Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття; стягнення з [PERSON] аліменти на утримання доньки за минулий час за період з жовтня 2016 р. по квітень 2017 в розмірі 21 000,00 грн. Позов мотивований тим, що [PERSON] та [PERSON] до березня 2016 р. проживали разом не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання позивач народила доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Донька проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач надавав періодично в квітні, травні, серпні та вересні 2016 р. у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісяця. З жовтня 2016 р. [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. На неодноразові звернення позивача до відповідача з прохання надання матеріальної допомоги залишились поза увагою. Вважає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі саме 3000,00 грн., відповідач самостійно визначив при добровільній сплаті аліментів і обсяг яких є тим мінімально необхідним для утримання та виховання неповнолітньої доньки. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 19 лютого 2018 у справі вирішено питання про подальший її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково. Як зазначає [PERSON], з відповідачем [PERSON] проживала однією сім'єю до березня 2016 року не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі. У період спільного проживання позивач народила доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1407. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як зазначає позивач, донька проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, вона зі свого боку прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, однак це не дозволяє повністю забезпечити потреби дитини. Доказів протилежного суду не надано. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] вказує, що відповідач має офіційне місце роботи Gryphon Corporate Finance&Strategy Consulting за адресою: 01133, м. Київ, вул. Евгенія Коновальця, 36-д та має стабільний дохід. Водночас, позивач не володіє інформацією щодо середнього заробітку [PERSON], оскільки останній ухиляється від спілкування. Судом не було отримано доказів, що у [PERSON] є на утриманні інші діти чи непрацездатні особи. Згідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, [PERSON] вказує, що відповідачем самостійно було визначено суму аліментів, якій він сплачував у добровільному порядку, а саме: 3000,00 грн. щомісячно. На підтвердження вказаних обставин, позивачем було долучено копії банківських виписок, з яких можна зробити висновок, що [PERSON] періодично отримувала на рахунок суми в розмірі 3000, 00 грн. Зважаючи на те, що обоє батьків мають обов'язок утримувати дитину, оскільки донька [PERSON] проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає за можливе задовольнити вимогу [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє. Позовна заява [PERSON]. про стягнення аліментів на дитину подана до суду 28 квітня 2017 року. Також, [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки за минулий час за період з жовтня 2016 р. по квітень 2017 в розмірі 21 000,00 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. За загальним правилом, визначеним СК України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів, в тому числі не подав позов про стягнення аліментів. Позивач мала право звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини - з моменту її народження, однак таким правом не скористалась, доказів того, що остання зверталась до [PERSON] із вимогами про сплату аліментів на спільну дитину суду не надано, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів за минулий час. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат пов»язаних з розглядом справи. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України,зважаючи на те, що судовий збір при подачі позову про стягнення аліментів не сплачувався позивачем на підставі положень Закону України «Про судовий збір». Виходячи з наведеного,

Outcome: partial