Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 5589,50 гривень за період з 01 червня 2014 року по 12 лютого 2015 року; стягнути з відповідача на свою користь сплачений при поданні позову судовий збір у сумі 243.60 гривень, а також понесені витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 224,10 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO]. 10.08.2010 роцу шлюб було розірвано. 16.03.2011 року рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] утримання сина [PERSON] було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 грудня 2010 року. Посилаючись на те, що 13 липня 2011 року Московським відділом ДВС ХМУЮ було відкрито виконавче провадження ВП28368698 щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, однак відповідач виконання своїх обов'язків ухиляється, а з червня 2014 року по сплаті аліментів утворилась заборгованість, а сума пені, що підлягає стягненню, складає 5,589,50 гривень, позивач просить суд задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, згідно якої, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення представника позивача в позовній заяві до суду, дослідивши докази, прикладені до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого народився син [PERSON], [INFO]. 10.08.2010 роцу шлюб було розірвано. 16.03.2011 року рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] утримання сина [PERSON] було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 грудня 2010 року. 13 липня 2011 року Московським відділом ДВС ХМУЮ було відкрито виконавче провадження ВП28368698 щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, однак відповідач виконання своїх обов'язків ухиляється, а з червня 2014 року по сплаті аліментів утворилась заборгованість, а сума пені, що підлягає стягненню, складає 5,589,50 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Оскільки заборгованість по сплаті аліментів є меншою, ніж один рік, стягненню підлягає вся нарахована пеня по аліментам - в період з 01 червня 2014 року по 12 лютого 2015 року. Розрахунок пені проводиться за наступною методикою - 1% від суми заборгованості по сплаті аліментів помножується на кількість днів, на які нараховується сума заборгованості: червень 2014 року - 331,84х0,01х30 = 99,55 грн., липень 2014 року - (331,84+500)х0,01х31=257,87 грн., серпень 2014 року - (831,84+500)х0,01х31=412,87 грн., вересень 2014 року - (1331,84+500)х0,01х30=549,55 грн., жовтень 2014 року - (1831,84+500)х0,01х31=722,87 грн., листопад 2014 року - (2331,84+500)х0,01х30=849,55 грн., грудень 2014 року - (2831,84+500)х0,01х31=1032,87 грн., січень 2015 року - (3331,84+500)х0,01х31=1187,87 грн., лютий 2015 року - (3831,84+500)х0,01х11=476,50 грн. Таким чином, сума пені, що підлягає стягненню, складає: 99.55 + 257.87 + 412.87 + 549.55 + 722.87 + 849.55 + 1032.87 + 1187.87 + 476.50 = 589.50 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно до ч. 1, п.6 ч.3 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У зв'язку із тим, що позивачем до газети «Слобідський край» було подано оголошення про виклик відповідача до суду, внаслідок чого понесено витрати у сумі 224,10 грн., зазначена сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved