Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми депозиту, мотивуючи свої вимоги наступним. 5 грудня 2014 р. позивач уклала з відповідачем договір банківського строкового вкладу № 313731/47442/3-14, відповідно до умов якого позивач внесла до відповідача на вкладний рахунок кошти в іноземній валюті в розмірі 2 000 доларів США на строк до 5 березня 2015 р. Позивач неодноразово зверталася до відповідача після закінчення строку депозитного договору з вимогою про видачу вкладу, однак відповідач її вимоги не задовольнив. Грошові кошти по депозитному вкладу у розмірі 2\~049,69 доларів США були переміщені з рахунка № 2630.1.063870.001 на рахунок для обліку коштів на вимогу № 2620406387001. Посилаючись на вимоги ст.ст. 525, 629, 633, 1060 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), практику Європейського Суду з прав людини, просила стягнути з відповідача на її користь суму вкладу та процентів за даним договором в загальному розмірі 2\~049,69 доларів США (арк. справи 13). Від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності. В заяві також вказала, що не заперечує проти прийняття заочного рішення у справі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача у судове засідання двічі не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток. Причин неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник відповідача суду не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 5 грудня 2014 р. позивач уклала з відповідачем договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в іноземній валюті № 313731/47442/3-14, відповідно до умов якого позивач внесла до відповідача на вкладний рахунок кошти в іноземній валюті в розмірі 2 000 доларів США на строк з 5 грудня 2014 р. по 5 березня 2015 р. під 12,5 % річних. Внесення позивачем коштів на вкладний рахунок підтверджено квитанціями від 4 грудня 2015 р., копії яких наявні в матеріалах справи (арк. справи 811). 19 травня 2015 р. позивач надіслала до банку письмову вимогу про повернення всіх належних їй грошових коштів (арк. справи 14), яка виконана банком не була. 20 травня 2015 р. відповідачем надано відповідь про розгляд вимоги позивача, з якої вбачається, що відповідач пропонує подальше обслуговування позивача із посиланням на нормативно-правовий акт НБУ (арк. справи 15). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з вимогами\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Як передбачено\~ст. 1060 ЦК України,\~договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. З урахуванням вказаних вимог законодавства, та враховуючи, що банківський вклад було розміщено позивачем в іноземній валюті у доларах США, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість стягнення з відповідача коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533\~ЦК України. Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача у письмові відповіді на вимогу позивача про повернення вкладу на Постанову Правління Національного банку України від 3 березня 2015 р. № 160, оскільки вона є підзаконним нормативно-правовим актом. Крім того, в даному випадку у спірних відносинах підлягають застосуванню вимоги ЦК України, які регулюють порядок укладення та виконання договорів банківського вкладу між банком та фізичною особою. Як вбачається з довідок відповідача № 421 від 15 травня 2015 р. та № 45 від 20 травня 2015 р. (арк. справи 12, 13), залишок коштів на рахунку позивача станом на 15 травня 2015 р. складає 2\~049,69 доларів США, які розміщені на рахунку на вимогу № 26204063870001. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума заборгованості, яка розміщена на зазначеному рахунку. На підставі частини третьої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1% від задоволених позовних вимог, що з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 16 липня 2015 р. складає 453,13 гривень.

Outcome: approved