overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 25 листопада 2011 року Перемилівською сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 06 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем стало неможливим, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, протягом півроку фактично подружнього життя не ведуть, на даний час спільними та взаємними правами і обовязками не повязані. Від шлюбу мають двоє дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне його розірвати. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю. Категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують близько півроку. За час наданого строку для примирення позивач та відповідач не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, має намір створити іншу сім'ю. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 25 серпня 1993 року в Бокіймівській сільській раді Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 11 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне з відповідачем життя стало неможливим, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя. В шлюбі з відповідачем виростили двох дітей, які на час подачі заяви є повнолітніми. Вже близько року фактично подружнього життя не ведуть, на даний час спільними та взаємними правами і обовязками не повязані. Позивач твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання [PERSON] не зявилася, однак до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю. Справу просила розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] також до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, а справу просив розглядати без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують вже близько року. У наданні строку для примирення позивач та відповідач бажання не виявляють. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 26 вересня 2010 року Владиславівською сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 4 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне з відповідачем життя стало неможливим, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя. Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] Нікіту Андрійовича, [INFO]. Вже на протязі кількох місяців фактично подружнього життя не ведуть, на даний час спільними та взаємними правами і обовязками не повязані. Позивач твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання [PERSON] не зявилася, однак до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю. Справу просила розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, а справу просив розглядати без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують вже кілька місяців. У наданні строку для примирення позивач та відповідач бажання не виявляють. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 27 липня 1991 року Берегівською сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 6 - розірвати, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем стало неможливим, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя. Від шлюбу з відповідачем мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року фактично подружнього життя не ведуть, на даний час спільними та взаємними правами і обов'язками не пов'язані. Позивач твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, однак до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю. Справу просила розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, а справу просив розглянути у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують вже кілька років. У наданні строку для примирення позивач та відповідач бажання не виявляють. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 28 квітня 2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 445 - розірвати, мотивуючи це суттєвим погіршенням шлюбних відносин. Їх шлюб вважає лише формальним, так як особисті відносини між ними фактично припинені, оскільки разом вони не проживають з квітня 2019 року. Від шлюбу в них з відповідачем є малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Позивач [PERSON] твердо переконана, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, в зв`язку з чим рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, проте, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, де вона, також, просила задовольнити її позов. (а.с. 25) Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що позов визнає повністю і не заперечує проти його задоволення. (а.с. 30) Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують. У наданні строку для примирення позивач та відповідач бажання не виявляють. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 28 серпня 2009 року Смордвівською сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 6 - розірвати, мотивуючи це суттєвим погіршенням шлюбних відносин. Їх шлюб вважає лише формальним, так як особисті відносини між ними фактично припинені, оскільки разом вони не проживають та не підтримують шлюбних стосунків. Від шлюбу в них з відповідачем є малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач твердо переконана, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, в зв`язку з чим, рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, проте до початку судового засідання, через канцелярію суду від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, де вона, також, просила задовольнити її позов. (а.с. 16) Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що позов визнає повністю і не заперечує проти його задоволення. (а.с. 18) Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують. У наданні строку для примирення позивач та відповідач бажання не виявляють. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 29 грудня 2017 року Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 36 - розірвати, мотивуючи це тим, що вони мають різні характери та переконання. Від шлюбу в них з відповідачем є малолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Проте, їх шлюб вважає лише формальним, так як особисті відносини між ними фактично припинені, оскільки разом вони не проживають півтора року. Позивач твердо переконана, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, в зв`язку з чим рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягнувши з відповідача на її користь, понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач не з`явилася, проте через канцелярію суду, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити її позов. (а.с. 28) Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позов про розірвання шлюбу визнає і не заперечує проти його розірвання. (а.с. 30) Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують. У наданні строку для примирення позивач та відповідач бажання не виявляють. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 30 травня 1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 17 - розірвати, мотивуючи це суттєвим погіршенням шлюбних відносин. Їх шлюб вважає лише формальним, так як особисті відносини між ними фактично припинені. Від шлюбу в них з відповідачем є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Позивач [PERSON] твердо переконана, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, в зв`язку з чим рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують. У наданні строку для примирення позивач та відповідач бажання не виявляють. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 9 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області за актовим записом № 62 - розірвати, мотивуючи це тим, що протягом останніх шести років з відповідачем проживають окремо. Шлюб між нею та відповідачем вважає лише формальним, так як особисті відносини між ними фактично припинені. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач твердо переконана, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, в зв`язку з чим, рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, проте до початку судового засідання, через канцелярію суду від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона, також, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому вказав, що позов визнає повністю і не заперечує проти його задоволення (а.с. 16). Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують. У наданні строку для примирення позивач та відповідач бажання не виявляють. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач, матеріальної допомоги на утримання [PERSON] добровільно не надає. На звернення про надання такої допомоги не відкликається. Неповнолітній [PERSON] проживає з матірю, тому його виховання, догляд та матеріальне утримання повністю здійснюється нею. В судовому засідання позивач підтримала свою позовну заяву з підстав викладених у ній. Крім того, [PERSON] зазначила, що на даний час постійного місця роботи немає, витрати на утримання дитини є досить великими, зокрема витрати на одяг, шкільне приладдя, ліки, коли дитина хворіє, у звязку з чим просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. Відповідач в судовому засідання позов визнав частково, а саме згіден сплачувати аліменти в ромірі 650 грн., оскільки ніде не працює, постійного заробітку немає, як наслідок немає змоги сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 11.02.2016 року рішенням Костопільського районного суду (а.с. 8) розірвано шлюб укладений між сторонами. Від подружнього життя позивач та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Неповнолітній [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] Батько [PERSON] - відповідач по справі, добровільно допомоги на утримання неповнолітнього [PERSON] не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд враховуючи інтереси дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу, приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів на утримання [PERSON] слід призначити у розмірі 750 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просила шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12 червня 2006 року виконавчим комітетом Добрятинської сільської ради Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 4 - розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. В підготовчому судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила лише розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що понад вісім місяців з відповідачем не проживають разом, оскільки його поведінка суперечить її життєвим принципам. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею. На даний час, твердо переконана, що в таких умовах шлюб зберегти неможливо і рахує за необхідне шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала повністю. Відповідач на розгляд справи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був завчасно повідомлений судовими повістакми, про причини неявки суд не повідомив, відзивів на позов, чи пояснень по суті справи, на адресу суду не надіслав (а.с. 27, 32). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують тривалий час. Надання строку для примирення позивач вважає недоцільним. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved