Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.01.2019 року між нею та відповідачкою укладено договір позики у вигляді розписки, відповідно до якого позивачка надала відповідачці грошові кошти у розмірі 9750,00 грн. Факт отримання грошових коштів підтверджує розписка, з обов`язком повернути грошові кошти до 01.11.2019 року. Зазначила, що відповідачка грошові кошти до 01.11.2019 року не повернула. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 11818, 51 грн., з яких пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (1% за кожний день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ)- 1685,89 грн., інфляційні нарахування у розмірі 126,75 грн., 3% річних від простроченої суми- 255,87 грн. Враховуючи викладене просила стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 11818, 51 грн., а також понесені судові витрати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, відзив на позов не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства(ст.15 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Право на захист особа здійснює на свій розсуд(ст. 20 ЦК України). З копії розписки від 04.01.2019 вбачається, що [PERSON] взяла у [PERSON] 9750,00 гривень строком до 01.11.2019 року. У разі недотримання цього зобов`язалась виплатити пеню у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочки (а.с.7). Згідно розрахунків позивача щодо розміру пені, інфляційних збитків та відсотків за користування грошовими коштами заборгованість відповідача перед позивачем становить 11818, 51 грн., з яких пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання 1685,89 грн., інфляційні збитки у розмірі 126,75 грн., відсотки за користування грошовими коштами 255,87 грн. (а.с. 8-10). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, між [PERSON] та [PERSON] 04.01.2019 було укладено договір позики, на підставі якого [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 9750,00 грн., при цьому [PERSON] зобов`язалась повернути ці грошові кошти в строк до 01.11.2019 року, разом із процентами. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які б вказували на повернення [PERSON] грошових коштів у розмірі 9750,00 грн. та пені у розмірі 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу [PERSON] не надала. За таких обставин суд вважає, що цих грошових коштів повернуто не було, а відтак приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики в розмірі 11818,51 грн., яка складається з: суми основного боргу-9750 грн., пені (1% за кожний день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ)-1685,89 грн., 3% річних-255,87 грн., інфляційних нарахувань -126,75 грн. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved