Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 03 вересня 2019 року. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з відповідачем 03 вересня 2019 року уклали шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя між нею та відповідачем не склалось, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між подружжям постійно виникали сварки та конфлікти. На даний час спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, зв`язку один з одним не підтримують. Намагання примиритись результату не принесли. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Підтвердила, що більше року разом з чоловіком не проживають. Повідомила, що останній участі у вихованні спільної дитини не приймає, аліментів не сплачує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Поштове відправлення з копіями ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судовою повісткою про виклик Укрпошта повернула з відміткою «адресат відмовився». Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, заперечень від позивачки проти заочного розгляду справи не надходило, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 03 вересня 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Гірської міської ради Попаснянського району Луганської області, актовий запис № 16 (свідоцтво про шлюб від 03 вересня 2019 року серії [NUMBER] ). За час шлюбу у подружжя народилась донька - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження від 20.05.2020 серії [NUMBER] , виданого Могилів-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)). На теперішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, примирення між ними неможливе, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). Статтею 24 СК України передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами частини 2 статті 36 та статті 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ті обставини, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинено, проживають вони окремо, примирення є неможливим, а позивачка наполягає на розірванні шлюбу, її вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved