Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 11 грудня 2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. В шлюбі у них народились двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У своїй позовній заяві вона зазначила, що їх з чоловіком шлюб розпався із-за подружньої зради останнього.Фактично, з кінця літа 2012 року вони почали проживати окремо. Сини повністю знаходяться на її утриманні. Інколи, відповідач надсилав кошти на утримання дітей в розімір 800 грн. на кожного. Однак, починаючи з червня 2013 року він фактично ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей. На підставі наведеного, вона була змушена звернутись до суду з даним позовом та просить його задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 грудня 2004 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1422. Після реєстрації шлюбу, чоловіку та дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4 - копія свідоцтва про одруження). В шлюбі у сторін народились двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6 - копії свідоцтв про народження). Як пояснила в судовому засіданні позивач, їх спільні з відповідачем діти проживають з нею, повністю знаходяться на її утриманні,а відповідач фактично з кінця літа 2012 року почав проживати окремо з іншою жінкою. Крім того пояснила, що з червня 2013 року відповідач фактично ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Виходячи із змісту статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання суми аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Таким чином, в ході судового розгляду достовірно встановлено, що діти дійсно проживають разом з позивачем, відповідач проживає окремо з іншою жінкою, ухиляється від виховання та матеріального забезпечення дітей, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог, оскільки вони є обгрунтованими. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного та круючись ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 212-215, 292-294, 367 ЦПК України, суд -

Outcome: approved