Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Миколо-Комишуватської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину земельної ділянки загальною площею 4,79 га, а саме земельну ділянку площею 3,96 га, кадастровий номер 6323383500:07:000:0019 та земельну ділянку площею 0,83 га, кадастровий номер 6323383500:07:000:0018 на території Миколо-Комишуватської сільської ради Красноградського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач [PERSON] зазначила, що її мати [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини земельної ділянки на території Миколо-Комишуватської сільської ради Красноградського району Харківської області загальною площею 4,79 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 3,96 га та 0,83 га. Дані земельні ділянки мати позивача [PERSON] отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Красноградською державною нотаріальною конторою 12.02.2009 року після смерті батька позивача [PERSON], який помер [INFO]. Мати позивача [PERSON] виготовила технічну документацію та передала її для державної реєстрації, але не встигла належним чином зареєструвати право власності та отримати правовстановлюючий документ, так як померла. 02.09.2014 року позивач звернулась до Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але їй було відмовлено, оскільки право власності на дані земельні ділянки, які [PERSON] отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину, не зареєстровано в Державному земельному кадастрі. Від представника позивача [PERSON] 26.09.2014 року до суду надійшла письмова заява в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Від представника Миколо-Комишуватської сільської ради Красноградського району Харківської області до суду надійшла письмова заява в якій позов [PERSON] визнає та просить розглянути справу без представника сільської ради. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Право власності на землю гарантується (ст. 14 Конституції України). Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності припиняється у разі смерті власника (п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України). Згідно п. б ч. 1 ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦПК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). В матеріалах справи в підтвердження позову є наступні письмові докази: - копія паспорту [PERSON] (а.с.5); - копія державного акту на право власності на землю на ім'я [PERSON] на дані землі (а.с. 7). Довідкою Відділу Держземагенства у Красноградському районі Харківської області надано інформацію про те, що державний акт на право приватної власності на землю серія І-ХР № 068670 від 09.09.2002 року зареєстровано на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 4,79 га, яка складається з двох ділянок площею 3,96 та 0,83 га. (а.с. 9). Копія технічного завдання Красноградського районного відділу земельних ресурсів від 14.07.2009 року на виконання робіт зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку, замовником якого була [PERSON] (а.с. 10-11). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2009 року спадкоємицею майна [PERSON], який помер [INFO] на обов'язкову ? частину є його дружина [PERSON] (а.с. 12). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.09.2014 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки право власності на дані земельні ділянки, які [PERSON] отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину, не зареєстровано в Державному земельному кадастрі. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання пред'явленого позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інші інтереси осіб. Таким чином, виходячи з вище викладеного, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину земельної ділянки загальною площею 4,79 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 3,96 га та 0,83 га на території Миколо-Комишуватської сільської ради Красноградського району Харківської області, які належали померлому [PERSON] на підставі державного акту та отримані в спадщину [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved