Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, зазначивши, що 09.07.2010 року вона позичила [PERSON] грошові кошти в розмірі 20000 грн. терміном на 1 місяць зі сплатою 8% на місяць. Однак, відповідач кошти їй не повертає. Вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою повернути кошти, однак це результатів не дало. Просила стягнути з [PERSON] 67184, 67 грн., з яких 20000,00 грн. суми боргу, 40829,60 інфляційних нарахувань та 6355,07 грн. штрафні санкції. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони до суду не з`явились, позивач позов підтримала, відповідачем відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань не надано. Про розгляд справи суд повідомляв відповідача за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на сайті судової влади. За таких обставин, суд провів розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідно до договору позики, укладеного між сторонами 09.07.2010 року позивач передала відповідачу грошові кошти готівкою в сумі 20000,00 гривень терміном на 1 місяць зі сплатою 8% на місяць. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Ця ж правова норма визначає, що договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей. Законодавець ч.2 ст.1047 ЦК України визначив, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до положень ст.ст. 625 ч.2, 1049 ч.1, 1050 ч.1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно знаного зобов`язання. Наявність оригіналу розписки у [PERSON] (позикодавця) згідно з положеннями статті 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики [PERSON] (позичальником) не виконано. Відповідно, із позиченої суми 20000 гривень - інфляційні нарахування на суму боргу становлять 40829,60 гривень, штрафні санкції 6355,07 гривень, згідно проведеного позивачем розрахунку, що дає підставу суду стягнути вказану суму коштів. Іншого суду не надано, відповідачем розрахунок боргу не оспорений та не спрастований. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають вирішенню згідно положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved