Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, стверджуючи, що 23 лютого 2006 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,3547 га, що розташована на території сільської ради Котовського району Одеської області. Позивачка також стверджувала, що є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], вона фактично прийняла спадщину, оскільки проживала з померлим з 20 січня 2000 року та по день його смерті. Проте оформити спадщину на вказане спадкове майно позивачка невзмозі через необхідність встановлення факту проживання з померлим однією сім'єю та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Позивачка просить встановити факт проживання однією сімєю її, [PERSON], разом зі спадкодавцем [PERSON] з 20 січня 2000 року до часу відкриття спадщини, тобто до 23 лютого 2006 року, визнати за нею, [PERSON], право приватної власності на спадкове майно [PERSON], померлого 23 лютого 2006 року, в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3547 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ОД № 051894, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 № 00337, виданий Котовською районною державною адміністрацією 02.03.2004 року, як за спадкоємицею четвертої черги за законом. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Представник Липецької сільської ради Котовського району Одеської області у судове засідання не зявився, надали суду заяву, у якій позов визнавали та просили про розгляд справи за їх відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, вбачає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 23 лютого 2006 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3547 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ОД № 051894, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 № 00337, виданий Котовською районною державною адміністрацією 02.03.2004 року [PERSON] заповіт не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватись за законом. [PERSON] з 20 січня 2000 року до дня смерті [PERSON] проживала разом із ним, вели спільне господарство. Факт проживання однією сімєю позивачки разом зі спадкодавцем [PERSON], підтвердили своїми показами свідки [PERSON] І та [PERSON], які вказували, що [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] з 20 січня 2000 року до дня його смерті 23 лютого 2006 року, вели спільне господарство, організовувала його похорони. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як пять років до часу відкриття спадщини. Ст. 1264 ЦК України захищає права тих осіб, яких спадкодавець вважав членами своєї сім'ї і які проживали з ним упродовж достатньо тривалого часу (пять років), вели спільне господарство. Підтвердженням права особи спадкування у четверту чергу можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім'ї, документи, які підтверджують спільне проживання протягом не менше пяти років та ведення спільного господарства, тощо. У звязку з вищевказаним, суд вважає, що позивачка є спадкоємцем четвертої черги по закону. Таким чином, [PERSON], яка постійно проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини, тому згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Проте оформити спадщину на вказане спадкове майно позивачка невзмозі через необхідність встановлення факту проживання з померлим однією сім'єю та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 Про судову практику у справах про спадкування та за правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю. Згідно ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved