Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, які стягувати з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] . В останній час їх подружні відносини погіршились і носять формальний характер. Неповнолітній син знаходиться на її повному утриманні, а самостійно вона не може належним чином його матеріально забезпечити, оскільки на її утриманні перебуває також старша дочка, яка навчається. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, хоч є здоровим та має регулярний дохід. Оскільки вони з відповідачем не можуть досягти згоди з приводу способу виконання останнім обов`язку по утриманню дитини, то вона змушена звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, які стягувати з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття, а також стягнути з нього судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з датою вручення 06.03.2021 року. За таких обставин суд 18.03.2021 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11.12.1997 року (а.с. 3). Про те, що від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] від 25.09.2003 року, видане виконкомом Яворівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 4). В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою, яка займається його вихованням та матеріальним забезпеченням, що підтверджується довідкою Долинської міської ради № 2241 від 22.02.2021 року (а.с. 7). Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] , оскільки він є здоровим, працездатним, має регулярний дохід, так як отримує соціальну допомогу по безробіттю та дохід від здачі майна в оренду, про що в судовому засіданні ствердила позивачка. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивачки, суд враховує також те, що на даний час прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2395 гривень та що обов`язок по матеріальному забезпеченню дитини лежить на обох батьках. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити частково та стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~000,00 грн. щомісячно, які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом 01.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, оскільки враховує майнове становище сторін по справі та відповідає вимогам закону й інтересам неповнолітньої дитини. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved