Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/4 частину земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1948 року. За час спільного проживання, а саме в 1950 році, її батьки збудували будинок за [ADDRESS] що підтверджується рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 01.07.2014 року. Даний будинок належав їм у рівних долях на праві спільної сумісної власності. Мати позивачки [PERSON], померла [INFO] року. Вважає, що оскільки на день смерті матері, вона проживала разом з матір'ю, тобто в місці відкриття спадщини, то вона успадкувала 1/2 частину належного їй майна, зокрема 1/4 частину будинку [ADDRESS] 18 січня 1954 року [PERSON] одружився з [PERSON], яка стала жити в їх будинку [ADDRESS], тому, через деякий час, вона вимушена була перейти жити до своєї бабусі - [PERSON]. Після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO] року, у вказаному будинку залишилася проживати лише його дружина - [PERSON], яка успадкувала належну йому 1/4 частину будинку [ADDRESS] Згідно рішення Чорнотисянської сільської ради від 27.09.2004 року, [PERSON] одержала у власність земельну ділянку площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд що по [ADDRESS], про що отримала відповідний Державний акт на право приватної власності на землю від 11.10.2004 року. [PERSON], померла [INFO] року, а її спадкоємцями стали син [PERSON] та [PERSON], що є відповідачами по даній справі. Згідно рішення Рахівського районного суду від 01.07.2014 року (яке набрало законної сили 09.10.2014 року), за відповідачами [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по 1/2 частині нерухомого спадкового майна, що залишилося після смерті їх матері [PERSON], та являє собою 3/4 частини будинку [ADDRESS] Одночасно вказаним рішенням Рахівський районний суд визнав її право власності на 1/4 частину вказаного будинку, з господарськими будівлями і спорудами. Таким чином, станом на сьогоднішній день вона являюється власником 1/4 частини будинку [ADDRESS] право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, на якій розташований вказаний спадковий будинок з господарськими будівлями і спорудами та яка призначена для їх обслуговування, що по [ADDRESS] зареєстроване на померлу [PERSON] Вважає, що оскільки вона набула право власності на 1/4 частину будинку [ADDRESS], тому має право набути у власність 1/4 частину земельної ділянки площею 0,25 га, на якій розташований вказаний будинок з господарськими будівлями і спорудами. Покликаючись на наведене, позивачка просила суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,25 га., для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, що розташований по [ADDRESS], Закарпатської області, яка належала [PERSON]. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на доводи наведені в позовній заяві, просять позов задовільнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], повторно, в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки суд не повідомляли, заперечень проти позову суду не надали. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що предметом судового розгляду являється земельна ділянка площею 0,25 га., виділена для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] З показів позивачки слідує, що житловий будинок [ADDRESS] був побудований у 1950 році її батьками громадянами [PERSON] та [PERSON]. Громадяни [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 вересня 1948 року, який був зареєстрований у виконкомі Ясінянської селищної ради за актовим записом №60, що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00011718428 від 05 лютого 2013 року та актовим записом про шлюб виданого відділом ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського РУЮ. З вище наведеного суд констатує, що у відповідності до ст. 125 Кодексу законів про родину, опіку, одруження і акти громадянського стану УРСР (в редакції 1926 року), який був чинний на момент виникнення даних правовідносин, житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON], у рівних частинах, на праві спільної сумісної власності. [INFO] року померла громадянка [PERSON], про що Чорнотисянською сільською радою зроблено відповідний актовий запис за №29. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на 1/2 частину житлового [ADDRESS] Спадщина за померлою [PERSON] відкрилася [INFO] року, зазначені цивільні правовідносини врегульовуються положеннями Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1922 року), який був чинний на момент виникнення правовідносин. Згідно ст. 416 ЦК УРСР (в редакції 1922 року) допускалося спадкоємство за законом і за заповітом. Відповідно до ст.ст. 418, 419 ЦК УРСР (в редакції 1922 року) спадкоємцями за законом є діти (в тому числі усиновлені), дружина та працездатні батьки померлого, а також інші непрацездатні, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Спадкоємство за законом, має місце у всіх випадках, коли і оскільки його не змінено в заповіті. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом являлися її чоловік [PERSON] та дочка, позивачка по справі, [PERSON]. Статтею 429 ЦК УРСР (в редакції 1922 року), передбачено, якщо спадкодавець присутній у місці відкриття спадщини на протязі трьох місяців з дня її відкриття не заявить належному нотаріальному округу про відмовлення від спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли її чоловік [PERSON] та дочка - [PERSON], які на момент відкриття спадщини були присутні (проживали) у місці відкриття спадщини. Батько позивачки [PERSON] 18 січня 1954 року одружився з [PERSON], яка стала проживати разом з ним в будинку [ADDRESS] й після смерті [PERSON], яка настала [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2014 року за позивачкою [PERSON] визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] За відповідачами [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по 1/2 частині нерухомого спадкового майна, що залишилося після смерті їх матері [PERSON], що померла [INFO] року, та являє собою 3/4 частини будинку [ADDRESS] рішення набуло законної сили 09.10.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Щодо земельної ділянки, що виділялася для обслуговування вищенаведеного житлового будинку, то згідно рішення Чорнотисянської сільської ради від 27.09.2004 року, таку, одержала у власність [PERSON] (друга дружина [PERSON]), площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд що по [ADDRESS] про що [PERSON] отримала відповідний державний акт на право приватної власності на землю від 11.10.2004 року Серії [NUMBER] Частинами 1, 4 статті 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України - до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного) будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином, враховуючи, що позивачка стала власником в порядку спадкування 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] до вищенаведених норм закону, до неї повинна перейти у власність і 1/4 частина земельної ділянки, що виділялася для обслуговування даного житлового будинку господарських будівель і спорід, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Outcome: approved