Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №106 по вул. Ільфа і Петрова, буд. 55, корп.2 в м. Одесі, посилаючись на те що, зазначена квартира є кооперативною за яку позивачка повністю розрахувалась в 1990 році, однак, до теперішнього часу не зареєструвала свого права у державному реєстрі прав власності, у звязку з чим вона є користувачем вказаної квартири. Позивач зазначила, що з 1979 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак шлюбні відносини були припинені у 1996 році. 10 листопада 2016 року рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач, будучи зареєстрованим за вищезазначеною адресою, з 1996 року в спірній квартирі не проживає, особистих речей в квартирі немає, будь-яких витрат по оплаті комунальних послуг він не несе, що погіршує матеріальний стан позивачки, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка та її представник у судове засідання не зявились, повідомлялись, представник позивачки - [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не зявились, повідомлялись, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський-33» за №4 від 02 липня 2016 року, [PERSON] є членом ЖБК «Іллічівський-33» та власником квартири №106 у будинку 55, корп.2 по вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі. Пай та паєнакопичення за вказану квартиру повністю сплачені позивачкою [PERSON] у грудні 1990 року. Згідно виписки з довідки переліку осіб, які брали участь в інвестуванні обєкта будівництва позивачка [PERSON] приймала участь в інвестуванні житлового [ADDRESS]. Відповідно до довідки виданої ЖБК «Іллічівський-33» від 09 квітня 2013 року, за вищезазначеною адресою, крім позивачки [PERSON], зареєстрований її колишній чоловік - відповідач [PERSON] (рішення про розірвання шлюбу Київського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2016 року у справі №520/11579/16-ц), син - [PERSON] та донька - [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] з 1996 року в квартирі №106 у будинку 55, корп.2 по вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі не проживає, речей своїх не утримує. Зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненнями та Актом про не проживання та відсутністю особистих речей від 19 травня 2016 року за підписом сусідів позивачки - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], засвідчених печаткою та підписом голови ЖБК «Іллічівський-33». Відповідно до ст. 15\~Закону України «Про власність»\~(який діяв на момент виплати паю за квартиру) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. \~Згідно п. 5-1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 за № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Нормами ч.1 ст. 317 та ч.1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач, залишаючись зареєстрованим у квартирі, створює позивачу перешкоди у реалізації своїх прав, оскільки розрахунок платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, у звязку з чим позивач вимушений сплачувати комунальні послуги за відповідача, що погіршує його матеріальний стан. Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved