Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку останнього до закінчення сином навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони по справі перебували у шлюбі, який на час звернення до суду із даною позовною заявою був розірваний. Від вказаного шлюбу у сторін народилось два сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем по справі та перебувають на її утриманні. Оскільки [PERSON] виповнилося 18 років, то аліменти з відповідача у примусовому порядку на його утримання не стягуються, а відповідач добровільно фінансової допомоги на утримання свого сина не надає, хоча останній потребує допомоги, так як продовжує навчання. Станом на дату звернення до суду [PERSON] навчається на денній формі навчання в Університеті державної фіскальної служби України з 07 серпня 2018 року по 30 червня 2022 року. Відповідач матеріально нічим не допомагає, хоча, як наполягає позивач по справі, має постійний, стабільний, достойний заробіток. Коштів позивача критично не вистачає на належне утримання своєї повнолітньої дочки, а тому позивач звернулася до суду із відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання із відповідача у примусовому порядку. Вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 22.07.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Як вбачається із відзиву на позовну заяву, відповідач по справі позовні вимоги визнає частково та наполягає, що він розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання його сина, який продовжує навчання, однак заявлений розмір аліментів є необґрунтований, оскільки доходи відповідача є недостатніми для належного виконання усіх аліментних зобов`язань. Так відповідач наполягає, що ним також сплачуються аліменти на утримання [PERSON] , окрім того позивач звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів із відповідача на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 всіх доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що у випадку задоволення обох позовних вимог буде становити суму більшу ніж половина його місячного заробітку. Окрім того відповідач проживає із співмешканкою, яка тяжко хворіє та потребує постійного лікування, що в свою чергу суттєво впливає на матеріальний стан відповідача. На підставі зазначеного відповідач просив суд задовольнити позов частково та стягувати із нього аліменти на утримання його повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини доходів останнього. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 25.07.2001 року) [PERSON] народився [INFO] , а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з довідки Навчально-наукового інституту права Університету державної фіскальної служби України, [PERSON] навчається на 1 курсі на денній формі навчання з терміном навчання з 07.08.2018 року по [INFO]. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є сином відповідача по справі, який досяг повноліття та навчається в навчальному закладі за денною формою навчання. Відповідно до ст.,ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином та з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина. Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення, в тому числі в період навчання у навчальному закладі покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначені розміру аліментів на утримання дочки сторін, що продовжує навчання, суд враховує матеріальне становище відповідача, оскільки відповідач є працездатним та матеріально забезпеченим, так як доказів про своє скрутне матеріальне становище, як підставу для відмови в задоволенні позову, суду не надав. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України з обов`язковим дотриманням норм чинного законодавства. Так при розгляді вказаної справи суд враховує, що згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач у своєму позові посилалася на те, що відповідач має постійний, стабільний, достойний заробіток, а тому може та зобов`язаний сплачувати аліменти у розмір 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того ч. 1 ст. 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Нормами ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з довідки про склад сім`ї відповідача, яка видана виконавчим комітетом Деньгівської сільської ради від 09.08.2019 року №447, останній проживає разом із співмешканкою [PERSON] . Як вбачається із виписки з медичної карти стаціонарного хворого 190218, [PERSON] потребує лікування у зв`язку із складним захворюванням, що стверджується також консультативним висновком від 03.05.2019 року. Вказана обставина впливає на матеріальне становище відповідача. Окрім того із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має аліментні зобов`язання і відносно [PERSON] , що також не може бути залишено поза увагою суду. Таким чином судом встановлено, що на утриманні відповідача знаходиться його співмешканка, а відповідач має інші аліментні зобов`язання перед позивачем, що не заперечується обома сторонами. Дані обставини безумовно впливають на матеріальний стан відповідача та відповідно можливість виконувати аліментні зобов`язання, які заявлені позивачем. Разом із тим, позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Як вже зазначалося вище, суд не може при винесенні судового рішення ґрунтуватися на припущеннях. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/6 частини усіх його доходів є не обґрунтованою та такою, яка не підтверджена жодними доказами. Окрім того суд також враховує положення ст.,ст. 199 та 200 СК України, щодо умови, що сторони у рівній кількості повинні надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Дослідивши довідку про заробітну плату, видану ПП «Компанія Зелена Діброва» від 31.07.2019 року, №16, судом встановлено, що відповідач має постійний заробіток, оскільки офіційно працевлаштований, однак розміри заробітної плати суттєво відрізняються по місяцях. За таких обставин, враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток, аліменти мають бути стягнуті із останнього у частці від його заробітку. Враховуючи обставини зазначені вище, суд вважає, що повнолітній син сторін по справі, який навчається на денній формі навчання безумовно потребує допомоги від своїх батьків, та враховуючи, що мати, допомогу надає, але її недостатньо, суд вважає, що батько має можливість та зобов`язаний надавати таку допомогу. Однак розмір аліментів, який заявлений позивачем є не обґрунтованим, а тому суд приходить до висновку, що із відповідача необхідно стягувати 1/6 частину всіх видів його заробітку, що буде відповідати як інтересам сторін по справі так і повнолітнього [PERSON] в межах тривалості навчання, що визначено відповідною довідкою навчального закладу, тобто до [INFO]. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: partial