Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Позивач позовні вимоги мотивувала тим, що 29.10.2011 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Спільне життя у сторін не склалось через часті суперечки, що виникали по різним питанням під час шлюбу, а також суттєво різні погляди на життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні також не приймає. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач дала пояснення аналогічні до позовної заяви, підтримала позовні вимоги та просила суд розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання сина до його повноліття у розмірі 1032 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач в судовому засіданні яке відбулось 11.08.2014 року позов в частині розірвання шлюбу не визнав та просив надати йому з позивачем строк на примирення, аліменти сплачувати погодився в сумі 500 гривень. В судове засідання 11.09.2014 року відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином, суд вирішив розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивач, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про шлюб від 29.10.2011 року, який було зареєстровано 29.10.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області, актовий запис № 3111. Згідно свідоцтва про народження від 18.04.2012 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що передбачено ч.1 ст. 191 СК України. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевказані обставини, зокрема те що сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем, відповідач не має постійного заробітку та дохід його є мінливим, приходить до переконання про наявність підстав для ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача, на утримання дитини в твердій грошові сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно, з дати пред'явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимог позивача про розірвання шлюбу то суд вважає, що позов і в цій частині підлягає задоволенню, оскільки сімейне життя між сторонами не склалось, збереження сім'ї не можливе, сторони втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Наданий сторонам строк для примирення до позитивних результатів не призвів. Враховуючи наведено та

Outcome: approved