Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що 13.08.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі. Вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка за згодою відповідача проживає разом з позивачкою, у її вихованні та утриманні відповідач участі не приймає у добровільному порядку, хоча є працездатною особою. Донька повністю перебуває на утриманні у позивачки. Інших дітей відповідач не має. Посилаючись на зазначені вище обставини просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду й до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, підтримала свої позовні вимоги, та наполягала на їх задоволенні, проти винесення по справі заочне рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідача у дане судове засідання. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, перевіривши всі обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 13.08.2015 року (а.с.4). Сторони по справі мають спільну дитину - неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції повторно від 06.08.2015 р. (а.с.5). Дитина мешкає з позивачкою, що підтверджується довідкою № 01/07-5021 від 14.06.2016 р. (а.с.11) та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 367 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved