Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] Зменшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання дитини та в розмірі 1000 грн. на її утримання. В обгрунтування позовних вимог вказує, що з 14 лютого 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу для належного утримання дитини відповідач не надає. Вказує, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює та просить стягувати аліменти на своє утримання. Відповідач є здоровою, процевлаштованою людиною, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини та дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] зменшені позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення повністю. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому таке право на утримання вона має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що відповідач участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, а позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на її утримання та утримання малолітньої дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача не буде обтяжливим для відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved