Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину. Позов мотивований тим, що 02.07.2013 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований центральним відділом державної РАЦС реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції та зроблено відповідний актовий запис № 332. Внаслідок того, що між ними постійно виникали сварки та кожний із них мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства вони перестали проживати однією сім'єю. З відповідачем не проживають разом більше року. Він проживає в смт. Вільшанка, Кіровоградської області. На її глибокі переконання подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Відповідач знає про її наміри розірвати шлюб, але ніяких дій на збереження сім'ї не робить. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач працездатний, працює, але матеріальну допомогу, на утримання сина, не надає. Згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Відповідач працює не офіційно, має доходи, які повністю витрачає на свої потреби. Вона не працює. Їхня дитина, проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні, постійно потребує нормального харчування, одягу, а сама вона не має змоги в повній мірі цього забезпечити. Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги повністю, просять їх задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згодний на розірвання шлюбу та згодний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. на місяць. Сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 400 грн. на місяць він не погоджується, оскільки не працює, хворіє на цукровий діабет і не має можливості надавати матеріальну допомогу. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім'я розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що аліменти на утримання дитини слід стягувати з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на місяць, оскільки відповідач не працює. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дитини, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач, як батько дитини, зобов'язаний утримувати її матеріально до повноліття. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач не надала суду доказів про матеріальне становище відповідача, зокрема чи може він надавати матеріальну допомогу на її утримання. Суд вважає за необхідне врахувати матеріальне становище відповідача та відмовити у задоволенні позову про стягнення з нього аліментів на користь дружини на її утримання в зв'язку з тим, що він не може надавати таку матеріальну допомогу, оскільки не працює. Згідно ст.88 ЦПК України, у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved