Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що з 26 квітня 2014 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, з жовтня 2019 року шлюбні відносини між ними припинені. Н цей час звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В шлюбі, [INFO] у сторін народилась дитина - [PERSON] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач перебуває у тяжкому матеріальному становищі, не працює. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки нікому іншому аліменти не платить, стан його здоров`я задовільний. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який про час та місце розгляду справи повідомлений 02 березня 2020 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом, в судове засідання не з`явився без повідомлення про причину неявки, заяву про розгляд справи без його участі та відзиву не подав. При наявності зазначених умов на підставі статей 280, 281 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 26 квітня 2014 року. Прізвище обох після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 листопада 2014 року, [INFO] у м.Мелітополі народилася [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . [PERSON] проживає в селі Ганно-Опанлинка Приазовського району Запорізької області і на її утриманні знаходиться неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини підтверджуються довідкою виконавчого комітету Беседівської сільської ради № 43 від 03 лютого 2020 року. Таким чином, неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Позивач повідомила про те, що батько не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з`явився, не заперечив зазначених у позові обставин, відзиву або доказів на підтвердження протилежних обставин не надав. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ч.2 ст. 182 СК України). При визначенні розміру аліментів суд, згідно ст.182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). На підставі наведених норм закону, виходячи із встановлених обставин про утримання дитини матір`ю і відсутність систематичної матеріальної допомоги від батька, не подання відповідачем будь яких заперечень щодо позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] . На думку суду таке вирішення справи не буде порушувати баланс інтересів платника аліментів та стягувача і дитини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved