Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вимоги обґрунтовує тим, що від спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу в період з 2010 року по 2011 рік мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що на підставі виконавчого листа №2/2514/922 від 27.07.2012 Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу боржника щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, розпочавши стягнення з 11.07.2012 і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття. 16.04.2020 головним державним виконавцем Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вказаний виконавчий лист було передано до Києво-Святошинського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції «м. Київ» для подальшого виконання та надано довідку про стан заборгованості, яка станом на 16.04.2020 становила 77874,50 грн і який до даного часу не погашений відповідачем. Зазначає, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 28.11.2012 визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Зазначає, що впродовж останніх дев`яти років відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, дитиною не цікавиться. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні і утриманні дитини не приймає, не цікавиться розвитком та вихованням дитини, з сином не спілкується. Позивач повністю утримує сина, дбає про його здоров`я, духовний розвиток, піклується про нього. Відповідач не цікавиться дитиною взагалі, не контактує з нею, перешкод для їхнього спілкування позивач не чинила. Вказує, що відповідач повністю самоухилився від виховання сина, не бере ніякої участі в житті дитини, повністю ігнорує свої обов`язки. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, позивач подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав наведених у позові (а.с.52). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через судовий виклик на вебсайті суду, відзив на позов не подав. Представник служби у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Як вбачається з листа Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської обласної прокуратури (а.с.37) підстав для вступу прокуратури у справу за позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав відсутні, просять проводити розгляд вказаної справи без участі представника Ніжинської місцевої прокуратури. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про достатність підстав, передбачених ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до довідки Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) від 16.04.2020 (а.с.9) станом на 01.04.2020 заборгованість по стягненню аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , становить 77874,50 грн. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 28.11.2012 (а.с.10-11) визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Позивач [PERSON] проживає разом з малолітнім сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 29.09.2020 № 151-02/3452 (а.с.12) та довідкою голови будинку (а.с.17). Згідно з довідкою Ніжинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №15 Ніжинської міської ради Чернігівської області від 16.09.2020 №01-22/419 (а.с. 16) батько учня 4-А класу [PERSON] , [INFO] , [PERSON] за час навчання сина у закладі освіти не відвідував школу, батьківські збори та не цікавився навчанням сина. Як вбачається з висновку виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, затверженого рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 30.07.2020 № 011-21/252 (а.с.14), що беручи до уваги, що відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, перебування його в статусі юридичного батьківства, суперечить інтересам дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в суді встановлено, що відповідач [PERSON] самоухилився від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не проявляє про нього щонайменшої батьківської турботи, вихованням дитини не займається, будучи здоровим та працездатним, матеріально його не утримує, і така його винна поведінка свідчить про наявність законних підстав для позбавлення батьківських прав. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом даної норми закону, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. При цьому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування своїми обов`язками. Разом з тим, відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини 1 Статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитини не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають, відповідно до закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли проживають роздільно і необхідно прийняти рішення про місця проживання дитини. Позбавлення батьківських прав як спосіб впливу на батьків, не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Враховуючи наведені норми і роз`яснення, суд повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи і проаналізувавши їх в сукупності, виходячи виключно з інтересів малолітньої дитини, беручи до уваги, що відповідач тривалий час ухиляється від обов`язку по вихованню сина, неналежно ставиться до виконання батьківських обов`язків по відношенню до нього, не проявляє про нього щонайменшої батьківської турботи, матеріально не утримує дитину, будучи працездатною особою. Вказані обставини, не дають суду підстави зробити висновок про належне ставлення батька [PERSON] до свого малолітнього сина, а навпаки свідчать про винну поведінку відповідача і умисне ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини. Така поведінка відповідача шкодить правам та інтересам його сина, негативно впливає на його психологічний стан. Враховуючи вище наведене, суд позов задовольняє і позбавляє [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved