Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що 26.01.2011 р. в с. Носківці Жмеринського району Вінницької області померла її баба [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. На час смерті спадкодавця разом із нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. В січні 2016 р. перебуваючи в [PERSON] сільській раді вона дізналася про існування заповіту зробленого бабою [PERSON] на її користь, яким спадкодавець заповіла все своє майно позивачці. 22.01.2016 р. [PERSON] сільська рада видала їй дублікат вказаного заповіту. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,9325 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної бабі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №772234 від 08.10.2008 р. на підставі розпорядження Жмеринської РДА №497 від 11.07.2008 р.; земельної ділянки площею 0,7010 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної бабі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №770872 від 08.10.2008 р. на підставі розпорядження Жмеринської РДА №497 від 11.07.2008 р. За життя [PERSON] не повідомляла її про існування заповіту, тому вона і не зверталася із письмовою заявою до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав, отримала відмову оскільки нею пропущено шестимісячний термін звернення до нотконтори із такою заявою. Спадкоємці на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відсутні. Дочка [PERSON], а мати позивачки [PERSON] померла 05.01.2015 р. Отже через необізнаність про існування заповіту складеного [PERSON] на користь позивачки, та була позбавлена можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті баби. А тому просить встановити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви в Жмеринську районну державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті баби. Ухвалою суду від 14.03.2016 р. до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Носківецьку сільську раду Жмеринського району Вінницької області. (а.с. 17) Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала із підстав, що в ньому викладені, просила його задовольнити. Додатково та на запитання суду пояснила, що баба ніколи не повідомляла ні її, ні матір про існування заповіту. Баба була у поганих відносинах із матір»ю, а із позивачкою спілкувалась рідко, коли та допомагала бабі. Позивачка проживала в м.Києві із чоловіком, в село приїздила рідко. Про існування заповіту, який посвідчений [PERSON] сільською радою, дізналась після смерті матері, коли оформляла спадщину та в січні отримала дублікат заповіту баби, звернулась до нотаріальної контори, де отримала відмову. Оскільки не знала та не могла знати про заповіт, просила визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Просила судові витрати не стягувати із відповідача, а віднести на її рахунок. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов визнав, не заперечує щодо його задоволення. (а.с. 31). Представник третьої особи Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов визнав, не заперечує щодо його задоволення. (а.с. 23). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи, відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що сторони скористались своїми процесуальними правами. Заслухавши пояснення позивачки, оглянувши позовну заяву, заяви сторін, що не зявилися, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 26.01.2011 року в с. Носківці Жмеринського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.6), яка за життя склала заповіт, посвідчений 13.03.2009 року секретарем Олександрівської сільської ради, згідно якого заповідала усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося позивачці по справі - [PERSON] (а.с.4-5). Заповіт зареєстрований за реєстровим № 9, а його дублікат, що посвідчений 22.01.2016 року секретарем Олександрівської сільської ради за №1 (а.с. 8), заповіт не змінений і не скасований (а.с. 11). Відповідно до наданого суду витягу зі Спадкового реєстру (спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину) станом на 09.02.2016 року (а.с. 12) та інформації Жмеринської районної державної нотаріальної контори (а.с. 28) спадкова справа після смерті 26.01.2011 року [PERSON] не заводилась. Позивачка [PERSON] на час смерті [PERSON] була повнолітньою. (а.с. 4) Відповідно до довідки Носковецької сільської ради № 59 від 21.01.2016 року [PERSON], яка померла 26.01.2011 року постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. На час відкриття спадщини зі спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрованим. (а.с. 13) Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,9325 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної бабі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №772234 від 08.10.2008 р. на підставі розпорядження Жмеринської РДА №497 від 22.07.2008 р.; земельної ділянки площею 0,7010 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної бабі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №770872 від 08.10.2008 р. на підставі розпорядження Жмеринської РДА №497 від 22.07.2008 р. (а.с. 9, 10) [PERSON] померла 05.01.2015 року (а.с.7). Інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], які мають право на обовязкову частку у спадщині, що могли б бути відповідачами по даній справі не встановлено. На час смерті спадкодавця із нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.13) Мати позивачки [PERSON] померла 05.01.2015 року (а.с.7) Постановою державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори №116/02-31 від 09.02.2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не подала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття (а.с. 14). Із встановлених обставин випливає, що між сторонами виникли правовідносини спадкування, що регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті. Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України - право власності припиняється в разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до ст.ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, особа, що досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Таким чином судом встановлено, що строк, визначений законом для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] розпочався 26.01.2011 року та закінчився 26.07.2011 року. [PERSON], що на час відкриття спадщини досягла шістнадцяти років, є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка не є спадкоємцем першої черги, про існування заповіту складеного [PERSON] на її користь та посвідчений сільською радою не за місцем проживання спадкодавця дізналась лише у січні 2016 р., а тому суд вважає, що необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Встановлені причини пропуску строку на прийняття спадщини [PERSON] після померлої [PERSON] визнаються судом поважними та такими, що перешкоджали позивачці звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Відповідно до ст. ст.16, 25, п.11 ч. 1 ст. 346, 1216, 1217, 1222, 1223, 1235 ч.1, 1236, 1269, ч.1 ст. 1270, ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved