Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований 09 березня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції за актовим записом № 2 розірвати та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 01 квітня 2016 року та до досягнення дочкою повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вже протягом 5 років вони з чоловіком спільно не проживають, дочка проживає з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач жодної допомоги по утриманню дочки не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з тих же підстав, та пояснила, що шлюб між нею і відповідачем фактично розпався з вини відповідача. Існування такого шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дочки, а тому бажає шлюб розірвати. Відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному в позовній заяві розмірі, оскільки не працює, хоча має фізичну можливість працювати і отримувати доходи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак був належним чином повідомлений про час і дату розгляду справи судовою повісткою. (а.с. 22) Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач \~не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 6), який носить формальний характер, оскільки фактично шлюбних відносин протягом п'яти років не підтримують і їх шлюб розпався. Заходів для примирення сторони не вживають, бажання у наданні строку для примирення не виявляють. А тому, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], який існує лише юридично, необхідно розірвати. Судом також встановлено, що сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7 ) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, в межах розміру позовних вимог, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дітей та платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а позивачка несе витрати по утриманню доньки не менше 500- 1000 гривень на місяць, що підтверджується її поясненнями. Отже, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, відповідають закону та потребам на утримання дитини, у зв'язку з чим підлягають до задоволення повністю. Таким чином, суд рахує доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 01.04.2016 року і до досягнення дочкою повноліття. Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дочки, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. Враховуючи, наведене, на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 166, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved