Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із даною скаргою, обґрунтовуючи яку вказувала, що з довідки ПАТ «Авіалінії Харкова» №5 від 15 січня 2015 року, де вона працює на посаді бортпровідника, їй стало відомо про те, що постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 14 листопада 2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2/1005/2130 виданого 31 січня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом про стягнення заборгованості у розмірі 252 898, 23 гривень з [PERSON], було звернено стягнення на її заробітну плату у розмірі 20 відсотків. Вказувала, що 29 грудня 2014 року та 05 січня 2015 року на адресу ПАТ «Авіалінії Харкова» надійшло ще дві постанови, винесені державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві [PERSON], згідно з якими постановлено звернути стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] у розмірі 20 відсотків. Зазначені постанови скаржник вважає незаконними та такими, що винесені з порушенням вимог чинного законодавства і підлягають скасуванню, оскільки їй не було повідомлено про передачу виконавчого провадження до Дарницького РУЮ у м. Києві. Окрім того, скаржник вказує, що боржником по виконавчому провадженню являється також її колишній чоловік [PERSON], з яким вона розлучена і має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Колишній чоловік не платить їй аліментів та не утримує дітей. При цьому, скаржник вважає, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Мінюстом України 2 квітня 2012 року. Тому, [PERSON] просить суд визнати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] від 14 листопада 2014 року про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В судовому засіданні [PERSON] підтримала скаргу та просила її задовольнити. ВДВС Дарницького міськрайонного управління юстиції у м. Києві подало заяву про розгляд справи за відсутності їх представників, заперечили проти скарги, вважала, що підстави для скасування відсутні, оскільки дії державних виконавців відповідали вимогам Закону. Залучене ухвалою суду у якості третьої особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання на 20 травня 2015 року свого представника не відрядило. Разом з тим, представник третьої особи подала письмові пояснення до суду з вимогою відмовити в задоволенні скарги. Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали поданої скарги, суд встановив наступне. 23 січня 2008 року між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № СL-007/018/2008. З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором 23 січня 2008 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № SR-007/018/2008. За умовами Договору поруки, а саме п. 1.1., Поручитель зобовязався відповідати в повному обсязі по борговим зобовязанням [PERSON], що виникають з умов Кредитного договору. Частиною 1 ст. 554 ЦК України, зазначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обовязку боржників, у відповідності до ч. 1 ст. 543 ЦК України, кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, такі від будь-кого з них окремо. Вказані обставини були встановлені рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2012 року по справі № 1005/7851/2012 р., на підставі якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було видано чотири виконавчі листи щодо стягнення в солідарному порядку заборгованості з [PERSON] та [PERSON]. 13 червня 2015 року із В ДВС Бориспільського МРУЮ за територіальністю на підставі, п.10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» до відділу ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві надійшов виконавчий лист №2-13640/10 виданий 05 квітня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості у розмірі 252898,23 гривень оскільки, згідно заяви стягувача, боржник працює в ТОВ «Авіалінії Харкова», за адресою: м. Київ, вул. А.Ахматової 50, оф. 107, що за належністю відноситься до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві. Станом на сьогодні виконавчі листи № 1005/7851/2012 щодо стягнення сум заборгованостей з боржника [PERSON] знаходяться на примусовому виконанні в ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві, де 16 червня 2014 року були відкриті виконавчі провадження № 43712659 та № 43712723. Згідно з п. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. Згідно з п. 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» за іншими виконавчими документами державний виконавець мас право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувана. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. З урахуванням вищезазначених норм, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало 18 липня 2014 року до ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві заяву про здійснення відрахувань з доходів боржника [PERSON]. Разом з тим, з матеріалів скарги вбачається, що Договір застави автотранспортного засобу № РСL- 007/018/2008 від 23 січня 2008 року було укладено між боржником [PERSON] та АТ «ОТП Банк», а не з боржником [PERSON]. Станом на сьогодні автотранспортний засіб, який перебуває в заставі стягувана, а саме - автомобіль Міtsubishi Lаnсеr 2.0І, 2007 року випуску, реєстраційний номер - АІ 1463 ВМ, колір-сірий не реалізований. Оскільки борг за виконавчим документом підлягає стягненню в солідарному порядку, стягувач має право стягувати суму заборгованості в повному обсязі як з боржника [PERSON] так і з боржника [PERSON]. У звязку з тим, що у [PERSON] відсутнє майно, на яке ТОВ «ОТП Факторинг Україна» могло би звернути стягнення, з урахуванням положень чинного законодавства, стягувачем було подано заяву про здійснення відрахувань з заробітної плати боржника. Згідно з п. 2, ч. 2 ст. 543 ЦК України солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Аналізуючи викладене, підстави для задоволення скарги [PERSON] відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed