overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому зазначає, що рішенням Енергодарського міського суду від 09.12.2013р. шлюб з відповідачем був розірваний. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є і записаний у свідоцтві про народження відповідач по справі. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим у неї склалось тяжке матеріальне положення. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не з`явились, просять розглянути справу без їх участі, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, про що повідомили суд письмово. Дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, відповідає інтересам дитини, так як у відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. На прохання свого онука [PERSON] - відповідача по справі, з метою його працевлаштування, вона 15.04.2014р. зареєструвала останнього у вказаному житловому приміщенні. Реєстрація відбулась на підставі укладеного 15.04.2014р. між нею та відповідачем строкового договору найму житлового приміщення. З моменту реєстрації відповідач в житловому приміщенні не проживає, не використовує його за цільовим призначенням, не здійснює оплату житлово - комунальних послуг. Їй відомо, що [PERSON] пропрацював близько півтора місяця, потім звільнився. Вирішити питання щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку в добровільному порядку не можливо у зв'язку з тим, що місце знаходження і проживання відповідача їй не відомо. Вважає, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, а тому може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Відповідач у судове засідання на виклик через пресу не з`явився, тому у відповідності до ст. 169 ч.4 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів та доказів в порядку заочного провадження. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечує, пояснивши, що відповідач [PERSON] жодного дня по місцю реєстрації не проживав. Третя особа Енергодарський МВ УДМС України в Запорізькій області просять розглянути справу без участі представника, про що повідомили суд письмово. Дослідив надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1, п.1 і 5 ч.3 і ч.4 ст. 71 цього Кодексу. Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності члена сім`ї наймача або наймача за ними зберігається жиле приміщення на протязі 6 місяців. Якщо наймач або члени сім`ї наймача були відсутні по поважним причинам більше 6 - ти місяців, цей строк по заяві відсутнього може бути продовжений наймодавцем або судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] Доказів того, що відповідач відсутній за місцем реєстрації по поважній причині, або того, що він звертався до наймача з заявою про продовження строку - суду не надано, а тому у відповідності до ст. 71 ЖК України відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS] Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 20.08.2012 року вона придбала у власність квартиру [ADDRESS]. Після її придбання, з метою поліпшення житлових умов, вона вирішила провести реконструкцію даної квартири та провела відповідні ремонтні роботи, в тому числі і крівлі будинку, у зв'язку із її неналежним станом, пов'язаного із тим, що у 1985 році у цій квартирі була пожежа. Тому, оскільки проведення робіт з реконструкції квартири не порушують права третіх сторін просила позовні вимоги задовольнити. У судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, хоча повідомлялись про дату та час розгляду справи належним чином. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала, у зв'язку з чим, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить зобов'язати відповідача [PERSON] сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої доньки до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 385,80 гривень щомісячно до [INFO] року. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, зазначив про визнання позову про стягнення аліментів в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, що визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову по наступним підставам. Судом встановлено, що [PERSON] є опікуном неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 25.07.2014р. за №255/10 Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] р. Батько дитини - [PERSON], рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.06.2014р. позбавлено батьківських прав відносно його доньки [PERSON], що підтверджується копією рішення у справі №2/337/1137/2014. Малолітня дитина знаходяться на утриманні опікуна. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір встановленого законодавством прожиткового мінімуму, стан здоров'я і матеріальне становище сторін, дитини, яка знаходиться на утриманні опікуна, матеріальне становище платника аліментів, яка не має постійного і регулярного заробітку, стягнень з нього по іншим виконавчим документам не проводиться. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий заробіток, частину його одержує в натурі, а так само при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 385,80 гривень щомісяця, до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 03 квітня 2011 року, після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею. У позові зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння. Останні два роки вони не підтримують подружні стосунки, кожен з них живе своїм особистим життям. Їх шлюб має формальний характер, подальше сімейне життя, примирення та збереження шлюбу не можливе. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, вказав, що жодних перешкод для розірвання шлюбу не існує, щодо залишення сина проживати з матір'ю не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 03 квітня 2011 року, між [PERSON] та [PERSON], Великожитинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 3 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Сторони протягом останніх двох років не підтримують подружні відносини, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Спору стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами не існує. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 243,60 грн. сплаченого нею судового збору. На підставі викладеного ст.ст.110, 112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 05 жовтня 2007 року, після розірвання шлюбу доньку залишити проживати з нею та стягнути з відповідача судові витрати, а саме витрати на правову допомогу та судовий збір. У позові зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого зникла гармонія сімейних стосунків, кожен живе окремим особистим життям. Тривалий час вони не підтримують подружні стосунки, їх шлюб має формальний характер, подальше їх сімейне життя, примирення та збереження шлюбу не можливе. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 05 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 1910. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Сторони припинили подружні відносини, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Спору стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами не існує. За змістом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 233 від 15 серпня 2014 року, [PERSON] сплачено за правову допомогу, а саме складання позовної заяви 300 грн. Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачених нею 300 грн. витрат на правову допомогу та 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 07 травня 2004 року. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Внаслідок несумісності поглядів на життя, втрати почуття любові та взаємоповаги стало неможливим подальше перебування у шлюбі. Відповідач перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння систематично скандалить, лається, погрожує фізичною розправою. Тривалий час вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу не можливе, що суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати, доньку залишити проживати з нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи подала суду заяву у якій позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, справу розглянути без її участі. У випадку неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень проти позову, заяв про відкладення розгляду справи з причин що унеможливлюють прибуття за викликом суду чи про розгляд справи без його участі не надіслав. Суд, зі згоди позивача (про що зазначено у заяві), вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 травня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 409, зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 08 травня 2003 року. У позові зазначає, що від шлюбу мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з відсутністю взаєморозуміння. З листопада 2013 року вони не підтримують подружні стосунки, їх шлюб має формальний характер, подальше їх сімейне життя, примирення та збереження шлюбу не можливе. Спору стосовно поділу майна не має. Між ними досягнуто угоди про утримання дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та вказав, що жодних перешкод для розірвання шлюбу не існує. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 08 травня 2013 року, в відділі реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис № 368 зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON]. Від шлюбу мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно\~\~зі ст. ст. 110, 112 СК України, якщо\~\~суд\~\~встановить, що подальше\~\~спільне\~життя подружжя і збереження сімї\~\~не можливо, він\~\~приймає рішення\~\~про розірвання шлюбу. Сторони припинили подружні відносини, з листопада 2013 року не проживають разом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 14 вересня 2012 року, після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У позові зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та часті конфліктні ситуації, внаслідок чого зникла гармонія сімейних стосунків, кожен живе окремим особистим життям. Тривалий час вони не підтримують подружні стосунки, їх шлюб має формальний характер, подальше їх сімейне життя, примирення та збереження шлюбу не можливе. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала повністю просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав, що жодних перешкод для розірвання шлюбу не існує, щодо визначення місця проживання сина з матірю не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 14 вересня 2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1069, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що стверджується відповідно свідоцтвом про одруження серії І ГЮ № 081419. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно\~\~зі ст. ст. 110, 112 СК України, якщо\~\~суд\~\~встановить, що подальше\~\~спільне\~життя подружжя і збереження сімї\~\~не можливо, він\~\~приймає рішення\~\~про розірвання шлюбу. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. За спільною згодою сторін, після розірвання шлюбу місце проживання сина [PERSON] слід визначити з матірю [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 485,20 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON] 17 серпня 2013 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, виникли різні погляди на життя. Тривалий час вони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, кожен з них живе окремим особистим життям, їх шлюб має формальний характер. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна немає. Подальше їх сімейне життя, примирення та збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з нею. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задоволити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав. Суд, зі згоди позивача, вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 17 серпня 2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1121 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який постійно проживає з матір'ю. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Сторони припинили подружні відносини, тривалий час проживають окремо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Шлюб існує формально, а тому його необхідно розірвати. Спору стосовно визначення місця проживання дитини не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача 243, 60 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 07 жовтня 2017 року Богодухівський районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 120. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07 жовтня 2017 року Богодухівський районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 120. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин несумісності характерів, протилежних поглядів на сімейне життя, непорозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків. З квітня 2021 року подружні відносини між позивачем та відповідачем припинилися, вони стали проживати окремо, всі фізичні та духовні зв`язки між ними втрачені, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, зазначила, що строк на примирення не потрібен. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає. Також зазначив, що строк на примирення не потрібен. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 жовтня 2017 року у Богодухівському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 120 /а.с. 8/. Сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] /а.с. 10/. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки протягом тривалого часу, тобто сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомості, які б спростовували твердження позивача, до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, на розірванні шлюбу наполягають, відповідач позов визнала, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і збереження сім`ї неможливе. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 908, 00 грн.

Outcome: approved