Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту смерті чоловіка. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 09 жовтня 2015 року у місті Донецьку Кіровському районі помер її чоловік [PERSON], про що є лікарське свідоцтво про смерть, видане відповідним органом на тимчасово окупованій території, але неналежного зразка. Після поховання заявник звернулась до Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану у м. Маріуполі з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати їй відповідне свідоцтво. Однак у звязку з невідповідністю виданої довідки про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог діючого законодавства України, їй було відмовлено в реєстрації смерті та отриманні свідоцтва про смерть. Від заявника та його представника надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб, зареєстрованим 16 березня 2002 року, актовий запис 127, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, заявник є дружиною [PERSON] Відповідно до лікарської довідки про причину смерті до форми № 106/у № 3444 причиною смерті [PERSON] є: постінфарктний кардіосклероз. Смерть [PERSON] також підтверджується фотокартками з кладовища, а також договором-замовленням щодо організації та проведення поховання останнього. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникові для оформлення у встановленому законом порядку свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 256 Цивільного-процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення майнових або інших прав громадян. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п. 13 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за таких певних обставин. Отже, враховуючи вищенаведені розяснення та положення ЦПК України, наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення для [PERSON] права на прийняття спадщини, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 09 жовтня 2015 року.

Outcome: approved