Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 7 липня 2012 року Сарненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 93, із відновленням після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивача «Комар». В обгрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 7 липня 2012 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб. Під час сімейного життя відповідач поводився щодо позивача агресивно, про сімю не піклувався, що стало приводом для припинення сімейних стосунків. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, щодо надання строку на примирення категорично заперечила. Відповідач у судове засідання не зявився вдруге, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами виникли з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 7 лютого 2018 року, згідно із яким 7 липня 2012 року Сарненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 93. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO], що встановлено судом із наданої позивачем копії свідоцтва про народження, однак, сторони бажання до примирення не виявили. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, який відзиву щодо позовних вимог не надіслав, в судові засідання не зявився, що свідчить про його байдужість до долі сімї, з огляду на ті обставини, що подружжя останні місяці проживають окремо, за вказаний час примирення між ними не відбулось, а тому , на думку суду, надання строку на примирення є недоцільним. З огляду на наведені вище обставини, вимога [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить відновити їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання відновити дошлюбне прізвище «Комар», що вбачається із дослідженого судом свідоцтва про одруження, а тому ця вимога також підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved