Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ДВНЗ «Національний гірничий університет» треті особи Міністерство освіти і науки України, Кабінет Міністрів України про стягнення заборгованості по виплаті стипендії. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона є студенткою ДВНЗ «Національний гірничий університет». Батько позивача має стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем понад 15 років, у звязку з чим має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Проте, стипендію позивачу нараховували та виплачували в розмірі, який нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та за період з березня 2014 року по грудень 2016 року відповідачем не донараховано та не виплачено грошові кошти у розмірі 9\~523,80 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача 9\~523,80 грн. невиплаченої стипендії, 2\~964,16 грн. інфляційних втрат, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача надала заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі, а також письмові заперечення, в яких просила суд відмовити в задоволенні даного позову, посилаючись на те, що позивач не зверталась із заявами про призначення їй соціальної стипендії; стипендія, передбачена ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», не є академічною та має ознаки соціальної стипендії, однак пунктом 6 Порядку призначення і виплати стипендій, затверджений постановою Кабінету міністрів України перелік видів соціальних стипендій, серед яких стипендія особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менше як 15 років, відсутня. Таким чином позивачу має виплачуватись академічна стипендія. Окрім того держаним бюджетом України видатки на виплати стипендій, передбачених ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», не передбачені. Представник Кабінету Міністрів України надав пояснення з приводу заявлених позовних вимог, в яких при вирішенні даного спору поклався на розсуду суду. Представник Міністерства освіти і науки України в судове засіданні не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] з березня 2014 року по червень 2016 року була студенткою ДВНЗ «Національний гірничий університет» за рахунок державного бюджету. Відповідно до довідки ВСП «Шахтоуправління імені героїв комсомолу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» № 54/6к від 26 січня 2017 року батько [PERSON] [PERSON], [INFO], працює на зазначеному підприємстві та стаж його роботи у вугільній промисловості на підземних роботах з повним робочим днем в шахті складає 21 рік 05 місяців /а. с. 18, 19/. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про вищу освіту», держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України «Про вищу освіту» (з наступними змінами та доповненнями), студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. З огляду на зазначене [PERSON] має право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Даним законом не встановлена залежність нарахування стипендії особам стипендії на підставі до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від наслідків екзаменаційної сесії. Суд, звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»). Положення «Порядку призначення і виплати стипендій», затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2014 рік» встановлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб 1218 грн. Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2015 року вкладає 1218 грн., а з 01 грудня 2015 року 1378 грн. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік», мінімальний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2016 року становить 1\~378 грн. З урахуванням виплачених відповідачем позивачу сум стипендії, зазначених відповідачем в довідках про доходи № 55 від 03 лютого 2017 року /а. с. 21-22/ та № 56 від 03 лютого 2017 року /а. с. 23/, згідно з розрахунками, наданими сторонами та перевіреними судом /а. с. 9-15, 40/, заборгованість по виплаті стипендії за період з березня 2014 року по грудень 2016 року складає 9\~523,80 грн. Крім того, приймаючи до уваги положення ст. 625 ЦК України, відповідно до яких боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 2\~964,16 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 9\~523,80 грн. невиплаченої стипендії та інфляційні втрати в розмірі 2\~964,16 грн. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved