Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,8265га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії [NUMBER] від 05.04.2006 року. Однак даний Державний акт видано на ім'я [PERSON]. Позивач вчасно прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки виявлено розбіжність в написанні прізвища спадкодавця в Державному акті та свідоцтві про смерть, оскільки в Державному акті значиться [PERSON], а в свідоцтві про смерть [PERSON], що стало перешкодою при оформленні спадщини. Позивач звернувся до відповідних органів для видачі дубліката та виправлення помилки, однак їй було відмовлено. В зв`язку з цим позивач [PERSON] змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на земельну ділянку, розташовану на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що належала [PERSON], померлому [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, однак звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу заслухати в її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнає. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 22.03.2017 року Тростянецьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області [PERSON] помер [INFO].(а.с.5). Родинний зв'язок позивача з спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.04.1979 року, виданим на ім'я [PERSON], [INFO], в якому в графі батьки записані [PERSON] та [PERSON](а.с.7). Довідкою №2116 від 30.06.2016 року виданою виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав разом з дочкою [PERSON] в [ADDRESS](а.с.8). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа позивачу необхідно для реалізації її спадкових прав. 12.05.2006 року на ім'я [PERSON], жителя с.Бережанка, Тростянецького району було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER](а.с.11). Факт належності померлому [PERSON] державного акту серії [NUMBER] в судовому засіданні підтверджено наступними доказами: Довідкою №1559 від 27.11.2017 року виданою виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району в якій зазначено, що [PERSON], працював в СТОВ «Світанок» та був включений до списків пайовиків на отримання сертифікату та в подальшому до списків на отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку(а.с.24), архівною довідкою №291 від 28.11.2017 року, виданою КП «Тростянецький районний трудовий архів», в якій зазначено, що [PERSON] працював в колгоспі та визначено кількість вироблених трудоднів(а.с.27), трудовою книжкою колгоспника, виданою 02.12.1981 року на ім'я [PERSON].(а.с.28,29), копією списку - додатку на видачу Державних актів взамін сертифікатів, в якому значиться прізвище [PERSON].(а.с.31). Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що дійсно померлому [INFO] [PERSON] належав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 12.05.2006 року на ім'я [PERSON]. Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №397/10р. до майна померлого [INFO] [PERSON], встановлено, що позивач вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що підтверджується заявою, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Дружина померлого [PERSON] та дочка [PERSON] відмовились від своєї частки спадщини на користь позивача. З відповіді завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. за №304/02-17 від 17.05.2017 року випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за нею права на спадщину, однак в зв'язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця не має змоги оформити за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] через нотаріальну контору(а.с.10). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності ма земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 12.05.2006 року, дійсно належить [PERSON], спадкоємцем являється [PERSON] яка має право на визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved