Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16.11.2000 року у Слобідській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. В позовній заяві зазначила, що у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти є неповнолітніми, проживають з позивачкою та перебувають на її вихованні та утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Відповідач зловживав спиртним, а перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, систематично вчиняв скандали, під час яких вся сім'я потерпала від сімейного насилля. Крім того, спричиняв позивачці тілесні ушкодження, ображав, принижував людську та жіночу гідність. Внаслідок таких дебошів позивачка з дітьми регулярно не ночувала вдома і в грудні 2015 р. перейшла проживати до свого батька в с. Вербівці. З того часу стосунки між сторонами припинилися остаточно, вони не спілкуються та не ведуть спільного господарства. Позивачка вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження сім'ї не можливе та суперечить її інтересам, у зв'язку з чим просить терміну для примирення не надавати, шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суду пояснила, що з грудня 2015 р. з відповідачем спільно не проживають, діти живуть з нею, відповідач з дітьми не спілкується. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 16.11.2000 року у Слобідській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, що стверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 16 листопада 2000 р. Слобідською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 26 жовтня 2001 р. Слобідською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області, та [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 16 січня 2008 р. виконкомом Слобідської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов'язок подружжя турбуватись про сім'ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в сім'ї, та зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, неповнолітні діти проживають з позивачкою. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Неповнолітніх дітей, приймаючи до уваги їх інтереси, слід залишити на проживанні з позивачкою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved