Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на неповнолітню дитину посилаючись на те, що з 25.11.2011 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, з грудня 2017 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, та спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає\~ з\~позивачем.\~Відповідач матеріальну\~допомогу на\~утримання \~дитини не\~надає.\~ Позивач\~вважає,\~що сім`я\~розпалася остаточно\~та відновленню\~не підлягає.\~Просить суд\~розірвати шлюб\~та стягнути\~з [PERSON] \~аліменти на\~її користь\~на утримання\~дитини в\~розмірі 1/3\~частини від\~усіх видів\~його доходу,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення з заявою до суду. Ухвалою суду від 13.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 13.01.2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду, за клопотанням позивача з Головного управління ДПС України у Запорізькій області витребувано інформацію щодо доходів, отриманих [PERSON] та [PERSON] за 2019 рік. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Додатково зазначила, що з [PERSON] вже не мешкають два роки, відносини не підтримують, фактично їх шлюб розпався. Вона разом із дітьми мешкає у своїх батьків. [PERSON] відвідує 2 клас і знаходиться повністю на її утриманні, так як відповідач матеріальної допомоги не надає. Спочатку [PERSON] хоч спілкувався із донькою, а на даний час навіть не відвідує її. Вона працює у магазині «Супер хенд», продавцем, її заробітна плата складає 4\~200 грн. на місяць, інших доходів не має. Ще на утриманні має неповнолітнього сина від першого шлюбу. Просить не розглядати вимогу про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що з [PERSON] вже не мешкають більше двох років, шлюбні стосунки не підтримують. Матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, так як не має постійного місця роботи. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 25.11.2011 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 25.11.2011 року було видано Свідоцтво про шлюб (актовий запис № 1314). \~ \~ \~ \~Батьками [PERSON] , [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про народження, виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, виданим 19.01.2012 року (актовий запис № 58). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2017 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім`ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. З інформації, наданої Головним управлінням ДПС у Запорізькій області від 04.02.2020 року на запит суду вбачається, що [PERSON] за період з 01.01.2019 року по 3.09.2019 роки отримала дохід за основним місцем роботи у вигляд заробітної плати в розмірі 37\~557,00 грн., тобто 4\~137 грн. щомісяця; відносно [PERSON] інформація щодо доходів за вказаний період відсутня. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги інтереси дитини і позивача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, можливість відповідача сплачувати аліменти та відсутність інформації про утримання відповідачем інших осіб, згоду відповідача на утримання аліментів у тій частині, що вказана у позові, суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , що підлягають щомісячному стягненню і повинен складати 1/3\~частина від\~усіх видів\~його доходу,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача. Позивач відмовилась від вимоги щодо стягнення судового збору, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved