Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову вона вказала, що 24.09.2008 року між нею та відповідачами було укладено договір дарування житлового будинку, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 24.09.2008 за реєстровим № 4954. Відповідно до умов цього договору вона подарувала [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному житлового будинку, розташованого в м. Чугуєві, вул. Карла Лібкнехта, 24, Харківської області. Житловий будинок належав їй на праві особистої приватної власності на підставі рішення Чугуївського міського суду від 08.08.2008 року. Земельна ділянка, площею 0,0981 га, цільове призначення якої - для житлового будинку та господарських будівель, на якій розташований зазначений будинок, належить їй на праві особистої приватної власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 060852, виданого Чугуївською міською радою Харківської області 2008 року. Щодо цієї земельної ділянки вони ніяких договорів не укладала, вона перебуває у її власності і на теперішній час. 01 листопада 2014 року у вищезазначеному будинку сталася пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 03.11.2014 року. Внаслідок цієї пожежі, будинок було майже зруйновано. Залишковий відсоток цієї будівлі становить 32,52 %, що підтверджується оціночними відомостями, наданими КП «Чугуївське МБТІ» 18.07.2015 року. Якщо переглянути порядок вирахування фізичної готовності будинку, відповідно до якого ступінь готовності перекриття, даху, опалення, та іншого - становить 0%, і лише ступінь готовності фундаменту - 100%, стає зрозумілим, що окрім фундаменту та частково стін, від у нічого не залишилось. Сам житловий будинок, а відповідно і фундамент, 1902 року побудови. На сьогоднішній день стан цього будинку дає можливість стверджувати, що він не підлягає відновленню (відбудові), знаходиться в аварійному стані та несе загрозу життю та здоров'ю людей, які щодня проходять повз нього, оскільки фасад цього будинку виходить прямо тротуар. Відповідачі не вживають ніяких заходів щодо демонтажу будинку. На сьогоднішній день вона має намір розпочати будівництво на земельній ділянці, але позбавлена такого права, оскільки на ній розташований зруйнований житловий будинок, який знаходиться у повній непридатності для використання за цільовим призначенням. Позивач позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, просив слухати справу за його відсутності, відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення зі згоди позивача за наявним в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 24.09.2008 року між [PERSON] та відповідачами було укладено договір дарування житлового будинку, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 24.09.2008 за реєстровим № 4954 (а.с. 5). Відповідно до умов цього договору позивач подарувала [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному житлового будинку, розташованого в м. Чугуєві, вул. Карла Лібкнехта, 24, Харківської області. Житловий будинок належав [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі рішення Чугуївського міського суду від 08.08.2008 року. Земельна ділянка, площею 0,0981 га, цільове призначення якої - для житлового будинку та господарських будівель, на якій розташований зазначений будинок, належить позивачу на праві особистої приватної власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 060852, виданого Чугуївською міською радою Харківської області 2008 року (а.с. 7). Щодо цієї земельної ділянки позивач ніяких договорів не укладала, вона перебуває у власності [PERSON] і на теперішній час. 01 листопада 2014 року у вищезазначеному будинку сталася пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 03.11.2014 року (а.с. 8). Внаслідок цієї пожежі, будинок було майже зруйновано. Залишковий відсоток цієї будівлі становить 32,52 %, що підтверджується оціночними відомостями, наданими КП «Чугуївське МБТІ» 18.07.2015 року (а.с. 9-11). Якщо переглянути порядок вирахування фізичної готовності будинку, відповідно до якого ступінь готовності перекриття, даху, опалення, та іншого - становить 0%, і лише ступінь готовності фундаменту - 100%, стає зрозумілим, що окрім фундаменту та частково стін, від у нічого не залишилось (а.с. 12). Сам житловий будинок, а відповідно і фундамент, 1902 року побудови. На сьогоднішній день стан цього будинку дає можливість стверджувати, що він не підлягає відновленню (відбудові), знаходиться в аварійному стані та несе загрозу життю та здоров'ю людей, які щодня проходять повз нього, оскільки фасад цього будинку виходить прямо тротуар. Відповідачі не вживають ніяких заходів щодо демонтажу будинку. На сьогоднішній день [PERSON] має намір розпочати будівництво на земельній ділянці, але позбавлена такого права, оскільки на ній розташований зруйнований житловий будинок, який знаходиться у повній непридатності для використання за цільовим призначенням. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна. Відповідно до ч. 1 ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. Частина 2 ст. 349 ЦК України передбачає, що у\~разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. На підставі наведеного та

Outcome: partial