Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 28.08.1995 року у відділі ЗАГСу м. Городенка Івано-Франківської області, актовий запис № 51. В позовній заяві зазначає, що під час шлюбу у них із відповідачем народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO], які проживають із позивачем і перебувають на її утриманні та вихованні. Сторони не проживають разом близько п'яти років, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям, в кожного з них своє коло спілкування та різні інтереси. Їхній шлюб існує формально, лише згідно свідоцтва про одруження, а тому подальше збереження сім»ї з відповідачем неможливе та суперечить інтересам позивача, а тому терміну на примирення просить не надавати, шлюб розірвати, дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] залишити на проживанні біля неї, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач в позовній заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 28.08.1995 року у відділі ЗАГСу м.Городенка Івано-Франківської області, актовий запис № 51, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 28.08.1995 р. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, дитина проживає з позивачем. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Дочка сторін [PERSON], [INFO] на даний час є повнолітньою, а тому, відповідно до 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Ч. 3 ст. 160 СК кореспондує з ч. 2 ст. 313 ЦК, згідно якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Згідно ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Отже, у задоволенні вимоги позивача про визначення місця проживання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] з нею, слід відмовити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial