Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , треті особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що від шлюбу з відповідачем у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Від утримання сина відповідач ухиляється, участі у вихованні не приймає. Позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від служби у справах дітей Павлоградської міської ради надійшла заява про можливість розгляду справи без участі представника, також надано висновок від 14.01.2020 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали суду, що відповідач [PERSON] разом із дитиною не мешкає, участі в її вихованні, утриманні та всебічному розвитку не приймає. Зазначили, що дитиною опікується його мати-позивач по справі та її теперішній чоловік [PERSON] , якого [PERSON] сприймає як свого батька. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків по справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.№12). На даний час позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. №8). Останній спільно із позивачем піклується про сина позивача, що підтверджується позивачем та свідками по справі. Позивач у позовній заяві посилалася на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків батька, з дитиною не спілкується взагалі, матеріально не допомагає, не цікавиться станом її здоров`я та розвитку. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.07.2011 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання його сина у розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача, про що видано виконавчий лист (а.с.№ 15). Згідно з розрахунком, станом на грудень 2020 року заборгованість [PERSON] по аліментам складає 163 295,64 грн. (а.с. № 16-19). Відповідно до висновку виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 14.01.2020 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] зазначено, що згідно з характеристикою, наданою адміністрацією закладу загальної середньої освіти № 5, [PERSON] батьківські збори не відвідував, в шкільному житті сина участі не приймав. Мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться життям класу та школи. Посильну участь у вихованні та утриманні сина приймає її чоловік [PERSON] . Згідно з інформацією, наданою сімейним лікарем АЗПСМ № 7, гр. [PERSON] , жодного разу не бачили, він ніколи не приходив з сином та не опікувався станом його здоров`я. З пояснення неповнолітнього [PERSON] відомо, що біологічного батька він ніколи не бачив, його не знає, він не цікавився його життям, не приїжджав до нього, не дзвонив. [PERSON] написав нотаріальну заяву щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , вказані докази також додані до позовної заяви (а.с. № 20-22). З урахуванням викладеного суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , [INFO] , що є у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав. Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, при розгляді справи встановлено, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, одягу, не надає необхідного для дитини грошового забезпечення. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Крім того, суд при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав, дійшов висновку, що відповідач, поклавши матеріальне забезпечення, лікування та виховання свого сина на позивача, свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Доказів протилежного суду відповідачем надано не було, крім того ним надано нотаріально посвідчену заяву від 21.08.2020 з якої вбачається, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги зібрані по справі докази та висновок виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 14.01.2020 суд приходить до висновку про наявність передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Розглядаючи вимоги позивача про стягнення аліментів на малолітню дитину до її повноліття суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. за вимоги щодо позбавлення батьківських прав (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved