Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 14 вересня 2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. За останній період шлюбу з відповідачем у них виникали постійні сварки та конфлікти. Тому вважає, що їхній шлюб розпався, так як не має подружнього життя, спільне господарство вони не ведуть, спільного сімейного бюджету не має та на даний час проживають окремо. Протягом останнього часу вони намагалися зберегти їхні шлюбні відносини, однак позитивних результатів це не дало. Отже, вона прийшла до висновку, що розірвання шлюбу це єдиний вихід для них і є передумовою для того, щоб кожен міг окремо побудувати нове життя. За наведених обставин їхній з відповідачем шлюб носить формальний характер, примирення між ними та збереження їхньої сім`ї є неможливим, бо сім`я фактично розпалася. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Майнових спорів між ними не має. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, так як надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 вересня 2016 року і від даного шлюбу в них неповнолітніх дітей не має. Наданий сторонам строк для примирення терміном на шість місяців бажаних наслідків не дав і вони не примирилися. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved