Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.12.2015 року. Мають спільну дитину - малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею перебуває на її утриманні. 08.11.2016 року відповідач поїхав на заробітки на півроку, що призвело до відсутності взаємопорозуміння між ними та охолодження стосунків. Після його повернення спільного життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з цього приводу між ними виникають сімейні сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє дочці та їй душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та у сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач проживає окремо з листопада 2016 року, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини припинені, всі фізичні та духовні зв'язки між ними втрачені. Збереження сім'ї неможливе і суперечить нашим інтересам. Спорів про місце проживання дитини і розподіл спільного майна не має. Питання щодо аліментів на даний час не виникло. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 18.12.2015 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] клали шлюб 18.12.2015 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], 24.06.2016 р. н. (а.с.4). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.12.2015 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 24.06.2016 р., не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з листопада 2016 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання та утримання дитини вирішено, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved