Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду у власних інтересах та в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з вказаним позовом (уточненим в ході розгляду справи а.с. 130 т.1, а.с. 14 т.2), посилаючись на те, що вона з 24 лютого 2006 року проживала разом з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син - [PERSON], а 29 липня 2009 року вони зареєстрували шлюб. Після смерті чоловіка [PERSON] [INFO] вона звернулась до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори у власних інтересах та в інтересах їх дитини з заявою про прийняття спадщини. Також до нотаріальної контори звернулись спадкоємці першої черги - діти померлого від першого шлюбу - [PERSON] та [PERSON] У грудні 2013 року нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади померлого. У видачі свідоцтва про право на спадщину на інше спадкове майно, а саме на належну померлому ? частину квартири [ADDRESS] постановою державного нотаріуса від 28 листопада 2013 року відмовлено у зв'язку з неподанням правовстановлюючих документів. Зазначила, що спірна квартира належить на праві спільної часткової власності в рівних частинах померлому та його колишній дружині - [PERSON], шлюб з якою розірвано 18 квітня 2005 року, і яка у вказаній квартирі зареєстрована та проживає. Після розлучення [PERSON] з дружиною, у [PERSON] залишились правовстановлюючі документи на квартиру, які вона відмовляється надати для отримання позивачем та її сином свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного, враховуючи, що заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори подало 4 спадкоємці першої черги, просить визнати в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 1/8 частину вказаної квартири за нею та на 1/8 за її малолітнім сином [PERSON] Крім того зазначила, що за час перебування у шлюбі ними було придбано автомобіль ЗИЛ-ММЗ самоскид, д.н.з. [NUMBER], право власності на який було зареєстровано за її померлим чоловіком. Оскільки автомобіль придбано під час шлюбу він є спільною сумісною власністю подружжя і їх частки є рівними. На підставі викладеного просить визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля, як частку у спільній сумісній власності подружжя. Також просить визнати за нею та її сином [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/8 частину вказаного автомобіля за кожним. Зазначила, що під час проживання з [PERSON] однією сім'єю до реєстрації шлюбу у період з 2006 по 2009 роки вони вели спільне господарство та купували речі домашнього вжитку, зокрема побутову техніку, рухоме і нерухоме майно. Проживання однією сім'ю без реєстрації шлюбу можуть підтвердити сусіди, рідні, друзі, які з 2006 року вважали позивача та [PERSON] чоловіком та дружиною, оскільки бачили їх разом, знали, що вони проживають разом. Також Крушинською сільською радою та садовим товариством «Вишневий сад» видано довідки про проживання позивача з 2006 року разом зі [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Про проживання за вказаною адресою позивача свідчить також довідка фельдшера акушерського пункту с. Залізне про перебування на медичному обліку фельдшерсько-акушерського пункту с. Залізне [PERSON] та проживання його разом з позивачем та [PERSON] в [ADDRESS]. Для вирішення питання щодо того, яке майно є спільною сумісною власністю її та померлого чоловіка, та яке майно входить до складу спадщини позивач просить встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю без шлюбу з 24 лютого 2006 року до дня реєстрації шлюбу, а саме до 29 липня 2009 року. Оскільки за час проживання однією сім'єю без шлюбу позивачем та її чоловіком було придбано майно, а саме будинок [ADDRESS] у садовому товаристві «Вишневий сад», просить визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна, як частку в спільному сумісному майні подружжя, а також на 1/8 частину зазначених будинку та земельної ділянки за нею та її малолітнім сином [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Крім того, зазначила, що під час проживання однією сім'єю без шлюбу було придбано автомобіль КІА-CERATO д.н.з. [NUMBER], який був зареєстрований на її померлого чоловіка. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного автомобіля, як частку в спільному сумісному майні подружжя, та на 1/8 частину автомобіля за нею та її малолітнім сином [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, додатково пояснила, що познайомилась з [PERSON] у вересні 2005 року, на той час проживала у м. Кривому Розі. Почала з ним зустрічатися, їздила в Київ до нього в гості. Після того як вона завагітніла у жовтні 2005 року, повідомила про це [PERSON], який зрадів, що у них буде дитина та допоміг знайти роботу в м. Києві. 24 лютого 2006 року позивач переїхала для спільного проживання з [PERSON] у [ADDRESS] та пішла на нову роботу в ДП «Укртрансгаз» інспектором адміністративно-господарського відділу. До переїзду була зареєстрована у м. Кривому Розі, у 2007 році знялася з реєстрації, і не реєструвала своє місце проживання, оскільки [PERSON] планував придбати квартиру для спільного проживання і там всіх зареєструвати. Проте квартиру не купили, тому 27 вересня 2010 року зареєструвалась разом з дитиною у с. Зелений Бір Васильківського району у сторонніх людей. [INFO] у неї з [PERSON] народився син [PERSON], а 27 липня 2009 року, коли дитину збиралися віддавати до дитячого садка, вона з [PERSON] зареєструвала шлюб. Зазначила, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку, будинок та легковий автомобіль знаходяться у неї. Легковим автомобілем користувався її чоловік, на теперішній час автомобіль не на ходу, потребує ремонту, знаходиться у гаражі, ключі і документи на автомобіль знаходяться у неї. Вартість автомобіля становить 8300 доларів США. Вантажний автомобіль ЗИЛ її чоловік придбав за 2 тижні до смерті, де документи на нього вона не знає. Автомобіль знаходився на стоянці у знайомих, проте у травні 2014 року у зв'язку з проханням звільнити місце на стоянці вказаний автомобіль було доставлено у с. Залізний хутір та залишено на вільній сусідній земельній ділянці. Вартість автомобіля становить 2625 доларів США. Позивач пояснила, що з квітня 2006 року перебувала у декретній відпустці, з роботи звільнилася у серпні 2009 року, з 2010 по 2011 роках ніде не працювала, отримувала допомогу по безробіттю, з 26 січня 2011 року по 19 серпня 2012 року працювала бухгалтером у ВАТ «Пекотоф», після звільнення не працює, отримує допомогу по безробіттю. На підставі викладеного просила задовольнити позов. Відповідачі проти позову заперечували та звернулись до суду з зустрічним позовом, уточненим в ході розгляду справи (а.с. 139, 186 т.1, а.с. 94, 147, 197 т. 2) до [PERSON], яка діє у власних інтересах та інтересах її малолітньої дитини [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки удаваними, визнання [PERSON] набувачем за вказаними договорами, визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину земельної ділянки та садового будинку; визнання за [PERSON], [PERSON] права власності на 1/8 частину (за кожним) земельної ділянки, садового будинку, автомобіля в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; на 1/4 частину (за кожним) автомобіля в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], стягнення грошової компенсації вартості часток в автомобілях, стягнення частини отриманої заборгованості по заробітній платі померлого [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги їх батька [PERSON], який помер [INFO]. Вказали, що їх мати та перша дружина [PERSON] - [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва 18 квітня 2005 року. Проте відносини між подружжям почали носити напружений характер ще за декілька років до розірвання шлюбу, і їх батько [PERSON] ще в 2003 році почав шукати собі заміський будинок з наміром його придбати, щоб проводити там вільний час. Так, у жовтні 2003 року він знайшов заміський будинок [ADDRESS], який продавав його попередній власник [PERSON] Погодивши ціну будинку та земельної ділянки з продавцем, [PERSON], який у 2003 році перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], домовився з [PERSON], що незважаючи на фактичну сплату вартості об'єктів нерухомості та всіх супутніх витрат, пов'язаних з оформленням купівлі-продажу, [PERSON], покупцем у договорі купівлі-продажу буде зазначено друга [PERSON] - [PERSON] З пояснень [PERSON], який погодився на вказану пропозицію, [PERSON] вчинив вказані дії з метою нерозповсюдження на земельну ділянку та будинок режиму спільної сумісної власності з його дружиною [PERSON] 29 жовтня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки та будинку [ADDRESS] При цьому фактично гроші за нерухомість та витрати, пов'язані з купівлею майна, сплатив у повному обсязі [PERSON] На підставі викладеного позивачі вважають, що сторонами було укладено угоду, якою приховано, що прав та обов'язків покупця за вказаною угодою набуває [PERSON] через свого повіреного [PERSON] Вказане підтверджується тим, що кошти на придбання вказаної нерухомості надав [PERSON], який фактично і проживав у придбаному будинку з 2003 року. Після розірвання у 2005 році шлюбу між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на прохання [PERSON] переоформив на останнього вказану нерухомість шляхом укладення 06 червня 2008 року договору купівлі - продажу земельної ділянки та будинку. При цьому гроші за вказаним договором не передавались, тобто фактично було укладено договір дарування. Позивачі вважають, що оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку від 29 жовтня 2003 року було укладено з метою приховування іншого правочину, за яким фактичним власником нерухомості у 2003 році став [PERSON], вказаний будинок було придбано [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON] На підставі викладеного просять визнати удаваним договір купівлі-продажу садового будинку [ADDRESS], та договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1032 га, розташованої в с/т «Вишневий сад» Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, укладених 29 жовтня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] відносно набуття права власності за вказаним договором [PERSON] та визнати набувачем права власності за вказаними договорами [PERSON] Просять визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаного садового будинку та земельної ділянки, як частку в спільній сумісній власності подружжя, та визнати за [PERSON] і [PERSON] право власності на 1/8 частину садового будинку та земельної ділянки за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Крім того, просять визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/8 частину за кожним автомобіля ЗИЛ-ММЗ д.н.з. [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті батька та стягнути на їх користь з [PERSON] по 7125 грн. компенсації вартості вказаних часток автомобіля, виходячи з ринкової вартості автомобіля на час розгляду справи у розмірі 57000 грн. згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу, складеного суб'єктом оціночної діяльності. Також, оскільки автомобіль КІА-CERATO д.н.з. [NUMBER] було придбано [PERSON] до реєстрації шлюбу з [PERSON], просять визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/4 частину цього автомобіля за кожним в порядку спадкування за законом після смерті батька та стягнути на їх користь з [PERSON] компенсацію вартості вказаних часток у розмірі 32730 грн. 84 коп. кожному, виходячи з того, що в судовому засіданні між сторонами було погоджено, що ринкова вартість автомобіля на час розгляду справи становить 8300 дол. США, що за курсом НБУ (15,7739 грн. за 1 дол. США) станом на 16 грудня 2014 року становить 130923 грн. 37 коп. Вимоги про стягнення з відповідача компенсації вартості часток в автомобілях позивачі обґрунтовують тим, що автомобілі знаходяться у користуванні відповідача і між ним не досягнути згоди щодо спільного користування вказаним майном. Зазначили, що згідно довідки КП «Васильківрайкомунгосп» від 12 вересня 2014 року, [PERSON] працював в КП «Васильківрайкомунгосп» і на момент його смерті існувала заборгованість по заробітній платі в розмірі 26568 грн. 28 коп., яка також є спадковим майном та була виплачена дружині померлого [PERSON] на підставі припису прокуратури м. Васильків. Оскільки відповідач [PERSON] безпідставно отримала всю заробітну плату померлого, просять стягнути з неї на користь [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині вказаної заробітної плати, що становить по 6491 грн. 36 коп., оскільки суми заробітної плати, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, до яких вони відносяться, як діти померлого. В судовому засіданні [PERSON] додатково пояснив, що у батька бував майже кожен тиждень, по вихідних. [PERSON] бачив рідко у будинку, усіма господарськими справами та доглядом дитини займався його батько. Про те, що його батько одружився, він дізнався лише після смерті батька, до цього точно не знав. Дитина жила постійно з батьком. Документи на вантажну машину були у нього ([PERSON]), їх передала йому [PERSON], проте їх невідомі особи викрали з його машини. Автомобіль КІА батько придбав за особисті кошти - за гроші, отримані у спадщину після смерті його матері, а також за гроші, отримані від продажу його попереднього автомобіля. [PERSON] не працювала, самостійного доходу не мала, тому не брала фінансової участі у придбанні будь-якого майна. Позивач [PERSON], дочка померлого, доповнила у судовому засіданні, що у батька бувала рідко, про те, що у батька народився син, дізналась від родичів, після розлучення батьків батька бачила приблизно 2 рази на рік на свій та його день народження. Про нову сім'ю батько нічого не казав, про його життя у 2006-2009 повідомити нічого не може, так як в даний час доглядала маму. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] проти зустрічного позову заперечувала, посилаючись на те, що договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки не є удаваним, оскільки відсутні докази того, що [PERSON] купував будинок у [PERSON] за довіреністю в інтересах [PERSON] та за його кошти. Крім того зазначила, що [PERSON] навмисно заховав документи на автомобіль ЗИЛ-ММЗ, щоб було неможливо оформити спадщину на вказаний автомобіль, внаслідок чого вказаний автомобіль знаходиться на вулиці, псується та втрачає вартість. Зазначила, що до народження дитини працювала та отримувала дохід. Власні кошти разом з чоловіком вони вкладали в благоустрій та облаштування будинку, вона приймала участь в управлінні вказаним майном, догляді за ним. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні зустрічного позову. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є рідною сестрою позивача [PERSON], зазначила, що її сестра поїхала з Кривого Рогу до Києва на запрошення [PERSON], влітку 2006 року народила від нього сина [PERSON]. Зараз проживає з дитиною у приватному будинку в с. Залізне. З [PERSON] її сестра почала проживати однією сім'єю з лютого 2006 року. Вказала, що до сестри вона їздила приблизно раз на рік, бувала на хрестинах сина, на Новий Рік, часто спілкувалася по телефону. ЇЇ сестра з чоловіком [PERSON] жили дружно, [PERSON] любив дитину, багато з нею спілкувався, проводив разом час. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що він був другом померлого, з яким познайомився у 1994 році, коли служив під його командуванням, і з того часу між ними склалися дружні стосунки. Під час розмов з [PERSON] він чув, що [PERSON] любив [PERSON], коли вона завагітніла в кінці 2005 року, він обговорював з ним вказану обставину, визначався щодо подальших дій. З початку 2006 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом однією сім'єю у будинку у с. Залізне, потім у них народився син [PERSON]. Зазначив, що він хрестив сина [PERSON] у 2007 році. З [PERSON] він бачився декілька разів на рік, іноді кожного місяця іноді раз на 3 місяці, не тільки вдома. Потім 4-5 разів на рік зустрічались на сімейних зустрічах, на дачі, коли [PERSON] вже жив з [PERSON]. У них у будинку вперше був у 2006 році (весна-літо), проте [PERSON] йому ще наприкінці 2005 року казав, що придбав будинок. Щодо позивача зазначив, що вона працювала адміністратором в кафе. Свідок підтвердив, що у вказаний позивачем за первісним позовом період вона з [PERSON] проживали як одна сім'я. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] вказав, що він був другом померлого з 1979 року, з [PERSON] дружили сім'ями, коли жили в Запоріжжі. В 90-х роках [PERSON] перевівся в Київ по службі, починаючи з 2000-х років у нього почали погіршуватися стосунки з дружиною, про що він розказував. Зазначив, що з [PERSON] вони періодично бачились під час його візитів у м.Запоріжжя чи під час поїздок свідка в Київ. У 2003 році [PERSON] захотів придбати собі будинок, щоб жити окремо від дружини, для чого позичав кошти (700 доларів США), які він йому передавав поїздом. Після придбання [PERSON] дачі, він у 2004 році приїжджав до нього. На земельній ділянці на той час знаходився будинок, сарай та туалет, проте [PERSON] почав бідбудовувати будинок, провів газ, воду, поставив котел опалення, побудував гараж та другий поверх. З часу придбання земельної ділянки з дружиною разом не проживав, а в 2005 році розірвав шлюб. З 2005 року почав проживати в цивільному шлюбі з [PERSON], спочатку вона до нього приїзджала, він її зустрічав на вокзалі, віз до себе на дачу, потім відвозив на вокзал, а з 2006 року вона почала жити у нього постійно, вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство. Вони як подружжя приїжджали до нього в Запоріжжя, відпочивати, зокрема, коли [PERSON] була вагітна та після народження дитини. Коли він приїжджав до [PERSON] та [PERSON], вони його радо зустрічали, накривали стіл. Після народження дитини позивач постійно жила у будинку разом з дитиною, не працювала, будинок, позивача та дитину утримував [PERSON] Допитаний за його згодою в якості свідка в судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом [PERSON] вказав, що він був власником земельної ділянки та будинку [ADDRESS]. Пояснив, що на початку жовтня 2003 року він разом з дружиною приїхали до власного садового будинку, де помітили чоловіка, який на них чекав, оскільки мав намір придбати їх будинок. Чоловік назвався [PERSON], оглянув ділянку та будинок, вони домовилися про ціну, обмінялися телефонами та домовилися, що [PERSON] їде за грошима, а він, як власник будинку знайде та підготує необхідні для продажу майна документи. Домовилися укласти договір 29 жовтня та оформити його в смт. Глеваха. Зазначив, що коли він з дружиною приїхали до нотаріуса для оформлення договору, їх разом з [PERSON] чекав ще один чоловік - [PERSON] Як пояснив [PERSON], у зв'язку з складними та напруженими відносинами у нього з його дружиною, з якою він мав намір розірвати шлюб, в нього виникла потреба у житлі, де б він міг проживати окремо. При цьому зазначив, що хоче, щоб покупцем будинку вважався [PERSON], який підпише договір в якості покупця. [PERSON] у нотаріуса поставив необхідні підписи у договорі, після чого вийшов, не питаючи нічого ні про ціну, ні про будинок чи земельну ділянку. Вказав, що після укладення договору, [PERSON] передав йому грошові кошти, частина яких була в іноземній валюті - доларах США, які [PERSON] у когось позичав. Свідок зазначив, що він впродовж тижня після укладення договору вивіз з будинку всі свої речі та передав [PERSON] ключі від будинку. Приймати будинок та отримувати ключі приїхав [PERSON], який в подальшому звертався з різних питань, зокрема просив віконні рами, запитував як розтоплювати грубу. [PERSON] розповідав про свої плани на майбутнє, зокрема щодо переобладнання будинку, земельної ділянки, де планував побудувати гараж, зрізати деякі дерева тощо. [PERSON] лише прочитав договір, підписав його, більше не з'являвся, в судовому засіданні бачить його вперше після укладення договору. Крім того, додав, що разом з [PERSON] біля будинку бачив його дружину [PERSON] Першу дружину - [PERSON] ніколи не бачив взагалі. Допитаний за його згодою в якості свідка в судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом [PERSON] пояснив, що він знав [PERSON] з 1978 року по спільній службі в органах безпеки, також знайомий з його сином [PERSON] та другою дружиною [PERSON]. Вказав, що у 2003 році [PERSON] йому повідомив, що в нього не складаються відносини з дружиною і він хоче знайти житло, щоб проживати окремо. У жовтні 2003 року [PERSON] повідомив, що знайшов у м.Василькові житло, яке продається, і попросив оформити будинок на ім'я свідка, посилаючись на погані відносини з дружиною та небажання, щоб нерухомість після придбання набула режиму спільної сумісної власності подружжя. 29 жовтня 2003 року [PERSON] повіз його до нотаріуса, де сказав [PERSON] (продавець майна), що покупцем буде не [PERSON], а [PERSON] Після укладення договору свідок підписав його та на прохання [PERSON] вийшов з приміщення, де залишився [PERSON] та продавець для проведення розрахунку. Всі питання щодо укладення договору, в тому числі питання ціни, оформлення, супутніх витрат, вирішував [PERSON], а він лише підписав договір. Вказав, що після укладення договору він жодних дій з нерухомістю не проводив до 2008 року, коли [PERSON] подзвонив та сказав, що йому треба бути хазяїном майна. [PERSON] все організував, після чого свідок лише підписав договір купівлі-продажу майна [PERSON] Документи були у [PERSON], гроші за договором реально не передавалися. За весь час на земельній ділянці був три рази, у 2005 році бачив там [PERSON] Про [PERSON] [PERSON] розказував, що познайомився з нею у 2004 чи 2005 році, вони один одному подобалися. Свідка [PERSON] познайомив з нею у 2005 році, він з ними зустрічався на дачі, де вони разом відпочивали. Після того, як вони у 2005-2006 роках вирішили жити разом, [PERSON] цікавився його думкою, чи підходить йому [PERSON] в якості дружини. Чи проживали вони однією сім'ю не знає, проте під час його відвідувань [PERSON] була завжди на дачі. Треті особи - Дев'ята Київська державна нотаріальна контора та Головне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи за відсутності їх представників відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. З пояснень [PERSON] вбачається, що встановлення факту її проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 24 лютого 2006 року по 29 липня 2009 року їй потрібно для оформлення її частки у праві спільної сумісної власності подружжя на майно, нажите нею та її чоловіком у вказаний період, зокрема на земельну ділянку, дачний будинок та автомобіль КІА. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 18 квітня 2005 року у справі № 2-2323/2005 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з показань свідків, у [PERSON] ще з 2003 року почали погіршуватися стосунки з першою дружиною, зокрема він повідомляв своїх друзів, що шукає житло, щоб жити окремо від дружини, а після розірвання шлюбу він проживав окремо. З пояснень [PERSON], показань свідків вбачається, що з лютого 2006 року (згідно пояснень [PERSON] - з 24 лютого 2006 року) [PERSON] та [PERSON] почали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу у будинку [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 серпня 2006 року, [INFO] у них народився син [PERSON]. Згідно довідок голови садового товариства «Вишневий сад» №25 від 15 жовтня 2013 року та голови Крушинської сільської ради №678 від 16 жовтня 2013 року, [PERSON] проживала разом з [PERSON] з 2006 року у будинку [ADDRESS] Про проживання однією сім'ю [PERSON] та [PERSON] свідчить також довідка Фельдшерсько-акушерського пункту №18 від 21 лютого 2014 року, відповідно до якої син позивача [PERSON], 2006 року народження, який проживає разом з батьками у буд.[ADDRESS], перебуває на медичному обліку Фельдшерсько-акушерському пункті с. Залізне з 2006 року по теперішній час. З показань свідків вбачається, що з лютого 2006 року [PERSON] та [PERSON] спільно проживали у вищезазначеному будинку, були пов'язані спільним побутом, вели домашнє господарство, хрестили сина, святкували свята, приймали гостей, виховували свою дитину, їздили разом на відпочинок. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29 липня 2009 року [PERSON] та [PERSON] 29 липня 2009 року уклали шлюб, з присвоєнням після реєстрації шлюбу дружині прізвища [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 04 травня 2013 року. На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу у період з 24 лютого 2006 року по 29 липня 2009 року. Статтею 74 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно положень статей 60, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку, [PERSON] 06 червня 2008 року купив у [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,1032 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] з відповідними надвірними та господарськими спорудами, розташований на вказаній земельній ділянці. Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано в Крушинській сільській раді 10 червня 2008 року та зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 17 червня 2008 року. Крім того, з пояснень сторін та матеріалів справи, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 12 вересня 2008 року, вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на автомобіль легковий КІА CERATO, 2007 року випуску, сірий, д.н.з. [NUMBER]. Вказане майно набуте за померлим у період з червня по вересень 2008 року, тому відповідно до положень статей 60, 63, 74 СК України є спільною сумісною власністю [PERSON] та позивача [PERSON] Також, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 23 квітня 2013 року, за [PERSON] зареєстровано автомобіль ЗИЛ-ММЗ-554, синій, 1984 року випуску, вантажний самоскид, д.н.з.[NUMBER]. Оскільки автомобіль було придбано під час перебування у шлюбі з [PERSON], вказаний транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя. Належних доказів придбання вказаного майна за особисті кошти [PERSON] суду не надано. Таким чином, враховуючи, що частки подружжя в спільній сумісній власності є рівними, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вищезазначених земельної ділянки, садового будинку, автомобіля КІА та автомобіля ЗИЛ, як частку в спільній сумісні власності подружжя. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії спадкової справи №560/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON], спадкоємцями [PERSON] першої черги є [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дружина та [PERSON] - син, які у встановлений законом строк звернулися до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Судом встановлено, що до складу спадкового майна відносяться 1/2 частина згаданих вище земельної ділянки та дачного будинку [ADDRESS], 1/2 автомобіля КІА CERATO, 2007 року випуску, сірий, д.н.з. [NUMBER] та 1/2 автомобіля ЗИЛ-ММЗ-554, синій, 1984 року випуску, вантажний самоскид, д.н.з.[NUMBER]. Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13 червня 2002 року [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних долях належить квартира [ADDRESS]. Вказана квартира набута під час шлюбу з [PERSON] Отже 1/2 вказаної квартири відноситься до складу спадкового майна померлого. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи, що спадкоємці [PERSON] не надали правовстановлюючих документів на майно, які знаходяться в них, у зв'язку з наявністю між ними спору щодо спадкування майна після померлого, державним нотаріусом Дев'ятої Київської нотаріальної контори винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зокрема від 28 листопада 2013 року про відмову у видачі [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом на частку в квартирі [ADDRESS], від 25 лютого 2014 року про відмову у видачі [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом на автомобіль ЗИЛ-ММЗ-554, д.н.з.[NUMBER], від 12 червня 2014 року про відмову у видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, садовий будинок №11, розташовані у с. Залізному Васильківського району, садове товариство «Вишневий сад», автомобілі КІА, д.н.з. [NUMBER] та ЗИЛ-ММЗ-554, д.н.з.[NUMBER]. Таким чином судом встановлено відсутність можливості оформлення права на спадщину спадкоємцями у державній нотаріальній конторі без вирішення спору в судовому порядку. Судом встановлено, що померлий [PERSON] є власником земельної ділянки в [ADDRESS] на вказаній земельній ділянці (право власності на 1/2 яких суд визнає за позивачем за первісним позовом) на підставі договорів купівлі-продажу від 06 червня 2008 року, укладених з [PERSON] Договір купівлі-продажу земельної ділянки зареєстровано у Крушинській сільській раді 10 червня 2008 року. Згідно відповіді №2358/01-1 від 20 червня 2014 року на запит суду, Управління Держземагентства у Васильківському районі право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3221484004:05:002:0020, зареєстроване за [PERSON] Відповідно до листа вказаного Управління від 13 листопада 2014 року № 4777/01-1 відомості про обмеження у використанні вказаної земельної ділянки відсутні. З інформаційної довідки №24840723 від 29 липня 2014 року вбачається, що відомості щодо вказаної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Згідно Інформаційної довідки №24840335 від 29 липня 2014 року, садовий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 17 червня 2008 року. Відомості про інші речові права та обтяження відсутні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за спадкоємцями першої черги [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/8 частину зазначеної земельної ділянки та садового будинку за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (1/2:4). Відповідно до відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 24 червня 2014 року №36218 (И-2014), наданої на запит суду та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав а нерухоме майно №24840839 від 27 липня 2014 року відомості щодо накладення обтяжень стосовно квартири [ADDRESS] відсутні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за спадкоємцями першої черги [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/8 частину цієї квартири за кожним (1/2:4). Згідно повідомлення УДАІ ГУ МВС України в Київській області від 28 липня 2014 року №18/8194 та повідомлення УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 16 липня 2014 року №10/152957, автомобілі КІА, д.н.з. [NUMBER] та ЗИЛ-ММЗ-554, д.н.з. [NUMBER], власником яких є [PERSON], під арештами, в розшуку, контролі не перебувають. Отже, за спадкоємцями слід визнати право власності на 1/8 частину вказаних автомобілів за кожним в порядку спадкування за законом після смерті померлого (1/2:4). Разом з тим, позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON], враховуючи неможливість виділення їх часток у вказаних автомобілях в натурі та недосягнення згоди щодо порядку спільного користування автомобілями, просять стягнути з [PERSON] на їх користь компенсацію вартості їх часток в автомобілях. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно наявної в матеріалах справи спільної заяви [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 128 т. 2), сторони погодили, що ринкова вартість автомобіля КІА д.н.з. [NUMBER]на час розгляду справи становить 107900 грн. Ринкова вартість автомобіля ЗИЛ-ММЗ-554, згідно висновку про вартість майна від 16 жовтня 2014 року, становить 57000 грн. Враховуючи неможливість виділення часток автомобілів в натурі, малий розмір часток спадкоємців [PERSON] та [PERSON] (по 1/8), перебування автомобілів у користуванні позивача за первісним позовом, суд вважає за можливе визнати право власності на вказані частки автомобіля за [PERSON], стягнувши з неї на користь [PERSON] та [PERSON] компенсацію вартості цих часток. Зокрема зі [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути компенсацію вартості 1/8 частини автомобіля КІА CERATO, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] у розмірі 13487 грн. 50 коп. (107900 грн.:8) та компенсацію вартості 1/8 частини автомобіля ЗИЛ-ММЗ 554, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER] у розмірі 7125 грн.(57000 грн.:8). Зі [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути компенсацію вартості 1/8 частини автомобіля КІА CERATO, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] у розмірі 13487 грн. 50 коп. та компенсацію вартості 1/8 частини автомобіля ЗИЛ-ММЗ 554, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER] у розмірі 7125 грн. У зв'язку зі стягнення грошової компенсації слід визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину автомобіля КІА CERATO, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] та 1/4 частину автомобіля ЗИЛ-ММЗ 554, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER]. Зустрічні позовні вимоги в частині визнання договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки удаваними, визнання [PERSON] набувачем за договорами задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 2003 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договори купівлі-продажу садового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями під [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1032 га в тому ж садовому товаристві «Вишневий сад». Вказані договори посвідчені приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу [PERSON], та як вбачається з наданих суду їх копій зареєстровані в Крушинській сільській раді Васильківського району Київської області. Крім того, як вже було досліджено судом, згідно відповіді №2358/01-1 від 20 червня 2014 року на запит суду, Управління Держземагентства у Васильківському районі право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3221484004:05:002:0020, зареєстроване за [PERSON] Позивачі за зустрічним позовом просять визнати вказані договори удаваними, такими, що мають на меті приховати інші угоди, за якими зокрема фактичним власником нерухомості був [PERSON], який здійснив оплату за придбане майно в повному обсязі та жив у спірному садовому будинку сам, а потім з [PERSON] Згідно ст. 58 ЦК УРСР якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі. Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно п 25. Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. Таким чином законодавство передбачає можливість з'ясування справжнього волевиявлення саме сторін правочину та дійсних правовідносин саме між ними. Оскільки, як вбачається з аналізу вказаних правочинів, [PERSON] не був стороною у оспорюваних договорах та не надавав [PERSON] довіреності на вчинення будь-яких дій від його імені, а отже між [PERSON] та покупцем чи продавцем за оспорюваними договорами не виникало будь-яких правовідносин з приводу спірного нерухомого майна, відсутні підстави вважати вказані договори удаваними, укладеними з метою приховати іншу угоду між тими ж сторонами. Вказані договори відповідають вимогам законодавства, чинного на час їх укладення, за ними право власності від [PERSON] перейшло до [PERSON], а продавець отримав грошові кошти. Придбання будинку та земельної ділянки [PERSON] у свою власність на прохання та за грошові кошти [PERSON] не суперечить вимогам чинного законодавства. При цьому власник майна [PERSON] міг розпоряджатись власним будинком та земельною ділянкою, надаючи їх у користування [PERSON] до набуття останнім їх у власність на підставі договору купівлі-продажу від 06 червня 2008 року. Крім того, та обставина, що [PERSON] оформив договори купівлі садового будинку та земельної ділянки у [PERSON] 06 червня 2008 року, свідчить про те, що волевиявлення [PERSON] полягало у набутті у власність вказаного майна саме у 2008 році. Враховуючи викладене відсутні підстави для визнання оспорюваних договорів удаваними та визнання набувачем майна за ними [PERSON] Не підлягають також задоволенню позовні вимоги за зустрічним позовом в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] часток заробітної плати спадкодавця, виплачених [PERSON] після його смерті, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] є членами сім'ї померлого, дружиною та сином відповідно, та на момент смерті проживали з ним однією сім'єю, заробітна плата, нарахована, проте не виплачена спадкодавцю до його смерті, правомірно передана [PERSON] [PERSON] та [PERSON] на даний час не є членами сім'ї померлого батька в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України, оскільки спільно не проживали з батьком, не були пов'язані з ним спільним побутом. Підстави для включення суми заборгованості по заробітній платі до складу спадкового майна, яке підлягає поділу між спадкоємцями, відсутні. Оскільки судом задоволено первісний позов і частково зустрічний позов, а сторонами, виходячи з вартості спірного майна, сплачено судовий збір в максимальному розмірі, суд не вбачає підстав для стягнення однакових сум судових витрат з відповідачів за первісним позовом та відповідача за зустрічним позов на користь один одного.

Outcome: partial