Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позов мотивований тим, що 15 травня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, який був розірваний 10 червня 2014 року згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2014 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. За таких обставин, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 всіх видів заробітків (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, натомість подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала на підставах, викладених у позовній заяві та просила задовольнити, а відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 15 травня 2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який був розірваний відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2014 року по справі №127/9856/14-ц. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно обов'язку батьків утримувати дітей та його виконання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною особою, має можливість надавати допомогу на утримання дитини, позов визнав, а дитина, проживаючи разом з матір'ю, потребує певних коштів на її утримання. Суд бере до уваги, що відповідач доказів неможливості утримувати дитину суду не надав. Таким чином, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов'язок батьків по її утриманню, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі про який клопоче позивач. Судом враховані всі обставини, передбачені ст.182 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 15 липня 2014 року. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved