Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до Домантівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Домантівське», про стягнення орендної плати. Вимоги вказаної позовної заяви, мотивовані тим, що [PERSON] , 15.05.2008 року уклала із ТОВ «Домантівське» договір оренди землі, відповідно до якого передала останньому в оренду земельну ділянку площею 2,0216 га, кадастровий номер [NUMBER] строком на 10 років, тобто до [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, а тому позивач, будучи дочкою спадкодавця, отримала в спадщину зазначену вище земельну ділянку та належним чином оформила свої спадкові права 06.10.2016 року, що стверджується відповідним свідоцтвом про право на спадину. Позивач зазначає, що після смерті її матері ТОВ «Домантівське», починаючи з 2012 року проводив виплату орендної плати на користь Домантівської сільської ради , що не заперечувалося і самим відповідачем, яка на запит представника позивача повідомила, що за період з 2012 по 2015 року ТОВ «Домантівським» було виплачено на користь Домантівської сільської ради кошти в сумі 11669 грн. 20 коп. Позивач наполягає, що після оформлення її спадкових прав вона фактично стала однією із сторін договору оренди землі, належним чином успадкувала всі відповідні права та обов`язки стосовно вказаної земельної ділянки, а оскільки спадщина належить їй з часу її відкриття, то й усі відповідні орендні платежі також належать позивачу по справі. Присвоєння таких коштів сільською радою на свої рахунки є неправомірним та порушують права позивача, а тому остання звернулася до суду із даним позовом до сільської ради, яким просить стягнути із відповідача відповідну орендну плату за 2012-2015 роки, в сумі 11669 грн. 20 коп.. Розгляд даної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, на підставі хвали суду від 28.02.2019 року. Представник відповідача відзив до суду на позовну заяву у встановлений термін не направив, однак сільський голова надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнав, посилаючись на норми ст. 1285 ЦК України, ст. 19 ЗУ «Про оренду землі» та ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли», а також на п. 9 Глави 9 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Третя особа по справі у визначений вказаною вище ухвалою суду строк із будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у порядку визначеному чинним законодавством. Суд вивчивши матеріали справи встановив наступне. Сторонами по справі не заперечується, що між [PERSON] та ТОВ «Домантівське» був укладений договір оренди землі від 15.05.2008 року, за умовами якого [PERSON] передала ТОВ «Домантівське» в оренду земельну ділянку, площею 2,02 га строком на 10 років, тобто до 10.12.2018 року, що стверджується п. 2 та п. 6 зазначеного вище договору. Вказана обставина, як і умови вказаного договору оренди землі не заперечується жодною із сторін. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 15.02.2011 року) [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2016 року, виданого державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Строкань Л.І., на підставі договору про розподіл спадкового майна, успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 2,0216, з кадастровим номером [NUMBER] , що розташована в адміністративних межах Домантівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначала, що вона після набуття відповідних спадкових прав на вказану земельну ділянку виявила намір успадкувати і відповідні кошти, які сплачувались ТОВ «Домантівське» як орендна плата за користування земельною ділянкою. Однак сільська рада, на рахунок якої за період з 2012 по 2015 роки перераховувались зазначені кошти їх повернення позивачу не здійснює, чим, на думку останньої , порушує її права. Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам суд зазначає наступне. Як вбачається із листа виконкому Домантівської сільської ради від 10.10.2018 року за №346, орендна плата за не успадковану земельну частку (пай) [PERSON] виплачувалась ТОВ «Домантівським» на користь Домантівської сільської ради за період з 2012 по 2015 року. Згідно з листом ТОВ «Домантівське» від 31.10.2018 року за період з 2012 по 2015 роки на користь Домантівської сільської ради, згідно договору оренди землі площею 2,02 га від 15.05.2008 року укладеного із [PERSON] , що померла [INFO] сплачено в цілому 11669,20 грн. Суд зважає, що а ні факт сплати ТОВ «Домантівське» на користь Домантівської сільської ради за вказані періоди орендної плати, а ні її розмір жодною із сторін по справі не оспорюється та не спростовується. Відповідач по\~справі \~заперечуючи \~проти задоволення\~позовних вимог\~ посилається\~на норми\~ст.\~1285\~ЦК України,\~ разом\~з тим\~із вказаних\~норм (в\~редакції,\~які діяли\~на час\~сплати орендної\~плати)\~вбачається,\~що якщо\~у складі\~спадщини є\~майно,\~ яке\~ потребує\~ утримання,\~догляду,\~вчинення інших\~фактичних чи\~юридичних дій\~для підтримання\~його в\~належному стані,\~ нотаріус,\~а в\~населених пунктах,\~де немає\~нотаріуса,\~-\~відповідний орган\~місцевого самоврядування,\~ у\~разі відсутності\~спадкоємців або\~виконавця заповіту\~ укладають\~ договір\~на управління\~спадщиною з\~іншою особою.\~ Особа, яка управляє спадщиною, має право на вчинення будь-яких необхідних дій, спрямованих на збереження спадщини до з`явлення спадкоємців або до прийняття спадщини. Особа, яка управляє спадщиною, має право на плату за виконання своїх повноважень. Разом з тим матеріали справи не містять, а сторонами не повідомлено про наявність будь-якого договору на управління спадковим майном. Більше того, навіть наявність такого договору не надавала би відповідачу права на привласнення суми орендних платежів. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частиною п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що за позивачем було визнано право на спадщину після смерті [PERSON] на зазначену вище земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала в оренді ТОВ «Домантівське» строком на 10 років, що стверджується п. 6 вказаного договору. Згідно з пунктом 35 договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря, звільнення керівника юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Після смерті орендодавця орендна плата за користування земельною ділянкою за 2012-2015 роки була виплачена орендарем на рахунок відповідача, що не заперечується ні відповідачем ні третьою особою. При цьому, ні договору управління спадщиною, ні будь-якого іншого договору, на підставі якого такі дії були здійснені, сторонами по справі суду надано не було. Розглядаючи даний спір суд, на підставі норм ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує правову позицію викладену в постанові Верховного Суду по справі №134/1676/16-ц від 06.02.2019 року, який скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції зазначив, що Верховним Судом взято до уваги, що відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у Спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Також у вказаному рішення Верховний Суд дійшов висновку, що за змістом статей 1268, 1269 ЦК України законодавством визначено два варіанти прийняття спадщини: подання заяви про прийняття спадщини або фактичне прийняття спадщини внаслідок постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Це означає, що перед укладенням договору на управління спадщйною нотаріус (посадова особа органу місцевого самоврядування) зобов`язаний витребувати інформацію, чи є в померлого спадкоємці, які прийняли спадщину внаслідок проживання разом з померлим. Якщо такі спадкоємці є, нотаріус (посадова особа органу місцевого самоврядування) відмовляє в укладенні такого правочину. Сторонами договору є установник управління та управитель. Установником управління може бути нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідний орган місцевого самоврядування, який відповідним рішенням призначає для виконання цих функцій уповноважену особу. Фактично установник визначає, кому та на яких умовах передати в управління майно, що потребує утримання, а також контролює належне виконання умов договору управителем. Друга сторона договору на управління спадщиною (управитель) законодавцем не конкретизована. Коло осіб, які можуть бути призначені управителями спадковим майном, не обмежено, а тому управителем майна може бути будь-яка фізична особа, яка має повну цивільну дієздатність, а також юридична особа. Договір на управління спадковим майном, який укладається виконавцем заповіту, нотаріусом або органом місцевого самоврядування як установником управління - це договір на користь третьої особи (вигодунабувача). Такою особою виступатиме спадкоємець, оскільки має при спадкуванні найбільший майновий інтерес, і в разі неналежного виконання управителем своїх обов`язків постраждають саме інтереси спадкоємця. Крім того, прибутки, отримані внаслідок управління майном, мають входити до складу спадщини і, відповідно, підлягають розподілу між спадкоємцями пропорційно до їх частки у спадщині. Аналізуючи норми чинного законодавства та вказану вище судову практику суд приходить до обґрунтованого висновку, що сільська рада, яка управляє спадщиною зобов`язана зберігати таке майно до з`явлення спадкоємців або прийняття спадщини. При цьому таке управління має здійснюватися на підставі відповідного договору на управління спадщиною, що безпосередньо визначено як нормами ст. 1285 ЦК України так і п. 9 Глави 9 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, на які посилався в своїх запереченнях і сам відповідач. У разі відсутності спадкоємців за законом і за заповітом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття спадщини ніким із спадкоємців, а також відмови від її прийняття укладений договір на управління спадщиною діє до ухвалення судом рішення про визнання спадщини відумерлою. Таким чином, для укладення договору на управління спадщиною необхідна така умова як відсутність спадкоємців або виконавця заповіту. При цьому договір діє до з`явлення спадкоємців та прийняття ними спадщини шляхом подання нотаріусу відповідної заяви згідно зі ст. 1269 ЦК України. Разом з тим, як вже зазначалося, будь-яких відомостей про укладення такого договору матеріали справи не містять. Враховуючи викладене суд вважає, що у відповідача не було правових підстав на вжиття заходів по управлінню спадковим майном та отримання від ТОВ «Домантівське» орендної плати за користування земельною ділянкою, а тим більше присвоєння вказаних коштів. Крім того, відповідач протягом більш як п`яти років після відкриття спадщини не вбачав необхідним вживати заходів по охороні спадкового майна, а також до цього часу відповідач не звертався до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою в порядку ст. 1277 ЦК України. Навіть за наявності вказаного договору чинним законодавством не встановлено право особи, яка здійснює управління спадщиною, привласнювати доходи, отримані від переданого в управління спадкового майна, оскільки такі доходи належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а договір на управління спадщиною укладається з метою охорони спадщини до з`явлення спадкоємців і до прийняття ними спадщини. Саме такого висновку дотримується і Верховний Суд, про що зазначено у його рішення, яке вказано вище. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. У статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просила стягнути з відповідача грошові кошти у вигляді орендної плати, які останній отримав за управління спадщиною, оскільки вона є спадкоємцем земельної ділянки. Нормами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Домантівська сільська рада не визнала право позивача на грошові кошти - орендну плату, одержану за передання земельної ділянки в оренду. А тому позивач пред`явивши цей позов, скористалася своїм правом на судовий захист, передбаченим статтею 16 ЦК України. Таким чином спосіб, у який позивач просить захистити своє порушене, є ефективним для такого захисту і не суперечить закону, а тому вказаний позов підлягає до задоволення. Згідно з частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивача від сплати судового збору звільнено, а позовні вимоги підлягають повному задоволенню то із відповідача необхідно стягнути судовий збір у повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved