Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 червня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 130. Від шлюбу дітей не мають. З березня 2019 року сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. До початку судового засідання відповідач надіслав на адресу суду заяву в якій просив надати йому та позивачу строк для примирення терміном на чотири місяці, з метою збереження сім`ї. В судове засідання, призначене на 30 липня 2019 року не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач проти надання строку для примирення заперечувала. Вважає, що родину зберегти неможливо, оскільки вони з відповідачем не проживають однією сім`єю більше року. Крім того, вказала, що на даний час проживає з іншим чоловіком. Відтак, позовну заяву про розірвання шлюбу підтримала повністю та просила її задоволити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до наступного. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 15 червня 2013 року уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 130. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, крім того, позивач проживає з іншим чоловіком. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що при визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому його належить розірвати. Як визначено ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved