Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно з дня подання позовної заяви до закінчення навчання, але не пізніше досягнення дитиною 23 років, та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] половину вартості контракту за навчання [PERSON] , а саме - 27625,00 грн. У позовній заяві посилається на те, що від шлюбу з відповідачем в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, у зв`язку з навчанням. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд зазначеної справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, в про дату та час слухання справи сповіщався належним чином, про причини неможливості прибуття до суду не повідомив. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить . Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] Як вбачається з довідки Одеського національного морського університету від 18.10.2018 р. № 1949, [PERSON] є студенткою 1-го курсу денної форми навчання (контракт) Навчально-наукового морського гуманітарного інституту Одеського національного морського університету, закінчує навчання 30.06.2022 року. З копії паспорту громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Приморським РВ УМВС України в Одеській області 28 квітня 1999 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №5115-348736-2017 від 22.03.2017 року, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] , мешкають разом за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікованої Україною 27.02.1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи правними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач страждає на будь-які хронічні захворювання чи має інших неповнолітніх дітей та/або повнолітніх непрацездатних утриманців, та/або що з нього проводяться будь-які стягнення за виконавчими документами, та/або що він має будь-які фінансові зобов`язання. Крім того, суду не надано доказів щодо офіційного працевлаштування відповідача та його заробітків (доходів). Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що, по-перше, повнолітня донька сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати йому таку допомогу; і, по-друге, стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 5000,00 грн. щомісячно буде цілком відповідати засадам розумності, виваженості, справедливості та інтересам доньки сторін. Що стосується вимог про стягнення додаткових витрат на оплату навчання, то в цій частині вони підлягають частковому задоволенню, в межах фактично доведених позивачкою доказів, з наступних підстав. Так, статтею 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вказана стаття знаходиться в главі 15 Сімейного кодексу України. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина регулюється главою 16 Сімейного кодексу України. Позивачкою надана квитанція 1329-4282-2009-1862 від 22.08.18 р. щодо сплати вартості навчання в розмірі 3570.00 грн., тож відповідно половину понесених витрат повинен понести відповідач. Що стосується іншої суми яку просить стягнути позивач з відповідача за контракт на навчання, суд вважає задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial