Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , вказавши, що з 08.10.1999 року по 07.11.2000 року сторони перебували у шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] . Після досягнення [PERSON] повноліття остання потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки продовжує навчання. По суті вимог позивач просить стягнути на свою користь з відповідача на утримання [PERSON] аліменти в сумі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягення двадцятитрирічного віку або припинення навчання. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Суркової В.П. від 16.11.2018 року у цивільній справі відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 20.12.2018 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову повністю, вказуючи, що непрацевлаштований, має на утриманні мати [PERSON] 1950 року народження, а також неповнолітнього сина [PERSON] , 2002 року народження, тож не має змоги надавати матеріальну допомогу донці. Позивачем відповідь на відзив не подавалась. Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2019 року у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку, проведено повторний автоматизований розподіл справи та справу передано у провадження судді Дацюк О.І. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І. від 14.06.2019 року цивільну справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, вказуючи, що сума аліментів розрахована, виходячи з вартості навчання та проживання [PERSON] у гуртожитку та мінімальної суми, потрібної для задоволення її потреб. Натомість відповідачем не надано доказів того, що син [PERSON] фактично мешкає із ним та він надає йому допомогу, а також не надано доказів на підтвердження наявності у відповідача захворювань. Представник відповідача проти позову заперечував, вказуючи, що відповідач [PERSON] страждає на певні захворювання, наразі не працевлаштований, звільнившись за власним бажанням кілька років тому, він матеріально допомагає матері та утримує неповнолітнього сина, тож не має змоги надавати утримання повнолітній доньці. Сторонами клопотання та заяви до суду не подавались, а судом не вирішувались. При дослідженні письмових доказів, наданих позивачем, встановлено наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження. Згідно з наданою довідкою Одеського національного університету імені І.І. Мечнікова від 17.09.2018 року [PERSON] є студентом 1 курсу факультету міжнародних відносин, політології та соціології за денною формою навчання. Навчання [PERSON] відбувається на платній основі, також [PERSON] оплачує вартість проживання у гуртожитку, що підтверджено платіжними документами. Відповідачем надано копію посвідчення на ім?я [PERSON] , відповідно до якого остання отримує пенсію за віком, а також копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого [PERSON] є батьком цієї дитини. Водночас відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] є його матір?ю. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вказує ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оцінюючи надані сторонами докази, суд вважає, що [PERSON] , яка навчається за денною формою навчання на платній основі та не має самостійного доходу, безумовно потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідач у свою чергу, будучи повністю дієздатною особою, не має жодних перешкод для працевлаштування та надання доньці матеріальної підтримки, адже має лише одного утриманця -сина [PERSON] , при цьому відповідачем не надано доказів на підтвердження сумісного проживання із сином та надання йому матеріального забезпечення. Водночас позивач також має рівний із батьком обов?язок надавати донці утримання на період її навчання, також є працездатною та не має інших утриманців. Враховуючи вищевикладені висновки, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] на час її навчання або до досягнення передбаченого чинним законодавством віку. Визначаючи розмір аліментів, які належить стягувати з відповідача, суд вважає, що позивачем в достатній мірі не обґрунтований розмір тієї суми, про стягнення якої позивач просить щомісячно, отже суд вважає справедливим та достатнім стягнути з відповідача на утримання доньки 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи. що саном на день розгляду справи складає 1003,5 гривень (2007:2). У разі зміни суттєвих обставин сторони не позбавлені звернутись до суду для збільшення або зменшення розміру аліментів. З урахуванням положень ст. 141 СК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial