Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дітей, від їх утримання ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог. В судове засідання сторони не з`явились. В направленій до суду заяві позивач просила розглядати справу у її відсутності та задоволити позов, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У зв`язку з відсутністю відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду, суд вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, та провести заочний розгляд справи. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо обов`язків подружжя. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 2014 року та серії [NUMBER] від 05 вересня 2016 року [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки Сунківської сільської ради від 21 вересня 2020 року, [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2016 року народження, проживають разом з матірю - [PERSON] в [ADDRESS] . Норми права застосовані судом. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Позиція суду щодо заявлених вимог. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дітей, доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини та заперечення стосовно розміру аліментів, які просить стягувати позивач не надав, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання дітей в тому розмірі, що просить позивач. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду у від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Оскільки до матеріалів справи не додано оформлених у встановленому законом порядку доказів на підтвердження оплати послуг за надання правничої допомоги, суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved