Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON], треті особи - Головне управління юстиції в Закарпатській області, Державна реєстраційна служба Мукачівського міськрайонного управління юстиції, про визнання дій нотаріуса неправомірними та зобов'язання вчинити дії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11.04.2012 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS], укладений між позивачем [PERSON] та [PERSON] 20 серпня 2006 року. Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19.09.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21.12.2012 року, було витребувано у [PERSON] на користь позивача належну їй квартиру [ADDRESS]. Вона зверталась до державної реєстраційної служби Мукачівського МРУЮ для відновлення в реєстрі своїх прав на власність, однак їй було повідомлено, що 16 червня 2007 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір іпотеки, укладений між ВАТ (ПАТ) «Райфайзен банк Аваль» та [PERSON], зареєстрований за № 3201, предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.07.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 20.09.2013 року, визнано недійсним договір іпотеки, укладений між ВАТ (ПАТ) «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] 16 червня 2007 року, зареєстрований в реєстрі № 3201, предметом якого є квартира [ADDRESS]. В частині задоволення вимог про виключення з державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомостей про заборону відчуження вищевказаної квартири судом відмовлено. В ухвалі апеляційного суду Закарпатської області від 20.09.2013 року зазначено, що така вимога є похідною від вимоги про визнання договору недійсним та регулюється Законом України «Про іпотечне кредитування, операцій з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» та Законом України «Про нотаріат», а саме що нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна при отриманні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки). Позивач зверталась до відповідача з проханням зняти заборону відчуження квартири, 31.10.2013 року рекомендованим листом подала відповідачу письмову заяву-вимогу про зняття заборони. 25.11.2013 року отримала рекомендованим листом копію відповіді відмови відповідача зняти заборону за № 01-16 від 01.11.2013 року, якою відповідач незаконно та необґрунтовано відмовляється здійснити державну реєстрацію припинення обтяження щодо квартири та повідомляє, що його дії можуть бути оскаржені до Мукачівського міськрайонного суду. В зв'язку із тим, що заборона відчуження квартири не знята, у позивача виникають труднощі у вільному володінні, користуванні та розпорядженні нею, тому звернулась до суду про визнання дій нотаріуса неправомірними та зобов'язання приватного нотаріуса до вчинення дій. Позивач в судове засідання не з'явилась. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та просив в позові відмовити повністю. Свої заперечення відповідач мотивує тим, що вчинити дії, які просить позивач, є технічно неможливо, оскільки на сьогоднішній день створено Єдиний реєстр речових прав на нерухоме майно. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зняття заборони можливе тільки на підставі заяви обтяжувача, а не особи, права якої порушено, в даному випадку позивача. Крім того, відповідно до вказаного Закону, нотаріус може вчинити дії по зняттю заборони відчуження майна тільки при вчиненні нотаріальної дії. Станом на сьогоднішній день законодавством не врегульовано питання зняття заборони за заявою особи, права якої порушено. Вважає, що припинити іпотеку може тільки реєстраційна служба і даний спір можливо вирішити лише шляхом реєстрації права власності позивача на квартиру. Крім технічних проблем зняти заборону відчуження квартири відповідач не може, оскільки позивачем подано заяву у довільній формі, а не встановленого зразка, як цього вимагає Закон. Разом з тим, відповідач зазначає, що навіть у випадку подання заяви встановленого зразка зняти заборону відчуження квартири було б неможливо. Представник третьої особи - Головного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання подав письмове пояснення, в якому просив розгляд справи провести без його участі. При цьому зазначив, що приватний нотаріус не перебуває у трудових відносинах з Головним управлінням юстиції, а здійснює приватну діяльність одноособово. В зв'язку з цим відповідачем у даній справі є приватний нотаріус, а не установа, яка реєструвала приватну нотаріальну діяльність такого нотаріуса. Представник третьої особи - державної реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції, в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11.04.2012 року, яке набуло законної сили 25.04.2012 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS], укладений між позивачем [PERSON] та [PERSON] 20 серпня 2006 року. Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19.09.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21.12.2012 року, було витребувано у [PERSON] на користь позивача належну їй квартиру [ADDRESS]. Таким чином, вказаними судовими рішеннями підтверджено, що позивач [PERSON] є повноправним власником вказаної квартири, отже вправі вільно володіти, користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 16 червня 2007 року між ВАТ (ПАТ) «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] 16 червня 2007 року, зареєстрований в реєстрі № 3201, предметом якого є квартира [ADDRESS]. В зв'язку з посвідченням вказаного договору іпотеки нотаріусом було накладено заборону відчуження вказаної квартири до припинення договору іпотеки. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.07.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 20.09.2013 року, визнано недійсним договір іпотеки, укладений між ВАТ (ПАТ) «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] 16 червня 2007 року, зареєстрований в реєстрі № 3201, предметом якого є квартира [ADDRESS]. Цим же рішенням в частині задоволення вимог про виключення з державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомостей про заборону відчуження вищевказаної квартири судом відмовлено та вказано, що така вимога є похідною від вимоги про визнання договору недійсним і регулюється Законом України «Про іпотечне кредитування, операцій з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» та Законом України «Про нотаріат», а саме що нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна при отриманні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Оскільки належними по справі доказами підтверджено, що договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS], визнано недійним, іпотека на дане майно вважається припиненою. Порядок накладання заборони на відчуження майна та її зняття врегульовано ст. 73 та ст. 74 Закону України «Про нотаріат», відповідно до яких нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, накладає заборону їх відчуження за повідомленням іпотекодержателя. Одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Таким чином, оскільки нотаріусом отримано повідомлення про припинення іпотеки, він в силу вимог ст. 74 Закону України «Про нотаріат» зобов'язаний вчинити дії щодо зняття заборони відчуження квартири [ADDRESS]. Невчинення цих дій нотаріусом тягне за собою порушення прав позивача, зокрема його права власності на квартиру, оскільки він не може вільно володіти та розпоряджатися цим майном. В зв'язку з наведеним суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути з відповідача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 1729,40 грн., з яких 229,40 грн. сплаченого судового збору та 1500 грн. сплачених витрат на правову допомогу.

Outcome: approved