Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області. В позовній заяві зазначила, що за час спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час є неповнолітніми та проживають разом з позивачкою. На підставі рішення суду відповідач сплачує аліменти на їх утримання. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне проживання з відповідачем не склалося. Сторони спільно не проживають протягом одного року. Відповідач схильний до вживання спиртних напоїв. Будучи в нетверезому стані, вчиняв безпідставні сварки, ображав різними нецензурними словами в присутності дітей, якими принижував гідність позивачки. За вчинення протиправних дій він притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Вжиті заходи впливу до відповідача не дали результатів, він продовжує свої дії, тому позивачка вимушена була попросити відповідача припинити проживання в будинку. Позивачка вважає, що сімя розпалася повністю, шлюб існує формально, подальше збереження сімї неможливе та суперечить її інтересам, у звязку з чим просить шлюб розірвати, дітей залишити на проживанні біля неї, після розірвання шлюбу відновити їй прізвище «Франків» та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судових витрат. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та зазначила, що після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Гаврилюк». Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, на розірвання шлюбу згідний. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та Гаврилюк (дошлюбне прізвище Франків) Маряною Богданівною, [INFO], зареєстрований 13 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 258, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 122733, виданим 13 липня 2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області. Від шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], актовий запис № 1 від 18 лютого 2014 р., що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 254078, виданого 18 лютого 2014 року виконкомом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, та дочку [PERSON], [INFO], актовий запис № 2 від 25 лютого 2015 р., що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 282617, виданого 25 лютого 2015 року виконкомом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Малолітніх дітей сторін суд вважає за доцільне залишити на проживанні з матірю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Гаврилюк». Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved