Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог вказує, що з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Кам'янець-Подліьського міськрайонного суду від 30 жовтня 2012 року шлюб розірваний. Відповідач протягом останніх п'яти років самоусунувся від виховання малолітнього сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує йому необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з ним, не відвідує його, не займається його вихованням, не виявляє інтересу до його особистого життя, внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, не сплачує аліменти на утримання дитини. Вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно їх сина, тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач та її представник в суді позов підтримали, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнав, заперечив проти його задоволення, мотивує тим, що після розірвання шлюбу [PERSON] переїхала проживати до своїх батьків у с. Крушанівка, разом з нею проживає їх син [PERSON]. Участі у вихованні та спілкуванні з сином йому чиняться перешкоди, оскільки з батьками [PERSON] перебуває у неприязнених відносинах, [PERSON] погрожувала викликати поліцію до нього, якщо він забажає зустрітись з сином. Оскільки його єдиним доходом є пенсія по інвалідності мінімального розміру, відвідувати дитину за місцем її проживання для нього є матеріально обтяжливим. З цих же міркувань не відвідував дитину в дитячому садку. Враховуючи, що з [PERSON] відсутнє порозуміння щодо його участі у вихованні дитини, а він бажає приймати в цьому участь, просить відмовити в задоволенні позову. Представник органу опіки та піклування Кам'янець-Подільської райдержадміністрації в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача, просить суд їх задовольнити. Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд встановив наступне. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 11.06.2011 року. [PERSON] та [PERSON] перебували з 19.04.2011 року у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 30.10.2012 року розірвано. Дитина залишилась проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 272 від 4 травня 2017 року, виданої виконкомом Крушанівської сільської ради. Актом обстеження побутово-житлових умов від 04.05.2017 р., встановлено, що за місцем проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] для дитини створені належні умови для проживання. Батько дитини [PERSON] участі у вихованні сина не приймає, дитину виховує лише мати. [PERSON] не бере участі у вихованні та навчанні дитини, батьківські збори не відвідував, що підтверджується довідкою № 1 від 15.05.2017 р., виданої Крушанівським дошкільним навчальним закладом «Дзвіночок». [PERSON] з 01.09.2017 року навчається в 1 класі Крушанівської загальноосвітньої школи. В період з 01.09.2017 р. по 11.01.2018 р. [PERSON] в школі не з'являвся, шкільним життям сина не цікавився. Мати дитини займається проведенням щеплень та лікуванням дитини, батько дитини [PERSON] лікуванням сина [PERSON] не займається, що підтверджується довідкою, виданої Крушанівським фельдшерсько-акушерським пунктом. Згідно довідки-розрахунку № 14.8.32/8079 від 19.01.2018 року Кам'янець-Подільського МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів за період з квітня 2012 року по 1 січня 2018 року в розмірі 57 723,23 грн. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] займається вихованням дитини, приймає участь у його навчанні, дбає про його здоров'я. Батько дитини останні 5 років до дитини не навідувався, коштів на утримання дитини не надавав, дитини з днем народження не вітав, подарунків не передавав. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що в червні 2017 року органом опіки та піклування Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації розглядалось питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. [PERSON] пояснював, що не відмовився від дитини, бажає приймати участь у її вихованні, не відвідував дитину останніх 5 років, оскільки не має коштів на проїзд. [PERSON] наголошувалось на необхідність змінити своє відношення до дитини, натомість [PERSON] поводився агресивно до всіх членів опікунської ради. В судовому засіданні будучи допитаним в якості свідка психолог [PERSON] показав, що дитина в спілкуванні з ним негативно висловлювалась про батька. Уявлення дитини про батька сформувались не через особисте переживання, а через розмови членів сім'ї про нього. Дитина не висловлює емоційної зацікавленості в присутності батька поруч і в цьому питанні повністю довіряє матері. Батько відсутній в житті дитини, однак це не є позитивним фактором для виховання дитини та становлення її як особистості. Вважає, що батько може змінити уявлення та відношення дитини до себе, якщо буде проводити з дитиною більше часу. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Виходячі із віку дитини думка дитини в судовому засіданні не заслуховувалась. Висновком органу опіки та піклування № 1239-01-31 від 14.06.2017 р., затвердженого головою Кам'янець - Подільської районної державної адміністрації, було визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] з метою захисту його інтересів. Обґрунтовуючи необхідність позбавлення батьківських прав батька орган опіки та піклування вказав на те, що [PERSON] протягом 5-ти років ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не бере участі у вихованні та навчанні дитини, батьківські збори не відвідує, лікуванням сина не займається, має заборгованість по сплаті аліментів. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що не відвідував сина тому, що між ним та родичами [PERSON] склались неприязнені відносини, і не приїзджав, щоб не викликати конфліктні ситуації з ними. Під час розгляду справи в суді відповідач побачився з сином, придбав одяг для дитини до школи, солодощі, фрукти. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що дитина сприйняла спілкування з батьком із задоволенням. Таким чином суд вважає, що факти ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків не мають абсолютного та незворотного характеру. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). При оцінці висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав суд звертає у вагу на те, що висновок носить однобічний, неповний характер без з'ясування всіх обставин по справі, без врахування інтересів малолітньої дитини. Та обставина, що [PERSON] позитивно відреагував на попередження органу опіки та піклування про необхідність зміни свого ставлення до виховання сина вказує на необхідність надання відповідачу можливості в подальшому довести своє належне виконання батьківських обов'язків по вихованню сина. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, встановлено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Враховуючи встановлені вище обставини справи суд вважає, що висновки органу опіки та піклування про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] є передчасними, в зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав необхідно відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed