Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою №6 в буд. 21А по вул. Миру у смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що їй на праві власності належить квартира №6, розташована в буд. №21 А по вул. Миру у смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області. В даній квартирі зареєстровано місце проживання, зокрема і [PERSON]. [INFO], який з 03.06.2015 року фактично не проживає в ній. З [PERSON] у позивача склалися дуже важку сімейні відносини, які позбавляють їх можливості спілкуватись та підтримувати будь-які родинні стосунки, місце проживання останнього позивачу не відоме. В квартирі особистих речей відповідача не має, жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану квартири він не приймає, у звязку з чим матеріальні затрати на утримання квартири в належному стані та здійснення її поточного ремонту лягають на позивача та членів її родини, які постійно проживають за цією адресою. У звязку з цим [PERSON], як власник, не має можливості в повній мірі реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном і позбавлена можливості отримати державну соціальну допомогу на часткове відшкодування оплати комунальних платежів, що для неї є вкрай необхідним. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від третіх осіб [PERSON] та [PERSON] до суду також надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Представник третьої особи Чкаловської селищної Ради про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача та представника третьої особи за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності серії САА №094779, виданого КП «Чкаловське ЖКЕУ-2013» за розпорядженням від 10.04.2014 року №64, [PERSON] та членам її родини [PERSON] і [PERSON] належить по 1/3 частині квартири, розташованої за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Чкаловське, вул. Миру, буд. 21 А, кв. 6 (а.с. 6). Право власності позивача на вказану квартиру також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на дану квартиру за вищевказаними особами (а.с. 7-10). У зазначеному будинку зареєстрований племінних позивача - [PERSON], [INFO] (а.с. 12), однак, з 03.06.2015 року фактично там не проживає, про що свідчить акт, складений депутатом округу №4 Чкаловської селищної ради [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Статтею 47 Конституції України\~визначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 64 ЖК Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР, до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника\~житлового будинку,\~квартири визначені\~ст.\~383\~ЦК України: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва, та ст. 150 ЖК Української РСР, в якій йдеться про те що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає з 03.06.2015 року, квартирою не користується, житлово-комунальні послуги та витрати на утримання не сплачує, домовленості з позивачем про збереження користування житлом понад строк укладено не було, а тому правових підстав для подальшої його реєстрації у квартирі позивача наразі не має, внаслідок чого суд приходить до висновку про необхідність визнання відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним будинком. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~у разі\~задоволення позову\~покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою. На підставі викладеного і

Outcome: approved