Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з зазначеною заявою. Мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 13.10.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] . Протягом тривалого часу стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже більше трьох років відповідач з сім`єю не проживає, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім`я вже давно припинила своє існування. Тому вважає, що подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. Позивач та її представник, адвокат Мотрук М.Ю., подали суду заяви у яких позовні вимоги підтримали повністю, просять позов задоволити, справу слухати без їхньої участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представники відповідача, адвокати Кравець А. та Вишняков М. подали спільне письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності, раніше висловили позицію відповідача про визнання позову, на розлучення згідний. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі позивача та відповідача, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони зареєстрували шлюб 13 жовтня 2015 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3132, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, Серії [NUMBER] від 04.10.2016 року. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу 24.06.2020 року і станом на 16.03.2021 року надалі наполягає на розірванні шлюбу, що вказує на продовження існування обставин про які позивач зазначала при зверненні до суду і про неможливість збереження шлюбу між позивачем та відповідачем. Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї, стали чужими один одному. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, а тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved