 року по справі № 6-144цс13 встановлено, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. В силу ст. 360-7 ЦПК України дана позиція є обов'язкова для суду. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки, а саме з 19.08.2015р. по 31.12.2015р. у розмірі 21 698,9 (двадцять одну тисячу шістсот дев'яносто вісім гривень дев'яносто копійок). В той же час, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення інфляційних виплат. Так, згідно ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Проаналізувавши вказану норму закону, суддя доходить висновку, що середній заробіток за час затримки виплати сум працівнику при звільнені не являється доходом у розумінні вищевказаного Закону, оскільки має разовий характер, та по суті є мірою відповідальності підприємства за неналежне виконання своїх обов'язків перед працівником. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційного збільшення, тобто компенсації, за час затримки виплати середнього заробітку не підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Держави слід стягнути судовий збір в сумі 551, 20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial