Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням домоволодінням, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Друга, 4, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач заявив клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщений, у відповідності до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. Судом зроблено усі необхідні заходи щодо сповіщення відповідача про розгляд справи. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом вирішено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив певні обставини та зробив наступні правові висновки. Судом встановлено, що, на підставі договору купівлі-продажу від 14 березня 2001 року, [PERSON] належить 3/5 частини домоволодіння № 4, розташованого в місті Одесі, с. Чорноморка, по вулиці Другій (а.с. 8). Відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2015 року по справі № 520/10641/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивач поновила дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 9). В ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Довідкою (з місця проживання про склад сімї і реєстрацію) вих. № 885 від 24 вересня 2015 року підтверджується, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 7). Факт перебування відповідача на реєстраційному обліці у квартирі належній позивачу також підтверджується інформацією відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, складеною станом на 20 жовтня 2015 року (а.с. 20). Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2015 року по справі № 520/10641/15-ц також встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 20 листопада 1998 року, та зазначено, що однією з причин розірвання шлюбу стало окреме проживання. Акт про непроживання та відсутність особистих речей від 01 жовтня 2015 року, складеним сусідами позивача підтверджується, що відповідач, за адресою: м. Одеса, вул.. Друга, 4, не проживає, особисті речі відповідача відсутні (а.с. 10). Квитанціями про сплату за комунальні послуги підтверджується та обставина, що позивач сплачує послуги особисто (а.с. 14-16). Крім того, факт непроживання відповідача за адресою: м. Одеса, вул. Друга, 4, протягом року, підтверджується наданими до суду поясненнями сусідів, складеними 16 листопада 2015 року (а.с. 29-31) Зазначені обставини підтверджують обґрунтованість заявлених [PERSON] позовних вимог в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням домоволодінням, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Друга, 4. При вирішені справи, судом враховується, що відповідач самостійно з обліку не знімається та своєю бездіяльністю створює позивачу перешкоди в реалізації в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів, як власниці квартири. За положеннями, встановленими ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. П. 3.1 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 року № 1077, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421, передбачена можливість здійснити зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалюючи заочне рішення, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи, про що вказано в Узагальненнях судової практики у справах цивільної юрисдикції щодо практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах, станом на 05 липня 2012 року. Верховний Суд України також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Outcome: approved