overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що мають різні характери, кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого між ними постійно виникають конфлікти, сварки, навіть бійки, не проживають разом та не підтримують подружніх відносин з червня місяця 2014 року. [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище «[PERSON]». [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, на розлучення згідний. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Оглянувши та вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 15.07.2013 року у Виконавчому комітеті Жовтанецької сільської ради Кам»янка - Бузького району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], актовий запис № 10 від 15.07.2013 року. Від подружнього життя дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, вони не розуміють один одного, внаслідок чого між ними постійно виникають конфлікти, сварки, навіть бійки. Сторони втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. З червня 2014 року не проживають разом, не ведуть спільне господарство, позивачка залишила сім»ю відповідача, де вони разом проживали, проживає в будинку матері в с. Русилів Буського району. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що мають різні характери, кардинально різні погляди на життя, сімю, не розуміють один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, не проживають разом багато років та не підтримують подружніх відносин. [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала письмову заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Міщук». [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, позивачка в поданій заяві не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони зареєстрували шлюб 18.06.1983 року в Олеській селищній раді Буського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом серії І-СГ № 458830, актовий запис № 8 від 18.06.1983 року. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, вони не розуміють один одного, сторони втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сімї. Не проживають разом багато років, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити прізвище «Міщук».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що мають різні характери, кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, не проживають разом та не підтримують подружніх відносин з січня місяця 2014 року. [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Представник позивачки, згідно довіреності від 22.09.2014 року, [PERSON] в судове засідання не з»явився, доповнень, заяв чи клопотань не подав. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, позивачка в подані заяві не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 12.11.2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], актовий запис № 93 від 12.11.2011 року. Від подружнього життя дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, вони не розуміють один одного, відповідач не працює, не забезпечує сім»ю, не цікавиться благоустроєм та збереженням подружніх відносин, сторони втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. З січня 2014 року не проживають разом, не ведуть спільне господарство, відповідач забрав свої речі з будинку позивачки, де вони разом проживали. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що мають різні характери, кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, не проживають разом та не підтримують подружніх відносин на протязі чотирьох років. [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 17.04.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Буського РУЮ Львівської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], актовий запис № 19 від 17.04.2008 року. Від подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], повторно видане 24.06.2014 р., актовий запис № 86 від 06.12.2001 р.) та [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], повторно видане 24.06.2014 р., актовий запис № 78 від 07.10.2008 р.). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, вони не розуміють один одного, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Крім того, сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на три місяці (ухвала Буського районного суду від 23.07.2014 р.), однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що мають різні характери, кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, не проживають разом та не підтримують подружніх відносин не протязі одного року. [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, на розлучення згідний. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Оглянувши та вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 20.11.2009 року у Соколянській сільській раді Буського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], актовий запис № 03 від 20.11.2009 року. Від подружнього життя мають сина - [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], видане Соколянською сільською радою Буського району Львівської області 12.05.2010 р., актовий запис № 05). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, вони не розуміють один одного, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Крім того, сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на три місяці (ухвала Буського районного суду від 21.05.2014 р.), однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння. Більше чотирьох років не підтримують подружніх відносин, втратили будь - які почуття один до одного. [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, на розлучення згідний. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 05.08.1988 року у консульському відділі Посольства СССР Угорської Республіки, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 05.08.1988 р.. Від подружнього життя мають синів [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 23.06.1999 р., актовий запис № 42). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї, тривалий час не проживають разом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 27.01.1996 року у Буському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], повторно виданим 16.07.1997 року, актовий запис № 01 від 27.01.1996 року. Від подружнього життя мають синів [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], повторно видане 22.02.2007 р., актовий запис № 48 від 10.07.1997 р.) та [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], видане 12.07.2005 р., актовий запис № 39). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на три місяці (ухвала Буського районного суду від 21.05.2014 р.), однак позивачка, в поданій до суду заяві, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, на розлучення згідний. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 25.03.2006 року у Андріївській сільській раді Буського району Львівської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 25.03.2006 р.. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 03.08.2006 р., актовий запис № 41). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї, тривалий час не проживають разом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved