Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом в інтересах [PERSON] обґрунтування якого здійснює змістом позовної заяви та просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Березівка по вулиці 50-річчя Жовтня, 27, який належав [PERSON], яка померла 20 листопада 2013 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що [PERSON] є його рідним братом по матері. Після дорожньо-транспортної пригоди брат став інвалідом першої групи, а тому він спочатку проживав в хаті їхньої покійної баби по вулиці 50-річчя Жовтня, 25 де його доглядав брат, [PERSON], який помер 12.04. 2011 року. Після смерті [PERSON] їхня мати, [PERSON], забрала [PERSON] до себе доглядати. Таким чином до смерті та на час смерті їхньої матері, [PERSON], [PERSON] проживав разом з матірю в будинку по вулиці 50-річчя Жовтня, 27 в с. Березівка, Володарсько-Волинського району. Відповідач, Березівська сільська рада, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направила , а надіслала до суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності її представника, що заявлений позов селищна рада визнає. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2013 року померла мати [PERSON] [PERSON] (а.с.8), після смерті якої залишилось спадкове майно житловий будинок № 27 по вул.. 50-річчя Жовтня, 27 ( Садова) в с. Березівка Володарськ-Волинського району Житомирської області (а.с.17). -2- Спадкоємцем по закону є [PERSON] син спадкодавця, який прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки спільно проживав з спадкодавцем, на час відкриття спадщини (а.с.16). З відмовою від прийняття спадщини до нотаріуса [PERSON] не звертався. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] спадщини не прийняли про що свідчить лист нотаріуса (а.с.38). Однак [PERSON] не в змозі оформити спадщину в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів, тому що спадкодавець за життя не виготовила правовстановлюючих документів на будинок (а.с.23). Згідно довідки Березівської сільської ради будинок № 27 по вул.. 50-річчя Жовтня в с. Березівка, Володарсько-Волинського району, по погосподарській книзі зареєстрований за [PERSON], [INFO], яка померла 20 листопада 2013 року. ( а.с. 17). Згідно довідки Березівської сільської ради земельна ділянка, площею 0,28 га., що знаходиться по вулиці 50-річчя Жовтня,27 в с. Березівка рахується за [PERSON], яка померла 20 листопада 2013 року. ( а.с.18). Згідно довідки Березівської сільської ради, [PERSON], на день смерті його матері, [PERSON], постійно проживав з померлою в належному їй будинку по вул.. 50-річчія Жовтня, 27 в с. Березівка ( а.с. 19, 40 ). Відповідно до витягу із рішення першої сесії Березівської сільської ради VII-го скликання вулицю 50-річчя Жовтня перейменовано на вулицю Садову (а.с. 40). Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.8), відмовою нотаріуса в оформленні спадщини (а.с.23), копією технічного паспорта на будинок (а.с.9-13), копією довідки про відсутність зареєстрованого майна (а.с.15), копією паспорта [PERSON] (а.с. 5-6), довідками виданими виконавчим комітетом Березівської сільської ради (а.с.16-19), відповіддю нотаріуса на запит суду про коло спадкоємців після смерті [PERSON] (а.с.38) та іншими матеріалами справи. Оскільки спадковий будинок був побудований більше 30 років тому, під час дії ЦК Української РСР в редакції 1963 року, діючим на той час законодавством не передбачено було реєстрацію будинків. Документом, що підтверджував право власності на будинок була погосподарська книга сільської ради, то суд приходить до висновку, що покійна спадкодавець [PERSON] мала право власності на будинок № 27 по вулиці 50- річчя Жовтня в Березівка, Володарсько-Волинського району, а відповідно суд визначає право власності на вищевказаний будинок за спадкоємцем, якими є [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 100,101 ЦК УРСР, яка діяла на той час, громадяни могли мати у власності житловий будинок, але глава 10 «Особиста власність» цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою реєстрацією.. Відповідно до Інструкції « Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР державній реєстрації підлягали тільки будинки на домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, який діє в інтересах [PERSON], підлягають до задоволення, оскільки спадкоємець належним чином прийняв спадщину.

Outcome: approved