Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона із 2005 року фактично проживає у [ADDRESS] . Будинок, в якому вона проживає, належав на праві власності [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Ще за життя нею укладено усний договір купівлі-продажу, згідно якого вона дозволила позивачці проживати в даному будинку після її смерті. Також [PERSON] отримала кошти від позивачки за продаж даного будинку. Після смерті [PERSON] жодна особа в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини не зверталась (хоча Самбірська Державна нотаріальна контора та Львівський державний нотаріальний архів не надали письмової відповіді про те, чи відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] , посилаючись на збереження нотаріальної таємниці). Приміщення, яким користється позивачка, складається із однієї кімнати та кухні. Житло обладнано окремими лічильниками на газ, світло. На ім`я позивачки приходять рахунки про оплату комунальних послуг, які нею вчасно оплачуються. Оскільки [PERSON] постійно мешкає у даному будинку, користується господарськими будівлями, сплачує комунальні платежі, здійснює необхідний поточний ремонт будинку, то вважає себе такою, що фактично є власником будинку. Впродовж 19 років Новокалинівською міською радою Львівської області заява про визнання спадщини відумерлою не подавалося. Позивачка проживає в даному будинку чотирнадцять років, проводила поточний та капітальний ремонт будинку; з нею укладено договори про надання послуг з газопостачання, користування електричною енергією. Протягом більше ніж десяти років вона відкрито володіє будинком [ADDRESS] . Отже, за вказаних обставин вважає себе добросовісним володільцем чужим майном, що є підставою для набуття права власності за нею в порядку набувальної давності. Враховуючи наведене та подані документи, просить суд задовольнити поданий нею позов. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини та просили задовольнити. Представник відповідача Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, виходячи із такого. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується повідомленням Самбірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області від 09.03.2019 року. ( а.с. 5). Із свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 25.03.1993 року відомо, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві особистої власності за [PERSON] . ( а.с. 6). Згідно довідки виданої Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 27.02.2019 року відомо, що будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві особистої власності в цілому за [PERSON] , як головою колгоспного двору. ( а.с. 7). Із довідки виданої виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області 18.02.2019 року відомо, що [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Вона була останнім та єдиним членом колишнього колгоспного двору. ( а.с. 10). Згідно довідок виданих виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області 13.02.2017 року та 14.02.2019 року відомо, що [PERSON] із 2005 року постійно проживає в житловому будинку по [ADDRESS] без реєстрації. Із вказаного року сплачує податок на землю. На житловий будинок за вказаною адресою арешт не накладався, заборони немає. Земельна ділянка не приватизована. Заповіт Новокалинівською міською радою не реєструвався і не посвідчувався. ( а.с. 9, 11). Як вбачається із пояснень позивачки, між нею та [PERSON] за життя було укладено усний договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] дозволила позивачці проживати в її будинку після її смерті. Після смерті [PERSON] жодна особа в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Оскільки вона постійно мешкає у наведеному будинку, користується господарськими будівлями, сплачує комунальні платежі, здійснює необхідний поточний ремонт будинку, то вважає себе такою, що фактично є власником будинку. Із повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори відомо, що станом на 31.05.2019 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за даними Спадкового реєстру - спадкова справа не виявлена. ( а.с. 30). Згідно повідомлення Львівського державного нотаріального архіву відомо, що згідно «Алфавітних книг обліку спадкових справ» за 2000 - 2005 роки, Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. ( а.с. 32). Про те, що жодні треті особи не зареєстрували права власності на нерухоме майно, що належало [PERSON] , підтверджується довідкою - інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.03.2019 року, а також довідкою Самбірського МБТІ №702 від 27.02.2019 року. ( а.с. 7,8). Квитанції, наявні у справі, засвідчують факт сплати позивачкою комунальних послуг за адресою [ADDRESS]. ( а.с. 14). Представник відповідача позов визнав та згідний на його задоволення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 200І року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. Таким чином, з урахуванням наведених норм, представлених документів та визнання позову представником відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Протягом більше ніж десяти років позивачка відкрито володіє будинком [ADDRESS] , з нею укладено договори про надання послуг з газопостачання, користування електричною енергією, вона сплачує податок за землю. За вказаних обставин може вважати себе добросовісним володільцем чужим майном, що є підставою для набуття права власності на дане майно за нею в порядку набувальної давності.

Outcome: approved