Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась у суд із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що що з 2009 року вона проживала однією сімєю з відповідачем, 31 серпня 2013 року між ними був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 104. Від сумісного проживання мають трьохмалолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя, зловживання відповідачем спиртними напоями спільне проживання припинили, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просила суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей. Позивач надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу у її відсутності. Відповідач до суду не зявився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії І - ВЛ № 212589 виданого 31 серпня 2013 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 104 (а.с.6). Від сумісного проживання мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії свідоцтв про народження дітей їх батьками яких є [PERSON] та [PERSON] сторони у справі ( а.с.7-9). Як зазначено у довідці виконавчого комітету Вовчанської міської ради Харківської області № 957 від 10 жовтня 2016 року, позивач [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом із дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10), в звязку з чим суд приходить до висновку, що неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні матері - позивача по справі. Як зазначено у ст. ст. 180 - 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. В даному випадку норми закону передбачають обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає необхідним визначити аліменти в розмірі 1/2 частки доходів відповідача щомісячно, починаючи з часу звернення у суд із позовом, а саме з 10 листопада 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач при зверненні у суд із позовом був звільнений від сплати судових витрат. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved