Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Укргазвидобування» про стягнення заробітної плати і відшкодування моральної шкоди. З 29.09.1999року [PERSON] згідно наказу № 250-к була прийнята на работу в ПАТ «Укргазвидобування» на посаду заступника начальника відділу моніторингу та матеріально-технічних ресурсів управління маркетингу та матеріально-технічного забезпечення департаменту матеріально-технічного забезпечення та капітального будівництва. 13.02.2014 року наказом № 13-к [PERSON] було звільненно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників. 28.12.2011 року була підписана галузева угода та зареєстрована в Міністерстві соціальної політики України 19.01.2012р. за № 572/0/14-12/18 яке є нормативним актом. Її положення діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. На момент підписання та реєстрації Галузевої угоди, ПАТ «Укргазвидобування» було Дочірньою компанією «Укргазвидобування» НАК «Навтогаз України», який є стороною Галузевої Угоди. У 2012 році ДК «Укргазвидобування» ввідповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України ввід 13.06.2012 року № 360-р реорганізовано шляхом перетворення в ПАТ «Укргазвидобування» управління корпоративними правами ПАТ «Укргазвидобування» здійснює НАК «Нафтогаз України» за погодженням з Міненерговугілля. Підтвердження визнання умов Галузевої угоди зі сторони ПАТ «Укргазвидобування» є звіт про виконання Галузевої угоди і Колективного договору за перше півріччя 2013 року від 15.08.2013р. № 16-06-506 за формою, яка встановлена Галузевою угодою, підписана заступником Голови Правління та головою профспілкової організації. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по зарплаті в сумі 40 111,74 грн., та суму моральної шкоди у розмірі 3000,00грн. Позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог та просила їх задовольнити, виклавши обставини які зазначені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити повністю, надавши пояснення, що вони не підписували будь яку угоду, тому платити вони не повинні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З 29.09.1999року [PERSON] згідно наказу № 250-к була прийнята на работу в ПАТ «Укргазвидобування» на посаду заступника начальника відділу моніторингу та матеріально-технічних ресурсів управління маркетингу та матеріально-технічного забезпечення департаменту матеріально-технічного забезпечення та капітального будівництва. 13.02.2014 року наказом № 13-к [PERSON] було звільненно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Як встановлено в ході судового розгляду справи сторони: [PERSON] та ПАТ «Укргазвидобування» перебували в трудових правовідносинах з 29.09.1999 року по 13.02.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Проте, ПАТ «Укргазвидобування» не здійснило виплату всіх сум, що належать позивачу [PERSON] у день звільнення, при цьому не оспорюючи суму заборгованості. 27.01.2014року відповідно до припису № 26-10-28/75-28 Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві було встановлено порушення Пат «Укргазвидобування» вимог ч.4 ст. 97 та ч. 1 ст. 116 Кодексів закону про працю України. 20.03.2014 року Окружним адміністративним судом м. Києва в адміністративному позові ПАТ «Укргазвидобуання» до Територіальної державної інспекції праці у м. Києві про визнання протиправним та скасування припису № 26-10-28/75-28 від 27.01.2014року було відмовленно повністю. 01.07.2014 року Ухвало. Київського апеляційного адміністративного суду, апеляційну скаргу ПАТ «Укргазвидобування» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 березня 2014 року було залишено без задоволення. Постанову окружного адміністративного суду м. Києва 20 березня 2014 року залишено без змін. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині та стягнення з ПАТ «Укргазвидобування» користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 40 111 грн. 74 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (в день звільнення), при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до статті 23 ЦК України, відшкодування моральної шкоди 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням наведеного вище, суд вважає за необхідне позов задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача суму заробітної плати при звільнені у розмірі 40 111 грн. 74 коп., сума моральної шкоди не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду та не була доведена позивачем. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки при подачі позову до суду позивач була звільнена від оплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України його слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial