Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та пені за несплачені аліменти. У позовній заяві зазначено, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними було розірвано рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу, а рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.02.2005 з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка з дня розлучення і до тепер проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] рішення суду про сплату аліментів не виконує, аліменти не сплачував в результаті чого виникла заборгованість по сплаті аліментів. Починаючи з вересня 2018 року та до теперішнього часу [PERSON] не сплачував аліменти взагалі. Окрім лютого місяця 2019 року коли відповідач сплатив частково 1000. Таким чином виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 63159,68 грн. Вважає, що загальна заборгованість та неустойка (пеня) складають - 271866,05 (двісті сімдесят одна тисяча вісімсот шістдесят шість ) гривень 05 коп., з яких; 63159,68 грн. - заборгованість зі сплати аліментів за попередні роки, 208706 (двісті вісім тисяч сімсот шість) грн. 37 коп. пеня за несплату або несвоєчасну сплату аліментів. Загальна заборгованість та неустойка (пеня) складають - 271866,05 (двісті сімдесят одна тисяча вісімсот шістдесят шість ) гривень 05 коп. З яких; 63159,68 грн. - заборгованість зі сплати аліментів за попередні роки, 208706 (двісті вісім тисяч сімсот шість) грн. 37коп. пеня за несплату або несвоєчасну сплату аліментів. Позивач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи була сповіщений належним чином, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовну заяву визнає частково, вважає завищеною суму пені та заперечує проти стягнення з нього заборгованості по сплаті аліментів, оскільки зазначені аліменти вже були стягнуті з нього рішенням суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. 27.02.2007 рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу було стягнуто з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів доходів (заробітку) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 29.01.2007 до повноліття дитини, що підтверджується копією виконавчого листа від 27 лютого 2007 року. Відповідно до довідки державного виконавця Пилявець О.В. серії АСВП № 57693894 від 01.07.2020 року розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 63159,68 грн. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Крім того зазначений висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений і в постанові Постанова КЦС ВС від 20.07.2020 по справі № 362/4462/16. Таким чином, Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Таким чином, пеня за несвоєчасне стягнення заборгованості складає: 1420,07*700*1% [NUMBER] [NUMBER] 1% [NUMBER] 1%=208706,37 грн. Однак з урахуванням положень ст. 196 Сімейного кодексу України, відповідно до якої стягнення пені можливо не більше 100 відсотків заборгованості, приймаючи до уваги наданий державним виконавцем розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідача, який складає 63159,68 грн, з відповідача підлягає стягненню пеня за несплату або несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 63159,68 грн. Крім того, відповідно до частини 3 статті 194 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Однак, для стягнення ж заборгованості, яка утворилась на підставі рішення суду необхідно приймати до уваги вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. Так, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Згідно пункту 7 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. Також, пунктом 9 розділу ХVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 встановлено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно з пунктом 10 розділу ХVI Інструкції у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду визначений статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до частини 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Відповідно до частини 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Оскільки спор про розмір заборгованості зі сплати аліментів, які вже стягнуті рішенням суду з відповідача відсутній, то відсутні і правові підстави для повторного стягнення вказаної заборгованості рішенням суду. Заборгованість з аліментів стягується саме виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial