Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що 03.02.2014 року померла її мати [PERSON] За життя її мати була власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що в смт Тростянець Вінницької області, вул. Комарова, 29. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначений житловий будинок. Позивач вказала, що є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно у [PERSON] державній нотаріальній конторі позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок. У звязку з цим позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на спірний житловий будинок з господарськими спорудами. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила його задовольнити. Додатково суду пояснила, що її мати за життя працювала зубним лікарем у [PERSON] ЦРЛ. Після закінчення будівництва житлового будинку в смт Тростянець по вул. Комарова у 1977 року мати правовстановлюючі документи на даний будинок не виготовляла, продовжувала ним розпоряджатись і користуватись, оскільки за життя проживала та була зареєстрована за вказаною адресою. Починаючи з 1985 року проживала у цивільному шлюбі з [PERSON], який помер 2010 році. Вітчим за життя працював на [PERSON] спиртозаводі, ні він, ні її мати відношення до зайнятості у сільському господарстві не мали. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав та просив справу розглянути без його участі (а.с.25). Суд вважає можливим, за згодою позивача, відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача, зважаючи на те, що останній скористався своїми процесуальними правами. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкових справ №141/2014 до майна померлої 03.02.2014 року [PERSON], інвентаризаційну справу на спірний житловий будинок, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивача серії І-АВ №221836 від 17.06.1971 року, її батьки: мати [PERSON], батько [PERSON] Своє дошлюбне прізвище «Коротенко» позивач в шлюбі замінила на «Кокошко» (а.с.17-18). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-АМ №278794 від 06.02.2014 року, [PERSON] померла 03.02.2014 року (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Комарова, 29, що в смт Тростянець Вінницької області. За життя [PERSON] заповіт на все своє належне майно не залишила. Як вбачається з матеріалів оглянутої спадкової справи до майна померлої [PERSON], її донька [PERSON] прийняла спадщину, подавши у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, передбачених законом, осіб, з якими померла проживала однією сімєю немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок позивачу [PERSON] у [PERSON] державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок (а.с.14). Факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою вул. Комарова, 29, смт Тростянець Вінницької області, загальною площею 98,9 м.кв, житловою площею 62,9 м.кв., допоміжною площею 36,0 м.кв, та складається з житлового будинку «А», веранди «а», вх.. майданчику «а1», сараю «Б», погребу «Бп», огорож «1-3» підтверджується технічним паспортом на дане будинковолодіння (а.с.8-12). Відповідно до довідки №02.17-297 від 23.07.2015 року, виданої [PERSON] селищною радою Вінницької області [PERSON], яка померла 03.02.2014 року на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. Погосподарські книги в [PERSON] селищній раді станом на 1977 року та по даний час не ведуться. Згідно наявної у [PERSON] селищній раді інформації, для будівництва спірного житлового будинку було виділено у приватну власність земельну ділянку площею 0,1138 га (а.с.16). Як вбачається з оглянутої інвентаризаційної справи на спірний житловий будинок, виконавчим комітетом [PERSON] районної Ради депутатів трудящих Вінницької області батьку позивача [PERSON] видано свідоцтв на побудову індивідуальної садиби в смт Тростянець Вінницької області, вул. Комарова, рішення районної Ради депутатів трудящих від 22.07.1976 року. Вказаний житловий будинок на баланс сільської ради не передавався. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.21985 року №5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працювали у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовці залежно від займаної посади. В судовому засіданні встановлено, що мати позивача працювала зубним лікарем у [PERSON] ЦРЛ, вітчим позивача [PERSON] працював на [PERSON] спиртозаводі, а тому побудований її матірю житловий будинок відноситься до категорії службових дворів. Згідно ст. 100 та ч.1 ст. 101 ЦК України УРСР (в ред. 1963 року) в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. В особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що [PERSON] має право на спадкування за законом, своєчасно звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, інші спадкоємці відсутні, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved