Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №1 по вул.Залізнична, 4 в с.Курники Тернопільського району Тернопільської області. В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона є співвласником квартири за №1 по вул.Залізнична, 4 в с.Курники Тернопільського району. У даній квартирі крім неї також зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], проте останній не проживає за вищевказаною адресою більше року, без поважних причин. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати відповідача \~таким, що втратив право користування квартирою. \~ В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що є співвласниками квартири за №1 по вул.Залізнична, 4 в с.Курники Тернопільського району є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.12.2000, виданим на підставі розпорядження від 19.12.2000 року за №55/20. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №00020936181 від 07.09.2018 року встановлено, що 15.07.2003 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб та після реєстрації якого позивачу присвоєно прізвище «Бачинська». Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2014 року шлюб між сторонами спору розірвано. Відповідно до довідки за №221 від 11 вересня 2018 року, виданої Байковецькою сільською радою встановлено, що у вказаній квартирі зареєстровані позивачка, [PERSON] (мама), [PERSON] (батько), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (сестра), [PERSON] (швагро), [PERSON] (племінниця), [PERSON] (племінниця), [PERSON]П (племінник) та [PERSON] (колишній чоловік). Як вбачається з акту обстеження житлових умов від 10 вересня 2018 року складеного комісією в складі депутата Байковецької сільської ради, [PERSON] зареєстрований у квартирі, але не проживає, що підтвердили сусіди позивачки [PERSON] та [PERSON] Той факт, що [PERSON] більше року, без поважних причин не проживає у квартирі за №1 по вул.Залізнична, 4 в с.Курники Тернопільського району, підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою позивачки. Свідок пояснили, що більше чотирьох років у спірній житловій квартирі не бачили відповідача, останній за вказаною адресою не проживає. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч.1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з вимогами ч. 2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч.1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивач є співвласником спірної житлової квартири, де зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше року добровільно не проживає у спірній квартирі, не цікавиться нею, не приймає участі в її утримані, не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталась. У добровільному порядку не знімається із реєстрації, чим чинить позивачу, як власнику будинку перешкоди. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №1 по вул.Залізнична, 4 в с.Курники Тернопільського району Тернопільської області. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач у судове засідання не зявився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн., згідно квитанції №0.0.11326721631 від 14.09.2018 року.

Outcome: approved