Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення свого чоловіка [PERSON], [INFO], уродженця с. Щавник, Новосондецької області (Польща) - померлим. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що з 25.02.1984 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. З 1989 року, разом з чоловіком проживали за місцем реєстрації в [ADDRESS]. 06.05.2012 року заявник поїхав до Російської Федерації провідати своїх рідних, чоловік залишився дома сам. 22.06.2012 року заявник повернулась з Російської Федерації, чоловіка дома не було, зі слів сусіда - [PERSON], 05.06.2012 року, [PERSON] після телефонного дзвінка пішов на зустріч з невідомим чоловіком і не повернувся. Після зникнення, [PERSON], та син заявника [PERSON], звернувся до Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві з приводу зникнення [PERSON] З моменту відкриття розшукової справи і на теперішній час місце перебування [PERSON] невідоме, з приводу чого Святошинським РУ ГУМВС України в м. Києві, видано довідку. Таким чином, заявник вважає, що її чоловік [PERSON], помер, та просить суд визнати його померлим, так, як йому необхідно рішення суду для зняття його з реєстраційного обліку, щоб не оплачувати комунальні послуги за нього. Заявник у судове засідання 11.02.2016 року не з'явився та подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, а саму заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи, до суду не з'явився, проте направив до суду клопотання про розгляд даної заяви у відсутність представника, про причини неявки не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Статтею 47 ЦК України встановлено правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, зокрема: 1. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. 2. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин. Як встановлено в судовому засідання, [PERSON] перебуває у розшуку як безвісно відсутній і про його місцеперебування до цього часу нічого невідомо, що підтверджується довідкою Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області (а.с. 3). Під час судового розгляду судом встановлено, що заявнику потрібно визнати [PERSON] померлим, так, як йому необхідно рішення суду для зняття його з реєстраційного обліку, щоб не оплачувати комунальні послуги за нього. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] відсутній в місці свого постійного проживання понад три роки, а у місці його постійного проживання немає відомостей про місце її перебування понад три роки. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаної заяви та оголошення [PERSON], [INFO] померлим. Разом з тим, суд роз'яснює заявникові, що згідно до ч. 1 ст. 48 ЦК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved