Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який в ході розгляду справи було уточненов обґрунтування позову зазначивши наступне. Між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 13.10.2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 778. У шлюбі у сторін народилась спільна дитина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні.\~Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у 1/2 частини з усіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, без проведення фіксації судового процесу, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.\~197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року „держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч. 1ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із\~ст. 191 СК України, аліменти стягуються з дня подачі позову до суду. В п.17\~постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є сторони [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-ЖС 095223, виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, актовий запис № 912. Судом встановлено, що сторони на день розгляду справи судом проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні матері, позивача по даній справі, та мешкає з нею, що, зокрема, вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, в той же час, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина позивачці, добровільно не надає, при цьому будь-якої домовленості між сторонами щодо утримання сина не досягнуто. Інших осіб на утриманні відповідача не має. Зі змісту\~ст. 141 СК України\~вбачається, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який на день розгляду справи судом є працездатною особою за віком, має постійне місце роботи та регулярний дохід, стан здоровя платника аліментів задовільний, відсутність інших осіб на утриманні у відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення судом не встановлено. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи матеріальний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов в підлягає задоволенню та з відповідача на утримання неповнолітньої дитини підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved