Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], який був придбаний за час перебування її у шлюбі із спадкодавцем [PERSON], а тому належить їм на праві спільної сумісної власності. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка - [PERSON], інші спадкоємці першої черги після смерті останнього є їхні діти - відповідачі по справі, які від прийняття спадщини відмовляються на її користь. На даний час позивач вирішила оформити право на спадщину належним чином, однак нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], як частку спільної сумісної власності, та на 1/2 його частини в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, згідно поданої заяви просить проводити слухання у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, згідно поданих заяв просять проводити розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом (повторним) серії [NUMBER] від 04.02.2016 року (а.с. 6), який перебував у зареєстрованому шлюбі із позивачем по справі [PERSON] з 16.06.1943 року, відповідно до свідоцтва про одруження (повторним) (а.с. 7). Із представлених документів, зокрема довідки Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області № 195 від 05.02.2016 року (а.с. 8) житловий будинок у [ADDRESS] належить [PERSON], був збудований за час перебування його у шлюбі з позивачем і являється спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ст. 22 ч. 1 Кодексу про шлюб та сім'ю України та ст. 368 ЦК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідачі по справі є дітьми спадкодавця, проте від прийняття спадщини відмовляються на користь позивача по справі, про що подали відповідні заяви. Позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я померлого (а.с. 12). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS], як частку спільної сумісної власності подружжя, та на 1/2 їх частини в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved