Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 26 листопада 2016 року у Кременчуцькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області за актовим записом №1091; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 26 листопада 2016 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Кременчуцькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області за актовим записом №1091. Від даного шлюбу подружжя має дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини припинилися з липня 2021 року у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння між сторонами. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя. У зв`язку із наявністю вказаних обставин сторони не мають відносин, які притаманні подружжю. Позивач вказує, що подальше перебування у шлюбі за зазначених обставин не є можливим, оскільки домовленість між сторонами про подальше спільне проживання однією сім`єю відсутня, спільних планів на майбутнє подружжя не має, примирення і збереження шлюбу неможливе з наведених підстав. За таких обставин позивач і звернулась до суду із даною позовною заявою. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав суду заяву, згідно якої просив суд розглядати справу без його участі та вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги думку учасників справи, висловлену в їхніх письмових заявах, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 26 листопада 2016 року у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького ГТУЮ у Полтавської області за актовим записом №1091, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 березня 2017 року Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно - сімейних відносин не підтримує, фактично шлюбні стосунки припинені. Подружжя не має наміру щодо поновлення сімейних стосунків та збереження шлюбу. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, вони не мають наміру щодо збереження шлюбу, враховуючи думку відповідача, який позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду згідно квитанції №ПН76612К від 01 вересня 2021 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на її користь з відповідача [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Outcome: approved