Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірваний та за рішенням Старосинявського районного суду з нього стягувались аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання в Київському міжнародному університеті, але не пізніше досягнення нею 23 річного віку. З 2012 року вона навчається в Київському міжнародному університеті на платній основі. Вартість навчання у даному вузі становить 12000 грн. на рік, а вартість проживання в гуртожитку у м.Києві - 1100 грн. в місяць. Понесені позивачкою витрати на оплату навчання та проживання в гуртожитку за 2012-2014 роки становлять 72300 грн. Оскільки, договір про навчання діє до 01.07.2016 року, то за навчання необхідно буде ще сплатити 24000 грн., що в сукупності становитиме 96300 грн., половину з яких, в сумі 48150 грн. зобов'язаний сплатити відповідач. А тому, позивачка з посиланням на ст.185 СК України, вважає, що відповідач має можливість та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання доньки до закінчення нею навчання. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у ньому. Відповідач та його представники в судовому засіданні проти позову заперечили та надали заперечення проти позову та пояснили, що рішенням Старосинявського районного суду від 22.08.2014 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], які він сплачує, а витрати, пов'язані з її навчанням та проживанням в гуртожитку не є додатковими витратами та не пов'язані із розвитком здібностей дитини, а тому, просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та його представники в судовому засіданні також пояснили, що між відповідачем та його представником [PERSON] 11.05.2006 року був укладений шлюб. Відповідач [PERSON] перебуває в скрутному матеріальному становищі, сплачує аліменти на утримання своєї доньки [PERSON] та на його утриманні перебуває падчерка - донька його дружини [PERSON], [INFO], яка навчається у НПУ імені М.П. Драгоманова м.Київ на контрактній основі та потребує матеріальної допомоги. А тому, відповідач не має змоги сплачувати додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] та рахує, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей не включає в себе обов'язок нести додаткові витрати. Відповідач [PERSON] та його представники, на підтвердження сказаного, надали суду слідуючі документи : свідоцтво про шлюб, видане Заставецькою сільською радою Старосинявського району від 11.05.2006 року; довідки Заставецької сільської ради Старосинявського району №832 та №833 від 26.11.2014 року та №863 від 05.12.2014 року; довідку Старосинявської ЦРЛ від 26.11.2014 року; довідку про доходи [PERSON] від 30.11.2014 року; довідку про доходи [PERSON] від 05.12.2014 року; договір про навчання [PERSON], від 12.08.2012 року та квитанцію про оплату за проживання в гуртожитку від 27.08.2014 року; довідку про доходи [PERSON], видану НПУ імені М.П. Драгоманова від 05.12.2014 року; довідки Приватбанку про наявність заборгованості у [PERSON] та [PERSON] від 26.11.2014 року; акт обстеження житлово-побутових умов, виданий Заставецькою сільською радою Старосинявського району від 05.12.2014 року №832 та №833 від 26.11.2014 року; розписки про сплату аліментів відповідачем на користь позивачки. Суд, заслухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] від шлюбу з відповідачем [PERSON] має доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірваний та на підставі рішення Старосинявського районного суду від 22.08.2014 року з нього стягувались аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання в Київському міжнародному університеті, але не пізніше досягнення нею 23 річного віку. З 2012 року донька позивачки та відповідача [PERSON], яка перебуває на утриманні позивачки, навчається в Київському міжнародному університеті на контрактній основі. Вартість навчання у даному вузі становить 12000 грн. на рік, а вартість проживання в гуртожитку у м.Києві - 1000 грн. в місяць. Понесені позивачкою витрати на оплату навчання та проживання в гуртожитку за 2012-2014 роки становлять 72300 грн. Дані обставини підтверджуються показами сторін в судовому засіданні та дослідженими судом доказами, а саме: свідоцтвом про народження [PERSON], виданими повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції в Хмельницькій області від 20.08.2011 року; рішенням та виконавчим листом Старосинявського районного суду від 22.08.2014 року; договором про навчання №037/12 від 01.09.2012 року та договором про проживання в гуртожитку №311 від 01.09.2012 року; квитанціями про оплату за навчання та проживання в гуртожитку. Відповідно до ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку в розмірі, що визначається судом. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] стала повнолітньою 16.08.2013 року, а тому позов підлягає до частково задоволення в частині стягнення додаткових витрат на дитину, зумовлених її навчанням у ПВНЗ «Київський міжнародний університет», лише до виповнення її 18 років. Сума витрат за навчання [PERSON] за період з вересня по січень 2012 року ( відповідно до квитанції №12799 від 01.09.2012 року) становить 6000 грн.; за період з лютого по червень 2013 року (відповідно до квитанцій №2264 від 04.02.2013 року, №3587 від 18.02.2013 року, №8653 від 13.05.2013 року та №2110 від 22.05.2013 року ) становить 6000 грн., а також сума витрат за проживання в гуртожитку за вказаний період (відповідно до квитанцій №8654 від 13.05.2013 року, №3588 від 18.02.2013 року та №12798 від 01.09.2012 року) становить 9000 грн. В той же час суд не враховує як додаткові витрати на дитину - витрати позивачки в сумі 103 грн. (відповідно до квитанції №9273 від 17.05.2013 року) на відшкодування по акту шкодженого майна гуртожитку. Таким чином, загальна сума додаткових витрат на дитину до її повноліття (16.08.2013 року), які здійснила позивачка [PERSON] становить 21000 грн. (6000 + 6000 + 9000). Позивачка [PERSON] перебуває в скрутному матеріальному становищі, має онкологічне захворювання, потребує постійного лікування та не працює, що стверджується : довідками Старосинявської ЦРЛ від 05.12.2014 року; довідкою Старосинявської селищної ради №2444 від 26.11.2014 року. Вирішуючи питання участі одного із батьків (сторін по справі) у додаткових витратах на дитину, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище батьків, зокрема те, що відповідач працює у м.Києві та має стабільний заробіток. При цьому, суд бере до уваги те, що доказом можливості відповідача понести додаткові витрати на рідну дитину є факт оплати за навчання його падчерки - доньки його дружини [PERSON] у НПУ імені М.П. Драгоманова м.Київ, що підтверджується поясненнями представника відповідача [PERSON], договором про навчання від 12.08.2012 року та квитанцією Приватбанку №27082014143541 від 27.08.2014 року. Враховуючи, що сторони мають рівні права та обов'язки щодо своєї дитини, з врахуванням матеріального становища сторін, суд вважає, що додаткові витрати на дитину сторони повинні нести в рівних частках. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 10500 грн. (21000 : 2) в рахунок покриття фактично понесених додаткових витрат на дитину, що є 1/2 частиною вказаних витрат. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 243,60 грн. суд покладає на відповідача. На підставі ст.ст. 180-183, 185, 201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial