Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Конотопської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті 23.07.2008 року [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 9 по вулиці Коцюбинського в с. Конотоп Городнянського району Чернігівської області, які позначені в технічному паспорті на будинок наступним чином: А-1 житловий будинок, площею забудови 59,2 кв.м., з а-1 прибудовою, площею забудови 27,8 кв.м., з погрібом а-1.1, площею забудови 8,3 кв.м., загальною площею 68,8 кв.м., в тому числі житловою площею 28,1 кв.м., допоміжною площею 40,7 кв.м., Б-1 сарай, площею забудови 23,0 кв.м., б-1 сарай, площею забудови 18,5 кв.м., В-1 сарай, площею забудови 23,0 кв.м., в-1 сарай, площею забудови 8,2 кв.м., в-1.1 сарай, площею забудови 9,0 кв.м., Д-1 сарай, площею забудови 11.9 кв.м., Г-1 літня кухня, площею забудови 8,4 кв.м., 1. хвіртка 1 1шт., 2. огорожа, площею 24.0 кв.м. З позовної заяви виходить, що [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині домоволодіння № 9 по вулиці Коцюбинського в селі Конотоп Городнянського району Чернігівської області. [PERSON], з якою батько позивачки [PERSON] перебував у цивільному шлюбі, померла 23.03.2004 року. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] До спадщини [PERSON] увійшла 1/2 частина вищевказаного житлового будинку. [PERSON] помер 23.07.2008 року, йому на день смерті належало ціле спадкове домоволодіння. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачці. Після смерті батька позивачка подала заяву про прийняття спадщини до Городнянської районної державної нотаріальної контори. Оскільки будинок мав статус колгоспного, був побудований в 1970 році в сільській місцевості, право власності на спірний будинок не було зареєстровано. Позивачка не має можливості представити нотаріусу правовстановлюючий документ на будинок як спадкове майно, тому не має можливості оформити своє спадкове право в нотаріальному порядку. Це стало причиною звернення до суду. Ухвалою судді від 10 лютого 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Конотопської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Конотопської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 15.02.2017 року з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, відповідач не заперечує проти позову [PERSON] ( а.с. 28 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації [PERSON] надала до суду письмову заяву від 27.02.2017 року за вих. № 02-16/145 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами, проти позовних вимог третя особа не заперечує ( а.с. 13 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, дійшов висновку про те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Дослідженням довідки виконкому Конотопської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 01.02.2017 року № 41 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 2 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № 110 в будинку № 9 по вул. Коцюбинського у с. Конотоп Городнянського району Чернігівської області, станом на 01.07.1990 року, постійно були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] та [PERSON] його дружина. Їм належало по ? частині цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON], [PERSON] не втратили права на частку в його майні (а.с.14). Дослідженням свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 190072 встановлено, що [PERSON] померла 23 березня 2004 року у с. Конотоп Городнянського району Чернігівської області (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 26.06.2017 року, яке набрало законної сили, встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON], яка померла 23.03.2004 року, більше п'яти років до дня її смерті. Згідно довідки виконкому Конотопської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 03.03.2017 року № 55 в будинку №9 по вул. Коцюбинського в с.Конотоп Городнянського району Чернігівської області на день смерті 23 березня 2004 року [PERSON] були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON], [INFO], з 1979 року та виписана у звязку зі смертю 23.03.2004 року; [PERSON], [INFO], її чоловік, з 1979 року та виписаний у звязку зі смертю 23.07.2008 року (а.с.15). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 47113919 від 17.03.2017 року, виданої Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області, встановлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлої 23.03.2004 року [PERSON] ( а.с. 17). Отже доказами справи підтверджено, що [PERSON] як спадкоємець четвертої черги прийняв спадщину [PERSON] Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину [PERSON] не встановлено. [PERSON] помер 23 липня 2008 року в с. Конотоп Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 088244 ( а.с. 7 ) Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне йому майно. З дослідженого в судовому засіданні дублікату заповіту, що має силу оригіналу від 04 січня 2005 року, посвідченого секретарем виконкому Конотопської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 01, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] позивачка як спадкоємець за заповітом 10.01.2009 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого 23.07.2008 року [PERSON]. 16.01.2009 року була заведена спадкова справа № 21/2009 до майна [PERSON], який помер 23.07.2008 року. Спадкоємців, передбачених ст.1241 Цивільного кодексу України у померлого немає. Відомості про видачу спадкоємцю [PERSON] свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі відсутні ( а.с. 31-35 ). Довідка виконкому Конотопської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 03.03.2017 року № 55, копія погосподарської книги на спірний будинок свідчать про те, що будинок №9 по вул. Коцюбинського в с.Конотоп Городнянського району Чернігівської області до 1991 року мав статус колгоспного двору, та що [PERSON] і [PERSON] були членами цього колгоспного двору. Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З інформаційної довідки Городнянського РГ БТІ від 30.01.2017 року № 121 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №9 по вул. Коцюбинського в с. Конотоп Городнянського району Чернігівської області не зареєстровано. Житловий будинок побудовано в 1970 році. Процент готовності житла 100% ( а.с. 13 ). Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку № 9 по вулиці Коцюбинського в селі Конотоп Городнянського району Чернігівської області відсутні ( а.с. 18). Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1970 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», членам колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині спірного домоволодіння. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок № 9 по вулиці Коцюбинського в с. Конотоп Городнянського району Чернігівської області, встановлено, що будівлі та споруди за вказаною адресою позначено в технічній документації наступним чином : А-1 житловий будинок, площею забудови 59,2 кв.м., з а-1 прибудовою, площею забудови 27,8 кв.м., з погребом а1 -1, площею забудови 8,3 кв.м., загальною площею 68,8 кв.м., в тому числі житловою площею 28,1 кв.м., допоміжною площею 40,7 кв.м., Б-1 сарай, площею забудови 23,0 кв.м., б-1 сарай ,площею забудови 18,5 кв.м., В-1 сарай, площею забудови 30,1 кв.м., в-1 сарай, площею забудови 8,2 кв.м., в1 - 1 сарай, площею забудови 9,0 кв.м., Д-1 сарай, площею забудови 11.9 кв.м., Г-1 літня кухня, площею забудови 8,4 кв.м., 1. хвіртка 1шт., 2. огорожа, площею 24.0 кв.м. ( а.с. 10-11 ). Враховуючи, що за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували своє право власності на частки у спірному будинку, це унеможливлює реалізацію позивачкою своїх спадкових прав в нотаріальному порядку. В силу ст. 392 ЦК України в даному випадку суд може визнати право власності позивачки на спірний будинок в порядку спадкування, оскільки її право не підтверджене правовстановлюючими документами та не визнається іншими особами Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Враховуючи наведене,

Outcome: approved