Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця і до досягнення дитиною 18-річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що 23 липня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], актовий запис № 289. У шлюбі народився син - [PERSON]. [INFO]. Позивачка зазначила, що спільне життя з Відповідачем не склалося, відсутнє взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з викладеним, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог щодо стягнення аліментів позивачкою зазначено, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у її вихованні та розвитку. Враховуючи, що відповідач не має постійного місця роботи, позивачка вважає за можливе стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі. До судового засідання позивачка з'явилася, позовні вимоги підтримала, просила ухвалити рішення. Яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскільки сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно й відновленню не підлягає. Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів слід зазначити наступне. Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а також враховуючи, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід, суд вважає за можливе визначити аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 06.10.2014 року до досягнення ним повноліття. На вимогу ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved