Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] та зняття його з реєстрації. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить даний житловий будинок, який вона отримала 24.12.2012 року згідно договору дарування від [PERSON] З відповідачем позивач перебувала в шлюбі з 16.10.2010 року по 03.10.2013 року. 17.01.2013 року позивач зареєструвала відповідача в належний їй житловий будинок. Ще до розірвання шлюбу [PERSON], а саме 22.08.2013 року зібрав всі свої речі та виїхав з її будинку. З того часу відповідач будинком не користується, повністю припинив виконувати обов'язки члена сім'ї, пов'язані з утриманням будинку, оплатою комунальних послуг. Крім цього 22.08.2013 року відповідач звільнився з роботи та виїхав на постійне місце проживання до іншого району і повертатися не збирається. В судове засідання позивач не з'явилась, відповідно до поданої нею заяви вона просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Так, як відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 22.08.2013 року виїхав з усіма речами з будинку [PERSON], який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім цього він звільнився 22.08.2013 року з Красноградської дільниці ПРАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство». [PERSON] виїхав на постійне місце проживання в інший район, знайшов там нову роботу та повертатися не збирається. В підтвердження позову в матеріалах справи є письмові докази: копія договору дарування від 24.12.2012 року за яким [PERSON] отримала в дарунок від [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10); копія довідки КПТІ «Інвентаризатор» про державну реєстрацію прав, в якій вказано, що даний житловий будинок з надвірними будівлями належить [PERSON] (а.с. 11); довідка з ПРАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство» про те, що [PERSON] звільнився з Красноградської дільниці ПРАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство» 22.08.2013 року (а.с. 8); копія заочного рішення Красноградського районного суду від 03.10.2013 року, яким було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9); довідка Піщанської сільської ради про те, що [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, але з серпня 2013 року там не проживає (а.с. 12). Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. В зв'язку з тим, що відповідачем не надано до суду ніяких доказів, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне визнати [PERSON], таким що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за даною адресою, так як він понад рік не користується цим житлом та виїхав на постійне місце проживання до іншого району. На підставі ст.ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та

Outcome: approved