overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 04 лютого 2000 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В даному шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, виявилось, що вони різні за характерами люди, відсутні спільні інтереси. Між ними втрачено почуття любові, а тому немає необхідності в продовженні шлюбу. В 2009 році їх шлюб фактично розпався, відповідач переїхав проживати в інше місце. Спільне господарство не ведеться, не підтримуються сімейні відносини, примирення стало неможливим. На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлено, що 04 лютого 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №16. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.5 - копія свідоцтва про одруження). В даному шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.6 - копія свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 04 червня 1999 вона з відповідачем зареєструвала шлюб. До офіційної реєстрації шлюбу, у них з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. У своїй позовній заяві вона зазначила, що подружнє життя з відповідачем виявилось невдалим, оскільки у неї з чоловіком різні погляди на сімейні стосунки, права та обов'язки подружжя, виховання дитини. У зв'язку з наведеним, у них з відповідачем постійно виникали конфлікти та суперечки, які призвели до повного припинення шлюбно-сімейних відносин. З жовтня 2012 року, вони з відповідачем спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, мають окремі бюджети, однак на даний час змушені проживати за однією адресою. Примирення з відповідачем вона не бажає і переконана, що зберегти сім'ю, якої вже фактично не існує, неможливо. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 червня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва був укладений шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №465. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.7 - копія свідоцтва про одруження). До офіційної реєстрації шлюбу, у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.8 - копія свідоцтва про народження). В судовому засіданні позивач суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а сам шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 05 серпня 2005 року між нею та відповідачем було зареєструвано шлюб. Від шлюбу, у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. У своїй позовній заяві вона зазначила, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, а після народження дитини сім'я взагалі розпалась. Відповідач не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав жодної матеріальної допомоги, не займався вихованням дитини, постійно виявляв неповагу та вчиняв сварки. Сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим. З 2011 року шлюбні відносини практично припинились і примирення є неможливим. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №770. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4 - копія свідоцтва про народження). В судовому засіданні позивач суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а сам шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 05 червня 1983 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, виявилось, що вони різні люди. З липня 2014 року вони не підтримують сімейних стосунків. Спільне господарство між ними не ведеться, мають окремий бюджет. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. В ході судового розгляду встановлено, що 05 червня 1983 року у Семенівській сільській Раді Лисянського району Черкаської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №3. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (а.с.5 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). В даному шлюбі у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6 - копії свідоцтв про народження дітей). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 06 березня 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим, кожен має свої погляди на життя, різні характери та інтереси. Шлюбні стосунки фактично припинились. З 2013 року вони з відповідачем почали жити окремо. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки шлюб носить формальний характер, сім'я фактично розпалась. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлено, що 06 березня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центором розвитку сім'ї був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №290. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.10 - копія свідоцтва про шлюб). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 06 лютого 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. В шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбно-сімейні стосунки. Спроби примирення не призвели до покращення стосунків. На даний час, шлюбні стосунки між ними припинено, їх поновлення є неможливим. На підставі наведеного, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні зворотні повідомлення, які містяться в матеріалах справи, а тому у відповідності до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Позивачка та її представник не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 06 лютого 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №118 (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб). Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON]. В шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.10 - копія свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому подальше перебування у шлюбі і його збереження є неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивачки та її представника, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 07 серпня 2010 року між ними з відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини припинені з січня 2012 року. На даний момент вони з відповідачкою не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків та проживають за різними адресами. Подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки немає. На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 07 серпня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №978. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.8 - копія свідоцтва про народження сина). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 08 листопада 2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинились в 2013 році, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, розходження поглядів на сімейні відносини, обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Вони з відповідачем разом дійшли до того, що розлучення є єдиним виходом для будування нового життя та збереження нормальних відносин. На підставі наведеного, позивачка звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, зясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 08 листопада 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №1754. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища [PERSON] (а.с.3 копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4 копії свідоцтва про народження дітей). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у звязку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved