Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Христинівського району про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування. Просила встановити факт, що вона постійно проживала із спадкодавцем [PERSON], який помер 11.08.2010 р. в селищі Верхнячці Христинівського району, починаючи з 2009 р. і по день відкриття спадщини, та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 1,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] селищної ради Христинівського району та яку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 19.04.2004 р., що належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 16-02-1519, зареєстрованого 30.03.2001 р. [PERSON] селищною радою Христинівського району в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 517. В обґрунтування позову посилалась на те, що 19.04.2004 р. померла її мати [PERSON] На випадок своєї смерті [PERSON] будь яких розпоряджень не робила. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить в тому числі і право на вище вказану земельну ділянку. Вона та її брат [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.07.2011 р. вона та її брат [PERSON] успадкували після смерті матері по ? частині вказаної земельної ділянки. 11.08.2010 р. помер її брат [PERSON], який, подавши заяву про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори, не вчинив більше жодних дій щодо оформлення на себе ? частини земельної ділянки. Після смерті брата вона 16.09.2015 р. звернулась до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори, що діє в порядку заміщення, [PERSON] із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки, проте нотаріус відмовив у видачі вказаного свідоцтва у звязку з тим, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, але не оформив свої спадкові права, та у звязку із пропуском нею строку для прийняття спадщини після смерті брата, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Нею не пропущений строк для прийняття спадщини після смерті брата, адже вона постійно проживала разом із своїм братом, починаючи з 2009 р. та по день його смерті. Однак, через те, що вони зареєстровані за різними адресами в різних населених пунктах, вона не може довести той факт, що проживала разом із спадкодавцем на день його смерті. Її брат [PERSON], проходячи військову службу, захворів на цукровий діабет тяжкої форми. В наслідок цього почав втрачати зір, на день смерті повністю осліп, тому, починаючи з 2009 р., був нездатним самостійно себе обслуговувати. У звязку із втратою зору братом вона вимушена була на початку 2009 р. забрати його на постійне місце проживання до своєї квартири. 14.01.2010 р. в стані коми відвезла брата до Христинівської ЦРЛ, де він перебував на стаціонарному лікуванні в різних відділеннях до травня 2010 р. Помер він 11.08.2010 р. Поховання та відзначення відповідних поминальних дат після його смерті нею також проведено особисто. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Додатково пояснила, що зразу після смерті брата вона зверталась до державного нотаріуса з питання прийняття спадщини, однак та не прийняла від неї ніякої заяви. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Христинівського району у судове засідання не зявився, однак до суду від селищної ради надійшла заява з проханням розглянути справу без участі її представника. У заяві також зазначено, що селищна рада не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача [PERSON] селищної ради Христинівського району. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові докази: копії свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON], свідоцтва про народження та про укладення шлюбу позивача [PERSON], державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 16-02-1519 на імя [PERSON], постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.09.2015 р., індивідуальної програми реабілітації інваліда № 266 [PERSON], документів, які були подані позивачем [PERSON] до державного нотаріуса 16.09.2015 р., інші письмові докази у справі, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що 19.04.2004 р. померла [PERSON], мати позивача [PERSON] На випадок своєї смерті [PERSON] будь яких розпоряджень не робила. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить в тому числі і право на земельну ділянку площею 1,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] селищної ради Христинівського району та яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 16-02-1519, виданого 30.03.2001 р. [PERSON] селищною радою Христинівського району, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 517. Позивач [PERSON] та її брат [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері, подавши відповідні заяви до нотаріуса. Позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.07.2011 р., відповідно до якого вона та її брат [PERSON] успадкували після смерті матері по ? частині вказаної земельної ділянки. 11.08.2010 р. її брат [PERSON] помер. Подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] не оформив свої спадкові права. 16.09.2015 р. позивач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори, що діє в порядку заміщення, [PERSON] із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини вказаної вище земельної ділянки, що належала [PERSON], яка померла 19.04.2004 р., спадщину після смерті якої прийняв [PERSON], але не оформив свої спадкові права та помер 11.08.2010 р. Проте нотаріус відмовив у видачі вказаного свідоцтва у звязку із пропуском нею строку для прийняття спадщини після смерті брата, про що у той же день була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У задоволенні позовної вимоги про встановлення факту постійного проживання позивача [PERSON] із спадкодавцем [PERSON], який помер 11.08.2010 р. в селищі Верхнячці Христинівського району, починаючи з 2009 р. та по день відкриття спадщини, необхідно відмовити, оскільки позивачем [PERSON] не надано жодного доказу на підтвердження цієї позовної вимоги. Зазначене у позовній заяві клопотання про виклик та допит у судовому засіданні як свідків [PERSON] та [PERSON] позивач [PERSON] у судовому засіданні не підтримала. У той же час відповідно до довідки виконкому [PERSON] селищної ради Христинівського району № 2303 від 12.08.2015 р., копія якої наявна в матеріалах справи, [PERSON] на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований [INFO], проживав одиноко. Про те, що позивач [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] не проживала, зазначено і в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.09.2015 р. У задоволенні позовної вимоги про визнання за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON], який помер 11.08.2010 р., права власності на ? частину вказаної вище земельної ділянки площею 1,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва необхідно відмовити, оскільки позивач [PERSON] не прийняла спадщину після смерті [PERSON], нею пропущений строк для прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] помер 11.08.2010 р. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини не проживала постійно разом із спадкодавцем. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 11.02.2011 р. Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса у вказаний строк позивач [PERSON] не подала. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.09.2015 р. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Після звернення позивача [PERSON] 16.09.2015 р. до державного нотаріуса із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини вказаної вище земельної ділянки нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку із пропуском нею строку для прийняття спадщини після смерті брата. Із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, до суду позивач [PERSON] не зверталась. Оскільки позивач [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживала, вона також не подала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тому у задоволенні позовної вимоги про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON], права власності на ? частину вказаної вище земельної ділянки необхідно відмовити.

Outcome: dismissed