Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. В. Стуса, 6 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.06.1988 року, виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийського МБТІ» № 8311 від 17.11.2017 року та довідки Топорівської сільської ради № 59 від 30.01.2018р. на праві спільної часткової власності члена робітничого двору бабці позивачки, [PERSON], належав житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташовані по вул. Стуса, 6 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] померла 16 грудня 2010 року. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, яка складається із спірного будинковолодіння. Позивачка стала спадкоємцем за законом, оскільки відповідачка, дочка померлої, відмовилась від прийняття спадщини, подавши до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний термін позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою в.о.державного нотаріуса Городенківської ДНК, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Пояснила, що відповідачка, спадкоємець за законом померлої матері [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини в користь спадкоємця за законом пятої черги [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Проти позову не заперечує. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 року в житловому будинку по вул. Піонерська,6 (теперішня вул. В.Стуса, 6) в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області була зареєстрована та проживала [PERSON], що підтверджується довідкою № 115, виданою виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 22.02.2018 року (а.с.5). [PERSON] померла 16 грудня 2010 р. у віці 81 років, актовий запис № 25 від 17.12.2010 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 124902, виданого 17.12.2010 року Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області (а.с.3). Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України - у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] № 7233018 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 15.06.2011 року Городенківською районною державною нотаріальною конторою, доводиться, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 51294685 (номер у нотаріуса 298/2011), спадкодавець [PERSON], дата смерті 16.12.2010 р. Довідкою № 59, виданою 30.01.2018 року виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що [PERSON], [INFO], яка померла 16.12.2010 року, була зареєстрована та проживала одна [INFO] в робітничому дворі (а.с.4). [PERSON] Свідоцтва про одруження серії І-АБ № 016534 доводиться, що відповідачка [PERSON], [INFO], після реєстрації 17 листопада 1970 року шлюбу з [PERSON], [INFO], змінила прізвище з «Гавель» на «Бажан». Відміткою в паспорті серії СЕ № 101086 [PERSON], виданому 24.11.2001 р. Снятинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області стверджено, що відповідачка з 10.03.1975 року зареєстрована в [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців незалежно від черги. Частиною 1 статті 1273 згаданого кодексу встановлено,що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. [PERSON] спадкової справи № 298/2011 р., наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори стверджено, що відповідачка [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON], 15 червня 2011 року подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за законом в користь позивачки - [PERSON], яка є онукою [PERSON] та належить до п'ятої черги її спадкоємців за законом. Про їх родинні відносини свідчать: копія свідоцтва про народження серії І-НМ № 499028 [PERSON], [INFO], виданого 25.11.1978р. сільською радою с. Красноставці Снятинського району де зазначено, що її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8); копія [PERSON] № 00019530029 з Державного реєстру актів, цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища сформованого 07.02.2018р. Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області де зазначено, що [PERSON] 07 листопада 1998 року у виконавчому комітеті Красноставської сільської ради Снятинського району зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис №7, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на Герман (а.с.14). Відміткою в паспорті серії СС № 977150 [PERSON], виданому 09.09.2000р. Снятинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області стверджено, що позивачка [PERSON] з 22.03.2012 року зареєстрована в [INFO] (а.с.6). Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON], про що свідчить наявна в спадковій справі № 298/2011 р. заява про прийняття спадщини, подана 15.06.2011 року до Городенківської районної державної нотаріальної контори. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані вул. Стуса,6 в с. Топорівці. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами збудовані в 1963 р. (а.с.16-18). Як вбачається з Висновку про вартість обєкта оцінки, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою с. Топорівці вул. Стуса,6 Городенківського району становить 32 650 грн. (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2004 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 176/02-31 від 13.02.2018 р. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON], померлої 16 грудня 2010 р. на житловий будинок № 6 по вул. Стуса в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області з посиланням на те, що позивачка не надала документ, який підтверджував би право власності спадкодавця на вищезгаданий будинок (а.с.9). [PERSON] Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 8311 від 17.11.2017 року, виданою Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 234 право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Стуса,6 в с. Топорівці Городенківського району зареєстроване за [PERSON], головою колгоспного двору, на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 28.06.1988р. на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 08.06.1988р. (а.с.15). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом документи підтверджують те, що спадкодавцю [PERSON] був виданий документ, який посвідчував, що вона є власником житлового будинку по вул. Стуса,6 в с. Топорівці Городенківського району. Зазначений документ - втрачений. Згідно з ч. 2 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачка не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316,317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved