overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2002 року. На теперішній час шлюбні відносини фактично припинені. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття [PERSON]. Сторони до суду не з'явилися, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач, згідно до судового доручення позов визнав повністю, суду заперечень не надав. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я й матеріальне становище дітей, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 07.03.1997 року. На теперішній час шлюбні відносини фактично припинені. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття [PERSON]. Сторони до суду не з'явилися, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я й матеріальне становище дітей, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2012 року. На теперішній час шлюбні відносини фактично припинені. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.\~\~ Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття [PERSON] . Сторони до суду не з`явилися, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 180 СК України\~ батьки\~ зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я й матеріальне становище дітей, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей, який було уточнено. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2007 року. На теперішній час шлюбні відносини фактично припинені. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття [PERSON]. Сторони до суду не з'явилися, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні уточненого позову наполягала. Відповідач, уточнений позов визнав повністю, суду заперечень не надав. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я й матеріальне становище дітей, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей, який було уточнено. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2013 року. На теперішній час шлюбні відносини фактично припинені. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття [PERSON]. Сторони до суду не з'явилися, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні уточненого позову наполягала. Відповідач уточнений позов визнав повністю, суду заперечень не надав. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я й матеріальне становище дітей, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей, який було уточнено. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2001 року. На теперішній час шлюбні відносини фактично припинені. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позову наполягала, а також надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач суду заперечень не надав, до суду не зявився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, зясувавши всі обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я й матеріальне становище дітей, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей і згідно до ст. 183 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття [PERSON]. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду та з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог просила суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з 2014 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, подальше збереження сум»ї є не доцільним тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просила позов задовольнити зазначивши обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що має намір зберегти сім'ю, але в послідуючому в судові засідання не з'явився без поважних причин, хоча сповіщався належгним чином про день, місце та час розгляду справи в суді. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 4 липня 1998 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з 2014 року сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду та просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлої матері [PERSON]. Послалася на те, що вона є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] яка була її матір'ю, здійснювала догляд за останньою два роки. Заяву про прийняття спадщини у строки, передбачені ст. 1270 ЦК України, до нотаріальної контори не подала через неправильне розуміння закону щодо строків та порядку оформлення спадщини. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач та третя особа до суду не з'явилися, надали заяви в яких проти позовних вимог не заперечували та просили розглянути справу без їхньої участі.(а.с.22,24) Заслухавши пояснення позивача,вивчивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Власівської селищної ради м.Світловодськ (а.с.5) Згідно копії свідоцтва про шлюб встановлено,що [PERSON] після укладення шлюбу здобула прізвище [PERSON] (а.с.4) (а.с.7) Згідно копії свідоцтва про народження встановлено,що матір'ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.4) З наданого свідоцтва про розірвання шлюбу встановлено, що після розірвання шлюбу [PERSON] з [PERSON] - в неї залишилось прізвище [PERSON] (а.с.6) Ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначений строк у шість місяців з часу відкриття спадщини для її прийняття. Вказаним підтверджується, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позивачка має право на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки є спадкоємцем померлої [PERSON] пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, а тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду та просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання заявник не з`явилась, подала до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї. 15.11.1969 року вступила у шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та перейшла на його прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] у шлюбі народився син - [PERSON] . Квартира, в якій заявник зареєстрована перебуває у приватній власності, що видно з копії особового рахунку та свідоцтва про право власності на житло від 26.11.2004 року. Житло в рівних частинах належить заявнику та померлому сину - [PERSON] . Після смерті сина - [PERSON] [INFO] року виникла необхідність прийняття в спадщину Ѕ частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, у свідоцтві про народження сина було допущено помилку у прізвищах, таким чином замість « [PERSON] » сина було записано як « [PERSON] ». Заявником суду надано достатньо належних та допустимих доказів для встановлення факту родинних відносин, а саме того факту, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що помер [INFO] . Відповідно до п. 1 ч. З ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У статті 315 ЦПК України наведений перелік фактів, які встановлюються судом. Суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ст. 19 ЦПК України). Враховуючи викладене вище, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду та просить встановити юридичний факт родинних відносин з [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що після смерті матері вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, так як на час звернення до нотаріальної контори в документах, наданих нотаріусу, були виявлені розбіжності в документах заявниці та її матері - [PERSON] , а саме: в свідоцтві про смерть спадкодавця її ім`я вказано яка « [PERSON] », а в свідоцтві про народження заявниці в графі «матір» зазначено « [PERSON] », а тому вона вимушена звернутись до суду з даною заявою. У судове засідання представник заявника адвокат Грушевська Н.І. не з`явилась, надала до суду заяву в якій вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Зацікавлена особа: представник Одеської міської ради до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтво про смерть [PERSON] померла [INFO] (актовий запис про смерть №6549 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 17 червня 2015 року). [INFO] помер [PERSON] (актовий запис про смерть №4726 Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 27 квітня 2019 року). [PERSON] є матір`ю заявниці [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи, а саме: свідоцтвом про право власності на житло від 02 липня 2004 року на квартиру [ADDRESS] , довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію КП «ЖКС «Вузівський» №1316 від 30 вересня 2019 року, довідками КП «ЖКС «Вузівський» №1317, №1318 від 30 вересня 2019 року, свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] від 27 вересня 1950 року, матеріалами спадкової справи №25/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] , матеріалами спадкової справи №26/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] та іншими документами, копії яких додані до матеріалів справи. Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] необхідно заявниці для оформлення спадщини. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved