Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на його утриманні. Відповідач не бере участі в утриманні та вихованні дитини та проживає окремо від них. Вона самостійно опікується дитиною, матеріально забезпечує її, бере активну участь у вихованні дитини. Спільне проживання між нею та відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. На даний час сторони разом не проживають і шлюбних відносин не підтримують. Відповідач не надає грошових коштів на утримання дитини. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, залишити дитину проживати разом з нею та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), або за умови якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в м. Києві, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісяця, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявн6их в справі доказів Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони 24 листопада 2011 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис - № 456, що вбачається з свідоцтва про укладання шлюбу. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що надання сторонам строку для примирення не дасть позитивних результатів, шлюб між сторонами носить формальний характер, разом сторони не проживають та сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, моральним засадам суспільства, що мають істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно пунктів 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Отже, відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а тому у відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України, з відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки з судової практики що склалася по такій категорії справ вбачається, що саме такий розмір аліментів стягується на утримання однієї дитини. Не може бути задоволена вимога позивачки про залишення дитини проживати разом з нею, оскільки як вбачається з матеріалів цивільної справи неповнолітня дитина вже проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Доказів, які б спростовували заявлений позов, відповідач суду не надав. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 180, 181, 184 СК України.

Outcome: partial