Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що 20 квітня 2016 року нею була отримана у дарунок квартира № 11, що знаходиться по вул. Рубіжанське шосе буд. 24 в м. Вовчанську Харківської області. 08 жовтня 2002 року у вказаній квартирі був зареєстрований [PERSON], але з 20 квітня 2016 року з моменту набуття нею права власності на квартиру, [PERSON] фактично у зазначеній квартирі не проживає. Тому позивач просила визнати [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням квартирою № 11 в будинку № 24 по вул. Рубіжанське шосе м. Вовчанськ Харківської області та зняти його з реєстрації. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги викладені у позовній заяві, просила розглядати справу у її відсутнсті, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Про поважність причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань про перенесення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши наявні докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до фотокопії договору дарування квартири посвідченого приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] 20 квітня 2016 року реєстровий номер № 376, [PERSON] подарувала [PERSON]В квартиру № 11, що знаходиться по вул. Рубіжанське шосе у будинку 24 в м. Вовчанську Харківської області (а.с.5). Відповідно до довідки № 543 від 31 липня 2017 року виданої Вовчанською міською радою Харківської області у квартирі, що належить [PERSON], яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], власник квартири, [PERSON] - її мати та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до письмових заяв свідків сусідів [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] не проживає [INFO] понад рік (а.с.7,8). Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідачів в спірному будинку, суду не надано. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідачів в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником квартири, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованих у його квартирі відповідачів. Таким чином, оскільки позивач є власником зазначеного будинку і на даний час не бажає, щоб відповідач був зареєстрований в ньому, тому він, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю. За таких обставин, оскільки відповідач не є власником квартири, крім того не проживає в ній понад один рік без поважних причин, витрати на її утримання не несе, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в квартирі позивача порушує його права як власника, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому вони підлягають задоволенню. Разом з тим, не підлягає задоволенню позов в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» \~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, вказана норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є прямим доказом для зняття особи з реєстрації місця проживання і не потребує інших додаткових рішень суду для зняття особи з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: partial