Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на цегляний будинок № 25, розташований по вул. Зарічна, в смт. Головине Черняхівського району Житомирської області, загальною площею 67,9 кв.м, у тому числі житловою 34,1 кв.м, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, літня кухня В, сарай Г, сарай Д, сарай К, сарай Л, навіс Н, погріб Пг, туалет У, огорожа№1,2, вартістю 122 929 грн., як за спадкоємицею за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 06.01.2012 року в смт. Головине. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Головинської селищної ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі. В звязку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при попередньому розгляді справи згідно зі ст.130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 06.01.2012 року в смт. Головине помер батько позивачки [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 25, розташований по вул. Зарічна в смт. Головине Черняхівського району Житомирської області, який побудований у 1974 році. Спірний житловий будинок спадкодавець отримав у спадок після смерті дружини [PERSON], яка померла 02.04.2009 року, що стверджується довідкою Головинської селищної ради №1128 від 18.10.2016 року (а.с.6). Реєстрація будинку проведена згідно діючого на той час законодавства шляхом внесення відповідного запису до погосподарської книги сільської ради, у відповідності з яким в погосподарській книзі №3 по особовому рахунку №208 [PERSON] за життя значилась власником спірного будинку (а.с.11). Позивачка прийняла спадщину як спадкоємиця за законом, шляхом подачі заяви про її прийняття до нотаріальної контори у визначений судом додатковий строк. У відповідності із відповіддю нотаріальної контори та копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або осіб, які мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця після смерті [PERSON] немає (а.с.19,31). Однак за життя спадкодавець [PERSON] не встиг оформити право власності на спірний житловий будинок, про що свідчить довідка БТІ №193 від 08.02.2017 року з якої вбачається, що право власності на спірний будинок не зареєстровано (а.с.15), а тому оформити право на спадщину в позасудовому порядку позивачці не представилось можливим. Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Спірний будинок не є самовільною забудовою. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що [PERSON] за свого життя та на час відкриття спадщини, володів на праві власності будинком № 25, розташованим по вул. Зарічна в смт. Головине Черняхівського району Житомирської області. Враховуючи викладене, суд вважає, що спірний будинок увійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст. 1218 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В звязку з цим, спірний будинок належить позивачці, як спадкоємиці першої черги за законом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В звязку з цим, та оскільки право власності на будинок зареєстроване не було, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця, немає, нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, а тому слід визнати за позивачкою право власності на спірний будинок як за спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved