Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON] та просила стягнути з відповідача 900 грн. вартості невиконаних послуг, 37 000 грн. завданого матеріального збитку, 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, обгрунтовуючи позов тим, що 25.02.2015р. звернулась до ательє з ремонту одягу ФОП [PERSON], розташованого по [ADDRESS] з метою ремонту білої норкової шуби, яка була прийнята [PERSON] із визначенням ціни ремонту 900 грн., яка була сплачена нею, позивачкою, згідно товарного чеку №251 від 25.02.2015р. та погоджено термін ремонту в один тиждень. 04.03.2015р. їй зателефонував відповідач і повідомив, що ательє по [ADDRESS] було пограбовано та шубу викрадено. 23.03.2015р. вона направила до відповідача претензію, але відповіді не отримала. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй 900 грн. вартості невиконаних послуг і 37 000 грн. орієнтовної вартості норкової шуби. Крім цього, позивачка вказувала про те, що викраденням належної їй коштовної речі, яка для неї та дочки мала не лише матеріальний зміст, їй спричинені моральні страждання і переживання, не можливістю використовувати шубу за її призначенням, не виконання її претензій щодо повернення коштів і відшкодування шкоди, яку оцінює в розмірі 2 000 грн. Просила задовольнити позов на підставі ст.ст. Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 22, 23 ЦК України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, на спричинення їй відповідачем матеріальної і моральної шкоди, а також пояснила про те, що адресу відповідача знайшла в мережі інтернет, письмового договору з відповідачем не укладала, а угода оформлена шляхом отримання нею товарного чеку, вину відповідача вважає в тому, що він не забезпечив схоронність переданої на ремонт речі, а також навіть не вибачився при настанні випадку її викрадення, а також вказала, що вартість викраденої норкової шуби визначила орієнтовно в сумі 37 000 грн. згідно вартості аналогічного товару на сьогоднішній день, а також цивільний позов заявлено нею в кримінальному провадженні. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, а також пояснив про те, що його вина у викраденні шуби позивачки, а також іншого майна, відсутня, в кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за даною пригодою, він є потерпілим, а тому вважає, що позивачка, також, є потерпілою від злочину та повинна вимагати відшкодування у винних осіб або у держави, якщо винні особи встановлені не будуть. Крім цього, вказав про те, що розмір матеріальної шкоди в сумі 37 000 грн. належними доказами не підтверджено, а моральна шкода є необґрунтованою і недоведеною. У зв*язку із чим просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 25.02.2015р. [PERSON] здала для ремонту ФОП [PERSON] по [ADDRESS] білу норкову шубу та заплатила за послугу 900 грн., замовлення прийняла [PERSON], про що позивачка отримала товарний чек №251 від 25.02.2015р. (а.с. 4 - копія). Як вказувала позивачка, термін ремонту було погоджено в один тиждень, але 04.03.2015р. їй зателефонував відповідач і повідомив, що ательє по [ADDRESS] було пограбовано та шубу викрадено. 23.03.2015р. [PERSON] направила до відповідача претензію (а.с. 10-11 - копія претензії без доказів її відправлення і вручення відповідачу), але відповіді не отримала. В матеріалах справи є витяг з ЄРДР №12015100090002077 від 05.03.2015р., внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою позивачки як потерпілої (а.с. 28 - копія витягу). Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступного. Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини договору побутового підряду. Згідно частини 1 ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов*язується виконати за замовленням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов*язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до частини 3 цієї ж правової норми, до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. У відповідності до частини 1 ст.866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Оскільки позивачка має товарний чек №251 від 25.02.2015р. від [PERSON], суд вважає, що укладення між сторонами договору побутового підряду є доведеним. Згідно пункту 4) частини 1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. В пункті 4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Суд вважає, що в даному спірному випадку має місце неналежне виконання відповідачем зобов*язання - договору побутового підряду, а також істотне порушення ним умов цього договору, оскільки його істотні умови щодо проведення ремонту норкової шуби позивачки ним не виконані, а тому від має обов*язок відшкодувати позивачці документально підтверджені матеріальні збитки в сумі 900 грн., у зв*язку із чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню. Що стосується відшкодування 37 000 грн. вартості норкової шуби, суд приходить до наступного. Так, згідно пункту 9 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець зобов*язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв*язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг)… Але, у відповідності до пункту 6 цієї ж норми права, виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов*язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послуг, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Пункт 25 Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою КМ України від 16.05.1994р. №313 визначає, крім іншого, про те, що виконавець зобов*язаний забезпечити відшкодування збитків, заподіяних замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов угоди, а також у разі втрати, псування чи пошкодження із своєї вини речей та матеріалів, прийнятих від замовника для надання послуг, у розмірах, передбачених угодою. Відповідно до частини 1 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов*язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи правовий зміст вказаних вище норм права і підзаконних актів, можливо зробити висновок про те, що майнова відповідальність для виконавця договору побутового замовлення у разі втрати речі, переданої замовником для проведення певних робіт, настає для виконавця за наявності його вини у такій втраті. В даному спірному випадку, річ, яка була передана позивачкою відповідачу для ремонту, а саме: норкова шуба, втрачена у зв*язку із вчиненням кримінального правопорушення, яке внесено до ЄРДР і перебуває на стадії досудового розслідування, позивачка є потерпілою у вказаному кримінальному провадженні та, як вказував відповідач, він, також, визнаний потерпілим, оскільки при крадіжці були викрадені і його речі, також. На час розгляду даної справи відсутні належні та допустимі докази про те, що у пограбуванні є вина відповідача, а посилання позивачки на те, що останній неналежно зберігав передану на ремонт коштовну річ, чим сприяв пограбуванню, є лише припущенням позивачки, однак згідно частини 4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що вина відповідача у втраті норкової шуби, яка була передана йому позивачкою для ремонтних робіт, не доведена, у зв*язку із чим відсутні правові підстави для відшкодування шкоди, яка складає вартість шуби в сумі 37 000 грн. і позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Крім цього, розмір відшкодування в цій частині позовних вимог визначений позивачкою орієнтовно, але належні та допустимі докази вартості шуби саме в таку ціну в справі відсутні. Стосовно відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимоги відмовити з тих підстав, що ці позовні вимоги є похідними від позовних вимог про відшкодування шкоди у зв*язку з втратою речі, а оскільки суд прийшов до висновку про відмову в позові в цій частині позовних вимог, то і похідні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: partial