Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що після смерті своєї матері [PERSON] 20.04.2011 року відкрилась спадщина на майно, яке належало їй на праві власності, в тому числі на земельні ділянки загальною площею 1,7119 га в с. Купновичі, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка є спадкоємцем майна матері за заповітом, який посвідчений 11.09.2009 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки державний нотаріус Рудківської державної нотаріальної контори звернувся до Держгеокадастру у Самбірському районі для надання позивачці Витягу з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельних ділянок загальною площею 1,7119 га. Рішенням державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Самбірському районі Львівської області від 15.10.2015 року позивачці було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру на підставі розробленої Самбірським районним відділом Львівської регіональної філії Центру ДЗК технічної документації із землеустрою на вказані земельні ділянки. Причиною відмови у внесенні відомостей про земельні ділянки і надання витягу із земельного кадастру став факт відсутності реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №039070 у Самбірському районному відділі земельних ресурсів, незважаючи на проставлену відмітку у Державному акті про реєстрацію у Книзі записів реєстрації державних актів за №01:04:456:00156. Оскільки із незалежних від позивачки причин вона не має можливості оформити у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки, то з врахуванням наведеного просить суд визнати її власником цих земельних ділянок в порядку спадкування майна після смерті [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги позивача з обставин викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, представлено довідку про те, що виконавчий комітет дає згоду без свого представника розглядати вказану справу. Позов визнають і не заперечують проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], зясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Із копії свідоцтва про смерть серія І-СГ № 241983 від 21.04.2011 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Самбірського району Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області відомо, що [PERSON] померла 20.04.2011 року у с. Купновичі Самбірського району Львівської області. ( а.с. 4). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №039070 від 16.09.2004 року відомо, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 31.08.2004 року № 496 є власником земельної ділянки площею 1,7119 у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [PERSON] сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний акт складено у двох примірниках, перший з яких передано власнику земельної ділянки, другий зберігається в Самбірському районному відділі земельних ресурсів. Також зазначено кадастрові номери земельних ділянок. ( а.с. 5). Як вбачається із довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області від 13.05.2015 року № 519, [PERSON] мала у власності земельні ділянки (пай), а саме: 0,5829 га-рілля, 0,5132 га-рілля, 0,4208 сіножаті; 0,1950 га пасовища. Земельні ділянки не мають обмежень у використанні і не обтяжені сервітутами. ( а.с. 6). Із довідки управління Держгеокадастру у Самбірському районі від 19.10.2015 року відомо, що нормативна грошова оцінка 1 га земельних ділянок наданих [PERSON] становить: ріллі 31296,53 грн./га., пасовищ 4880,34 грн./га., сінокосів 4896,33 грн./га. (а.с. 10). Згідно копії заповіту від 11.09.2009 року посвідченого секретарем Купновицької сільської ради Самбірського району Львівської області [PERSON] відомо, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: належний на праві власності ? житлового будинку зі всіма господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, земельну частку (пай) згідно державного акту ЛВ 14 № 039070 від 16.09.2004 року заповідає [PERSON], яка проживає в с. Купновичі. (а.с. 11). Факт родинних відносин між [PERSON] та позивачкою [PERSON], а саме, що остання являється її дочкою, засвідчують копія свідоцтва про народження серія І-АГ № 053888 від 10.07.1968 року та копія свідоцтва про укладення шлюбу серія І-СГ № 495159 від 13.06.1987 року. ( а.с. 12-13). Як вбачається із запиту наданого Рудківською державною нотаріальною конторою від 11.11.2011 року, документом який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], є Витяг з Поземельної книги про земельну ділянку пл. 1,7119 га розташовану на території [PERSON] сільської ради, яка належала померлій, оскільки в даному документі відображається кадастровий номер. Також згідно цього документу береться витяг з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Однак згідно рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Самбірському районі Львівської області, позивачці відмовлено у внесенні відомостей до державного земельного кадастру. (а.с. 7, 8). Суд прийшов до висновку, що незважаючи на те, що фактично реєстрація Державного акту на право власності на земельну ділянку не була належним чином проведена, [PERSON] набула право власності на вищевказані земельні ділянки на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 31.08.2004 року № 496, це право є майного характеру і не припинилось внаслудок її смерті, входить до складу її спадщини, а тому, в порядку спадкування майна [PERSON] позивачка має право на набуття вище вказаних земельних ділянок у власність. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи усе вищенаведене суд дійшов висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на вищевказане спадкове майно.

Outcome: approved