Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. І.Стислий виклад позиції позивача Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що разом із відповідачем є батьками сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час є студентом 3 курсу Новоград-Волинського медичного фахового коледжу. Син навчається на денній формі навчання, винаймає житло та перебуває на її утриманні, так як на разі відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач вказує, що не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки її заробітна плата є мінімальною, інших доходів вона не отримує. Відповідач є працездатним, а тому має змогу надавати кошти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 03.11.2020 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] згідно письмової заяви підтримала позовні вимоги повністю, просить провести розгляд справи у її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Як вбачається із повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу було надіслано судову повістку (поштове відправлення №3460002564345), поштове відправлення було отримано особою 14.11.2020 року. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку. На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Відзиву [PERSON] не подав. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Зі згоди позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно даних паспорту позивач 25.12.2005 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 09.10.2002 року). Відповідно до довідки Новоград-Волинського медичного фахового коледжу №344 від 08.10.2020 року [PERSON] навчається на ІІІ курсі денної, державної форми навчання, відділення «Лікувальна справа» з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 15.02.2005 року. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення ними повноліття виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати так допомогу. За вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із представлених стороною позивача доказів вбачається, що повнолітній [PERSON] навчається на денній формі навчання, а тому особа обмежена у можливості працевлаштування, у зв`язку з чим суд вважає, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, не висловив своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не з`явився в судове засідання і представив суду будь-яких доказів на спростування обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, зокрема у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved