Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON], на земельну ділянку площею 2,9991 га, розташовану на території с. Обухівка Маркушівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, на яку на підставі рішення Виконавчого комітету Маркушівської сільської ради народних депутатів Житомирської області від 15.11.2001 р. № 61 видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ - ЖТ № 002468 від 19.02.2002 р., реєстраційний № 53. Від Маркушівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило. Судом з'ясовано, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2006 р. (а. с. 8). [PERSON] є дочкою [PERSON], що випливає зі змісту повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.04.2013 р. та свідоцтва про укладення любу серії [NUMBER] від 14.11.1987 р. (а. с. 14, 13). Таким чином, зважаючи на статті 1216 - 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, яка, як вбачається зі змісту постанови № 2564/02-31 від 06.12.2013 р. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Г.А. Денисенко про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийняла спадщину (а. с. 7). Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Зважаючи на наведені норми Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що [PERSON] набула як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, спадкування за законом право власності на належне [PERSON] майно. 06.12.2013 р. [PERSON] звернулась до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,9991 га, розташовану на території Маркушівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, після смерті матері [PERSON], проте постановою № 2564/02-31 від 06.12.2013 р. цього нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з розбіжностями кадастрових номерів в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ - ЖТ № 002468 від 19.02.2002 р., реєстраційний № 53, та витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1800118792013 від 05.03.2013 р. (а. с. 7). Судом встановлено, що [PERSON] до дня своєї смерті на підставі рішення Виконавчого комітету Маркушівської сільської ради народних депутатів Житомирської області від 15.11.2001 р. № 61 була власником земельної ділянки площею 2,9991 га, розташованої на території с. Обухівка Маркушівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ - ЖТ № 002468 від 06.06.2005 р., реєстраційний № 53, у якому зазначено, що земельна ділянка має кадастровий номер 1820883600:04:000:0501 (а. с. 9). Разом з тим, у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1800118792013 від 05.03.2013 р. зазначено, що кадастровим номером земельної ділянки площею 2,9991 га, власником якої до дня смерті була [PERSON] (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ - ЖТ № 002468 від 19.02.2002 р.), є 1820883600:09:000:0087 (а. с.10 - 12). Тобто зі змісту державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ - ЖТ № 002468 від 19.02.2002 р. та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1800118792013 від 05.03.2013 р. вбачається, що ці документи складено (видано) на одну і ту ж саму земельну ділянку. Враховуючи раніше викладене, суд зазначає, що [PERSON] набула у порядку спадкування за законом право власності на майно - земельну ділянку площею 2,9991 га, розташовану на території с. Обухівка Маркушівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, проте не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на земельну ділянку. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved