Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3 % річних та процентів за невиконання грошового зобов'язання передбаченого договором позики. Позов обґрунтовано тим, що 18.08.2011 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у вигляді розписки, відповідно до якої, [PERSON] отримала в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 3 300,00 доларів США. Згідно вказаної розписки, відповідач зобов'язалась перед позивачем повернути грошові кошти до 29.08.2011 року. В зазначений строк грошові кошти повернуто не було. У зв'язку із невиконанням відповідачем основного зобов'язання, передбаченого борговою розпискою та неповерненням позивачу грошових коштів у сумі 3 300,00 доларів США, позивач 07.08.2014 року звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовом про примусове стягнення заборгованості, що становить 3 300,00 доларів США, що еквівалентно 40 775,00, а також про стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості відповідно до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. 18.12.2014 Подільський районний суд міста Києва у справі ухвалив заочне рішення, відповідно до якого стягнуто з відповідача суму в розмірі 40 755 грн., три проценти річних в розмірі 3 667 грн. 95 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 444 грн. 23 коп., а всього стягнуто 44 867 грн. 18 коп. 06.08.2015 постановою Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у місті Києві було відкрите виконавче провадження № 48345121 про примусове виконання вищевказаного рішення суду. Наразі повернення коштів не відбулось. В рішенні Подільського районного суду міста Києва від 18.12.14 по справі № 758/9274/14-ц, було встановлено розрахунок 3% річних за період з 30.08.2011 по 30.08.2014. Відтак, позивач просить суд стягнути на її користь 3% річних за період з 31.08.2014 по 17.03.2017 в розмірі 3 155,25 грн., а також суму процентів за договором позики, що становить 28 801,67 грн., та разом складає 32 081,05 грн. 05 коп. До початку судового засідання представник позивача звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 11.07.17р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. 18.08.2011 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, що підтверджено розпискою. З розписки вбачається, що [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 3300 доларів США та зобов'язалась повернути борг до 29.08.2011. (а.с. 9) Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.12.2014р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму боргу в розмірі 40755 грн. 00 коп., 3% річних в розмірі 3667 грн. 95 коп. (період стягнення з 30.08.2011 по 30.08.2014), судовий збір - 444 грн. 23 коп. (а.с. 12) 18.12.2014р. видано виконавчий лист по примусовому виконанню вказаного рішення суду (а.с. 13), а 06.08.2015 відкрито виконавче провадження № 48345121 про примусове виконання вищевказаного рішення суду (а.с. 15). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, умовами розписки. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, факт отримання грошових коштів та існування боргу за розпискою не підлягає доказуванню, оскільки встановлений рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.12.14, що набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом достовірно встановлено, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 18.12.14 не виконано, а тому зобов'язання [PERSON] не припинено. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення 3% річних, яка згідно з наданим розрахунком становить 3115 грн. 25 коп., підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача суми процентів за договором позики в розмірі 28965 грн. 80 коп. не підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з розписки, [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 3300,00 доларів США. Також рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.12.14 стягнуто суму боргу у еквіваленті доларів до гривні. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розмір процентів позивач розраховує на рівні облікової ставки Національного банку України. Проте, зважаючи на те, що валютою позики були долари, а не гривні, вважаю, що застосовувати до правовідносин, що виникли ставку НБУ є неможливим для визначення процентів за користування позикою. З огляду на викладене, проценти за договором, що укладений у доларах не може бути обраховано у відповідності до ставки НБУ, адже така ставка обраховується в гривнях. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 640,00 грн., що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог (а.с. 1). На підставі викладеного, ст. ст. 598, 599, 625 ЦК України та

Outcome: partial