Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, що розташована на землях бувшого КСП ім.Куйбишева с.Бедриківці Городоцького району Хмельницької області, розміром 2,22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що право на вказану земельну ділянку (пай) належало її чоловікові [PERSON], котрий помер [INFO]. Останній отримав право на це майно в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON], котра померла [INFO]. Вона, позивач, являється спадкоємцем вказаного майна за законом, згідно вимог закону прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте не може оформити право, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] був виданий після її смерті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник Бедриковецької сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає і просить розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно роз'яснень, викладених в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що засвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Ч. 2 ст. 23 ЗК України 1990 року, чинного на час існування спірних правовідносин, визначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Із змісту вказаних норм випливає, що особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю і включення особи до списку осіб, доданого до цього акта. На підтвердження позовних вимог позивач надала суду копію Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП ім.Куйбишева с.Бедриківці Городоцького району Хмельницької області, з додатком - списком громадян - членів КСП, в якому значиться і [PERSON]. З огляду на наведене, суд вважає, що [PERSON] набула право на земельну частку (пай), що розташована на землях бувшого КСП ім.Куйбишева с.Бедриківці Городоцького району Хмельницької області, розміром 2,22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі , вартістю 84190,31 грн. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло, зокрема, право на вказану земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] спадщину в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) прийняв її син - [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Як видно з архівної довідки Хмельницького обласного державного нотаріального архівну № 1049/01-18 від 07.04.2017 року, після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку спадщину прийняла його дружина - [PERSON] Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі копіями свідоцтва про смерть [PERSON] від 01.02.1996 року, свідоцтва про смерть [PERSON] від [INFO], свідоцтва про народження [PERSON] від 05.01.1949 року, витягом із погосподарських книг Бедриковецької сільської ради та довідкою виконкому Бедриковецької сільської ради Городоцького району № 04-12/243 від 21.03.2017 року, довідкою відділу у Городоцькому районі головного управління держгеокадастру у Хмельницькій області №276/о/166-17 від 25.04.2017 року. Проте згідно постанови державного нотаріуса Другої Хмельницької державної нотаріальної контори від 28.04.2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну частку (пай), так як сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], а також рішення Городоцької РДА Хмельницької області за №164, на підставі якого видавався даний сертифікат, були видані Городоцькою районною державною адміністрацією Хмельницької області після смерті останньої. За таких обставин, суд приходить до висновку, що до [PERSON] в порядку спадкування перейшло право на спірну земельну частку (пай), а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved