Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 28.08.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін зареєстрований виконавчим комітетом Южинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 08. Подружні стосунки не підтримують через відсутність злагоди та взаєморозуміння між ними, тому просила позов задовольнити, залишити їй прізвище «Волошенюк». Ухвалою суду від 17.10.2018 року провадження у справі було зупинено до закінчення наданого судом трьохмісячного строку на примирення, тобто до 17.01.2019 року. Після закінчення\~наданого судом\~строку на\~примирення \~провадження у\~справі поновлено. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, що вбачається із змісту поданої ним письмової заяви. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони з 28.08.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Южинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 08. Як передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом не встановлено, що збереження сім`ї є можливим, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 24, 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved