Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, через різні погляди на сімейне життя та відсутність порозуміння, спільне господарство не ведуть, тому шлюб носить формальний характер та у подружжя немає бажання його зберегти. Крім того, просила про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що вона з 02.06.2009 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який фактично припинений. За час перебування у шлюбі у них народилась дочка, яка проживають з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Ухвалою від 02.09.2020 позовна заява залишена без руху. Ухвалою суду від 18.09.2020 відкрите провадження у справі. 13.11.2020 представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову, також просив залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». 13.11.2020 відповідач та його представник надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньою відсутністю, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2009. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, через різні погляди на сімейне життя та відсутність порозуміння, спільне господарство не ведуть, тому шлюб носить формальний характер та у подружжя немає бажання його зберегти. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що їх сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, після фактичного припинення шлюбних відносин дочка [PERSON] , [INFO] залишилась проживати разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча дитина потребує матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати дітей і має можливість це робити. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів з [PERSON] , суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, відсутність інших утриманців і вважає можливим, з урахування визнання позову відповідачем, стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, які досліджені доказами, суд приходить до переконання про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача у розмірі 840,80 грн. за вимогу про розірвання шлюбу та на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved