Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в Кам`янський районний суд Черкаської області із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] , в якому зареєстровані її донька - [PERSON] , [INFO] , відповідач [PERSON] , [INFO] та онуки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Добровільно вирішити питання зняття з реєстрації та постановки на облік за місцемфактичного проживання відповідач не бажає. Звертатися з даним позовом до суду на предмет визнання [PERSON] такою, що втратила право на проживання в будинку по [ADDRESS] , оскільки не проживає в будинку більш як один рік Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі в судовому засіданні, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомляла, про час, день та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку належним чином відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить виклик відповідача на офіційному веб-сайті Кам`янського районного суду Черкаської області від 19.02.2020 року. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення Кам`янської міської ради від 20.12.2001 року № 607, та технічною документацією на дане домоволодіння (а.с. 6). Відповідно до акту про не проживання за місцем реєстрації від 01.2020 р. за підписами голови вуличного комітету та сусідів [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] за алресою: [ADDRESS] не проживає з 28 грудня 2018 року. У вказаному будинку не з`являлася з того ж часу і її особисті речі в ньому відсутні (а.с. 18). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи викладене суд вважає, позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] доведеними та підлягають до задоволення. Вимога позивача щодо примусового зняття з реєстрації відповідача зайво заявлена, оскільки підставою для зняття особи з реєстрації є рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, а тому до задоволення не підлягає. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved