Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 2013 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2013 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу у сторін є малолітня дочка - [PERSON], [INFO]. На початку 2013 року відповідач покинув позивачку з маленькою дочкою і з того моменту дома не з'являвся, таким чином відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає і не бере участі у вихованні спільної дитини. Позивачка самостійно не може забезпечити своїй доньці повноцінне життя, дбати про її здоров'я, фізичний, духовний, інтелектуальний, культурний, соціальний та моральний розвиток. Відповідач офіційно не працює, отримує мінливі доходи, інших неповнолітніх дітей не має, а тому він має змогу і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. З огляду викладене вище, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі за викладених у позовній заяві обставин, просила його задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд з урахуванням розумних строків розгляду справи розглядає її у відсутність відповідача, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення правовідносин між сторонами, а позивач не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб уклали шлюб 06.08.2010 року, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2013 року (а.с. 3). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 18.04.2012 року (а.с. 4). Згідно з довідкою квартального комітету «Пирогово» від 27.05.2013 року позивачка [PERSON] проживає разом зі своєю дочкою [PERSON] у [ADDRESS] (а.с. 2). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачка не надала належного обґрунтування вимозі про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000,00 грн. З її пояснень вбачається, що відповідач офіційно не працює, отримує мінливий дохід, розмір якого невідомий, тому сума стягнутих з нього аліментів може перевищити фактично отримуваний ним заробіток. Враховуючи вищевказане та

Outcome: partial