Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Кам'янець - Подільський електромеханічний завод» про стягнення компенсації за невикористану відпустку за період з 10 лютого 1999 року по 12 липня 2001 року в сумі 94 гривень 54 коп. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що відповідачем не було виплачено позивачу компенсації за невикористану відпустку за період з 10 лютого 1999 року по 12 липня 2001 року в сумі 94 гривень 54 коп. Позивачці відповідачем було здійснено нарахування заробітної плати за період з 10 лютого 1999 року по 12 липня 2001 року і тому відповідачем повинно бути виплачено позивачу компенсацію за невикористану відпустку в сумі 94 гривень 54 коп. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав і пояснив, що відповідачка з 10 лютого 1999 року на роботу не виходила і не працювала на підприємстві, а тому їй не повинна нараховуватись компенсація за невикористану відпустку за цей період роботи. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що позивачка працювала на ВАТ «Кам'янець - Подільський електромеханічний завод» і наказом за № 24 к від 10 лютого 1999 року її було звільнено з роботи за ст.. 41 ч. 1 п. 2 КЗпП України у звязку з втратою довіри. Рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 25 квітня 2012 року в справі за № 2208-3182/2011 встановлено, що рішенням Камянець-Подільського міського суду від 09 червня 2000 року [PERSON] поновлено на роботі. На підставі даного рішення суду, відповідачем по справі 12 червня 2000 року було винесено наказ № 143 про поновлення [PERSON] на роботі. Ухвалою Хмельницького обласного суду від 20 липня 2000 року рішення Кам'янець - Подільського міського суду від 9 червня 2000 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд. У звязку із цим наказом від 21 липня 2000 року № 171 призупинено дію наказу від 12 червня 2000 року № 143, а [PERSON]М, з 24 липня 2000 року відсторонено від роботи до вирішення спору щодо законності звільнення з роботи в суді. Рішенням Камянець-Подільського міського суду від 6 квітня 2001 року, яке залишене в силі ухвалою Хмельницького обласного суду від 17 травня 2001 року, в позові [PERSON] про поновлення на роботі відмовлено. Наказом від 12 липня 2001 року № 123 скасовано наказ від 12 червня 2000 року № 143 від 21 липня 2000 року № 171. [PERSON] після звільнення з роботи, з 22 лютого 1999 року по 12 червня 2000 року та з 21 липня 2000 року по 12 липня 2001 року у ВАТ « Камянець-Подільський електромеханічний завод» не працювала, тобто ніяких трудових обовязків не виконувала. Рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 25 квітня 2012 року стягнуто з відповідача на користь позивача компенсацію за невикористану відпустку в сумі 101 гривні 45 коп. , яка їй була нарахована в відомості про нарахування заробітної плати за листопад 1999 року, але не була виплачена. Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Враховуючи, що позивачка протягом з 22 лютого 1999 року по 12 червня 2000 року та з 21 липня 2000 року по 12 липня 2001 року у ВАТ « Камянець-Подільський електромеханічний завод» не працювала, тобто ніяких трудових обовязків не виконувала , а щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, то в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного.

Outcome: dismissed