Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, в якому просить визнати за нею право власності на будинок з будівлями та спорудами господарського призначення, розташований по [ADDRESS], що успадкований нею після смерті [INFO] її батька [PERSON]. Позивач обґрунтовує позов тим, що не може отримати в Реєстраційній службі Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області правовстановлюючі документи на успадковане нею зазначене нерухоме майно, оскільки відсутні первинні правовстановлюючі документи на нього, які не були оформлені за життя спадкодавця у відповідності до Закону України «Про власність» (1991р.). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Дослідивши наявні у справі документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, враховуючи що заперечення сторонами не подавались, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Отже, судом встановлено, що згідно з договором купівлі - продажу від 16.03.1981 року [PERSON] придбав у особисту власність будинок, що знаходився у [ADDRESS], який згідно з записом в погосподарській книзі № 691 Комарівської сільської ради належав [PERSON] Договір підлягав реєстрації у виконкомі Комарівської сільської ради упродовж шести місяців. Однак батько позивача реєстрацію придбаного ним будинку у визначеному порядку за життя не провів. Коли після його смерті відкрилась спадщина, позивач її прийняла в нотаріальному порядку. Факт прийняття позивачем спадщини підтверджується довідкою Борзнянської державної нотаріальної контори. При зверненні позивача до Реєстраційної служби Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області з проханням видати їй правовстановлюючі документи на успадковане нею зазначене нерухоме майно, їй було відмовлено у цьому з причини відсутності первинних правовстановлюючих документів на нього, які не були оформлені за життя спадкодавця. Належність позивача підтверджується її особистими документами про перебування в родинному зв`язку із спадкодавцем, свідоцтвом про укладення шлюбу, де вказується дошлюбне прізвище позивачки, довідками сільської ради, які долучені до позову, свідоцтвом про смерть спадкодавця. Згідно з ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини у відповідності до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1299 ч.1 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Виходячи з положень ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Водночас, відповідно до ст.1296 ч.3 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, з огляду на вказані положення стосовно умов відкриття спадщини та її прийняття, суд вважає, що позивачами надані необхідні та достатні докази правомірності вимог про визнання за ними права власності на успадковані земельні частки.

Outcome: approved