Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась із вказаним позовом до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району; орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, який мотивувала тим, що 15.12.2015 вона з відповідачем зареєструвала шлюб, який заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду від 31.10.2017 було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина - [PERSON] , [INFO] . Від народження та на теперішній час, дитина проживає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу синові. Позивачка самостійно забезпечує необхідне харчування, медичний огляд, лікування, соціалізацію дитини, прищеплює культурні та духовні цінності, сприяє засвоєнню сином норм моралі, створює умови для фізичного, духовного та морального розвитку. Також зазначила, що у дитини відсутнє розуміння того, що [PERSON] є його батьком. Також зазначила, що після народження сина відповідач відмовився зареєструвати місце проживання дитини за адресою його реєстрації по [ADDRESS] , та ухилявся від надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини за місцем проживання позивачки, інтересу до дитини не проявляє, що суперечить інтересам сина та суттєво обмежує реалізацію його прав. Відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат, враховуючи вік дитини, а також те, що батько добровільно не допомагає дитині та приховує свій дохід, вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також, на підставі викладеного, просить суд, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] . Ухвалою суду від 01 липня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.07.2019 по вищевказаній справі залучено до участі, у якості третьої особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району. Зобов`язано орган опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району, надати висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] Закрито підготовче провадження у справі за вищевказаною справою та призначено до судового розгляду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2019, вказану справу передано на розгляд судді Крамаренко І.А. Ухвалою суду від 24.09.2019 вказану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду. 20.11.2019 на адресу суду (електронною поштою) від органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району надійшов висновок, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , за № 2369/01-22/01 від 12.11.2019, який в оригіналі надійшов до суду 21.11.2019. В судовому засіданні, представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Просить позов задовольнити у повному обсязі Відповідач в судове не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Представник третьої особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Представник третьої особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району - Котов В.С. у судовому засіданні, просить ухвалити рішення в інтересах малолітньої дитини враховуючи наданий висновок. Заслухавши доводи сторін, дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За роз`ясненнями, наданими у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис №1284. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.12.2015, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області виданого 17.05.2016, актовий запис № 408. Також встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2017 по справі №335/5573/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 11.12.2017. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019, надано дозвіл на реєстрацію малолітньої дитини [PERSON] , за місцем проживання його матері [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] , без письмової згоди батька [PERSON] , що підтверджується заочним рішенням ЄУН № 337/221/19, провадження №2/337/953/2019 від 18.03.2019. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 04-18/5-272 від 23.04.2019 виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Згідно довідки № 01-26/38 від 06.06.2019 виданою дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 126 «Суничка» ЗМР, встановлено, що відповідач [PERSON] протягом періоду з 15.08.2018 по 01.06.2019 з працівниками дошкільного навчального закладу не спілкувався, батьківські збори не відвідував, успіхами сина не цікавився. Також встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією наданою Департаментом реєстраційних послуг ЗМР від 27.06.2019 № 01-17/04/4014. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району 12.11.2019 складено висновок про наявність підстав для позбавлення [PERSON] , батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про підтвердження факту ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини відповідачем [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до сина [PERSON] . Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з Відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги по утриманню дитини, матеріалами справи підтверджено, що дитина перебуває на повному утриманні матері [PERSON] , у зв`язку з чим з відповідача на утримання дитини підлягають стягненню аліменти. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи викладене, обставини справи, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліменти у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з дати подачі позову 14.06.2019 до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню: судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.; та на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved