Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивований тим, що 24.11.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №3529. Два з половиною роки тому сторони фактично припинили подружні відносини. Шлюб був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2014 року, яке набрало законної сили 12.12.2014 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. З часу припинення подружніх відносин між сторонами часто виникають конфлікти з приводу його участі в утриманні дітей. Допомогу на утримання дітей [PERSON] надавав нерегулярно та в недостатньому розмірі, а останні три місяці взагалі не надавав жодної допомоги, що і стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в пзовній заяві. Відповідач позов визнав частково, погодившись сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 грн. Згідно з його запереченнями позивач безпідставно стверджує про те, що після припинення шлюбних відносин він нерегулярно надавав матеріальну допомогу на утримання дітей. Доказами, що свідчать про виконання [PERSON] батьківських обовязків є квитанції грошових переказів, надані ним в судовому засіданні. Заявлені в позовній заяві вимоги про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. відповідач не визнає, оскільки не має матеріальної можливості сплачувати таку суму. Власного житла у відповідача немає, він проживає в орендованій квартирі. Останні два роки не має постійного місця роботи та заробляє на життя виконанням різних будівельних робіт. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 24.11.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №3529. Два з половиною роки тому сторони фактично припинили подружні відносини. Шлюб був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2014 року, яке набрало законної сили 12.12.2014 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. З часу припинення подружніх відносин між сторонами часто виникають конфлікти з приводу його участі в утриманні дітей. Положеннями ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей надає не регулярно. В своїх запереченнях [PERSON] просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн., аргументуючи це матеріальним становищем, яке дозволяє йому сплачувати аліменти саме такому розмірі. Відповідач нині постійного місця роботи не має, займається виконанням різних будівельних робіт. Крім сплати аліментів відповідач оплачує відвідування сином секції плавання в розмірі 290 грн. щомісяця. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Нині [PERSON] не працює, постійного доходу не отримує, власного житла не має, орендує квартиру, тому не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно. Враховуючи матеріальне становище відповідача, відсутність постійного місця роботи та стабільного джерела доходу, а також власного житла суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача [PERSON] аліментів у розмірі по 500 грн., які підлягають індексації, на кожну дитину, щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial