Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26 вересня 2019 року; а також на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23 серпня 2015 року до 01 липня 2017 року. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 30 червня 1992 року сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 03 вересня 2015 року шлюб між сторонами був розірваний рішенням Приморського районного суду м. Одеси. Близько двох років тому сторони припинили проживати однією сімєю та вести спільне господарство, і з цього часу відповідач ухиляється від утримання дітей, їх виховання, не піклується про здоровя дітей, їх фізичний та духовний розвиток. Також зазначила, що [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання факультету фізичної реабілітації Південноукраїнського національного педагогічного університету ім.. [PERSON] з терміном закінчення навчального закладу 01 липня 2017 року. У звязку з навчанням працювати та забезпечувати себе самостійно син не в змозі. Тому позивачка просить стягнути з відповідача також аліменти на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання, тобто до 01 липня 2015 року. Представник [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, та розглядати справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, був сповіщений про розгляд справи належним чином за місцем його реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивачки про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 30 червня 1992 року [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей - неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2015 року шлюб між сторонами був розірваний. Однак, сторони припинили проживати однією сімєю та вести спільне господарство близько двох років тому, і з цього часу відповідач ухиляється від утримання дітей, їх виховання, не піклується про здоровя дітей, їх фізичний та духовний розвиток. Також встановлено, що [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання факультету фізичної реабілітації Південноукраїнського національного педагогічного університету ім.. [PERSON] з терміном закінчення навчального закладу 01 липня 2017 року, та отримує стипендію у розмірі 903, 00 грн. щомісячно, що вбачається з відповідної довідки про доходи №920 від 07 вересня 2015 року. У звязку з навчанням працювати та забезпечувати себе самостійно син не в змозі. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що потребує значних матеріальних витрат. [PERSON] працює в КУ «Одеський обласний туберкульозний диспансер» на посаді медсестри дитячого стаціонару Відділення легеневого туберкульозу для дітей з посадовим окладом 1\~397, 00 грн. щомісячно, про що свідчить довідка №96-ок від 31 серпня 2015 року. В свою чергу, згідно довідки №59-29593 від 25 червня 2015 року [PERSON] працює в ПАТ АБ «Південний» з 02 жовтня 2014 року на посаді охоронця з посадовим окладом 4\~900, 00 грн. щомісячно. Крім того, відповідач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 1\~331, 31 грн. щомісячно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України та роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного з батьків. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовами, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Згідно ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти\~\~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26 вересня 2019 року; на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23 серпня 2015 року до 01 липня 2017 року, а також допусти негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У звязку зі звільненням позивачки від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вирішив стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved