Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Позивач при зверненні до суду мотивувала свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21. 01. 2005 року квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та членам її сім'ї - [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Позивач зазначає, що з 2001 року відповідач не сплачує комунальні послуги у вищезазначеній квартирі, комунальні платежі із розрахунку на трьох осіб, позивач сплачує самостійно. Загальна сума сплати комунальних платежів, починаючи з січня 2001 року складає 40141 грн. 38 коп., третина з яких складає 13 380 грн. 46 коп. В зв'язку із зазначеним позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь 1/3 частину сплачених коштів за надані комунальні послуги в сумі 13 380 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5882 грн. 25 коп. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначено, що представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21. 01. 2005 року квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та членам її сім'ї - [PERSON], [PERSON] в рівних долях (а.с. 5). Вбачається, що з 2001 року [PERSON] не сплачує комунальні послуги у вищезазначеній квартирі, комунальні платежі із розрахунку на трьох осіб, позивач сплачує самостійно, що підтверджується ксерокопією квитанцій якій містяться в матеріалах справи. Загальна сума сплати комунальних платежів, починаючи з січня 2001 року складає 40141 грн. 38 коп., третина з яких складає 13 380 грн. 46 коп. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином зважаючи на те, що відповідач [PERSON] є співвласником квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS], суд приходить до висновку, що позивачем було доведено обставини на які вона посилалась при зверненні до суду, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/3 частина грошової суми оплаченої позивачем за комунальні послуги в сумі 13380 грн. 46 коп. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне. Відповідно до статті 79 ЦК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 статті 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Судом встановлено, що 14. 05. 2014 року позивачем було здійснено оплату за договором про надання юридичних послуг в сумі 5882 грн. 25 коп. (а.с. 14-19). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 5882 грн. 25 коп., є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved