Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], в якому вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 20.12.2003 року, від шлюбу дітей не мають. Сімя фактично розпалась, сторони припинили родинні стосунки, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 03.09.2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. У звязку з особистою неявкою позивача в судові засідання, ухвалою суду від 17.01.2019 року її явка була визнана обовязковою. Позивач у підготовче судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову, вказала про відсутність підстав для надання сторонам строку на примирення. На підтвердження неможливості особистої явки для розгляду справи, направила копію закордонного паспорту з відміткою візи Польщі з терміном перебування за кордоном з 19.11.2018 року по 18.11.2019 року. Представник позивача в підготовче судове засідання не зявилась, направила до суду клопотання про розгляд справи за своєї відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів, вказав про визнання позову. Будь-які інші заяви чи клопотання сторонами не заявлялись, а судом не вирішувались. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено копією свідоцтва про одруження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя 20.12.2003 року. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки позивач вказала на неможливість примирення та подальшого проживання разом однією родиною, відповідач визнав позовні вимоги, суд вбачає підстави для задоволення позову. Судом не вирішувалось питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки сторони з цього приводу своїх міркувань не висловили. На підставі викладеного,

Outcome: approved