Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від фактичних шлюбних відносин вона з відповідачем мають спільну повнолітню доньку- [PERSON] . Донька є студенткою Національного фармацевтичного університету з 15.09.2020 року та повністю перебуває на утриманні позивачки. Зауважила, що протягом останніх восьми років стосунки з відповідачем вони не підтримували, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, має нормальний стан здоров`я, працездатний. Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини його заробітку, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення донькою навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Крім того, пояснила, що раніше з відповідача за рішенням суду стягувались аліменти на утримання неповнолітньої доньки, але за досягненням повноліття дитиною, стягнення аліментів з нього припинено. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Крім того, зазначила, що наразі вона навчається в університеті на денній формі навчання, за контрактом та разом з подругою винаймає квартиру. За навчання та квартиру вона сплачує грошові кошти. Також вона купляє одяг, продукти, засоби гігієни тощо. На канікулах вона працювала в кав`ярні та інших місцях, але в навчальний період вона не має змоги працювати, оскільки кожного дня їй необхідно бути присутньою на заняттях. Тож на теперішній час вона потребує матеріальної допомоги від батька. В судовому засіданні відповідач частково заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що згоден виплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] на час її навчання, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також пояснив, що він працює майстром у ВП «Лозівська дистанція колії», з 12.07.2013 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі та проживає з іншою жінкою. Зазначив, що його теперішня дружина наразі офіційно не працевлаштована та перебуває на його утриманні. Також він матеріально допомагає своїй повнолітній доньці [PERSON] , 1995 року народження, та її малолітній дитині. Крім того, він має батьків похилого віку, які отримують невелику пенсію, тож він і їх матеріально підтримує. Крім того, пояснив, що житло, в якому мешкають позивачка та їх спільна дитина- [PERSON] належить їм з позивачкою на праві спільної сумісної власності, та він не має у приватній власності будь-якого іншого нерухомо майна. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З копій витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання та копії довідки про реєстрацію місця проживання особи №8332 від 30.10.2019 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з 12.09.2002 року по теперішній час (а.с. 4,6). Згідно довідки НФаУ від 10.09.2020 вих. № 2713 [PERSON] є студенткою 1 курсу 7 групи спеціальності 226 «Фармація, промислова фармація» освітньої програми «Фармація», освітнього ступеня магістр Національного фармацевтичного університету, термін навчання 4 роки 10 місяців денної форми навчання, контракт. Час вступу до університету 15.09.2020 року. Передбачений час закінчення університету 01.07.2025 року (а.с.7). [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12 липня 2013 року, що підтверджується копії свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №156. [PERSON] з 11.12.2017 року по 14.06.2018 року перебувала на обліку в Лозівськиму МРЦЗ, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] . Батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами за віком, що підтверджується копіями їх пенсійних посвідчень. Згідно виписок з розпоряджень відділу обслуговування громадян №14 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Харківській області [PERSON] перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 08.06.2008 року по теперішній час і одержує пенсію за віком в розмірі 3514,97 грн., [PERSON] перебуває на обліку з 13.11.2005 року по теперішній час і одержує пенсію за віком в розмірі 2594,59 грн. З пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні, вбачається, що його батьки мешкають окремо від нього. Згідно зі ст.141\~СК\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.181\~СК\~України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~Стаття 182\~СК\~України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У пункті 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Згідно\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. З матеріалів справи вбачається, що\~станом на дату звернення із позовом до суду та на теперішній час донька сторін [PERSON] \~навчається на денній формі навчання, а тому факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дітей, беручи до уваги факт навчання [PERSON] \~на денній формі навчання та її потребу у матеріальній допомозі, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Суд відхиляє доводи відповідача про наявність на його утриманні батьків та іншої доньки, оскільки згідно матеріалів справи донька відповідача [PERSON] є повнолітньою, батьки відповідача є пенсіонерами за віком, перебувають на обліку в УПФУ в Харківській області та отримують пенсію за віком. На підтвердження матеріального становища та розміру заробітної плати відповідача, останнім належних і допустимих доказів не надано. Також позивачкою не надано доказів на підтвердження розміру витрат доньки на навчання, проживання, проїзд та харчування під час занять тощо. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3\~ст.12 ЦПК України). Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно до ч.1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд вважає, що повнолітня донька сторін не має можливості працювати у навчальний період та дійсно потребує матеріальної допомоги в період навчання, як від матері, так і від батька, який має можливість утримувати повнолітню доньку, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою 23 років. Згідно з ч.1 ст.191\~СК\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що днем пред`явлення позову є 25 вересня 2020 року, що підтверджується відміткою на 1 примірнику позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430\~ЦПК\~України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.141\~ЦПК\~України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial