Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2004 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO]. З січня 2010 року спільне життя не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили, поновлювати шлюбні стосунки не збираються. Зазначила, що основною причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння та поваги. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, на ґрунті різних поглядів на життя виникають постійні сварки, що негативно впливає на дитину, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до канцелярії суду 11 серпня 2014 року надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, з позовними вимогами згоден, спору щодо майна між сторонами немає, питання щодо місця проживання дитини вирішать самостійно. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 02 червня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Полтавському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 08 червня 2004 року , повторно, актовий запис № 322. ( а.с. 3) Сторони у шлюбі мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Київським відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції 11 липня 2005 року , актовий запис № 831 ( а.с. 4). У судовому засіданні встановлено, що стосунки між сторонами не складаються у зв'язку з різними поглядами на життя, втрати поваги один до одного, частих сварок, що негативно впливає на виховання дитини. Крім того, позивачка зазначила, що між ними припинені шлюбно-сімейні відносини з січня 2010 року, поновлювати стосунки не бажає. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не підтримують подружніх відносин, на примирення не згодні, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Викладене приводить суд до переконання, що позовні вимоги позивачки підлягають повному задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати ( а.с.1).

Outcome: approved