Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «АВТОКРАЗБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк» Костенка І.І. про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк» №247-02/З від 04.09.2014 року, скорочено чисельність і штат працівників у зв'язку з повною ліквідацією ПАТ «АКБ Банк» та, в подальшому, повідомлено її про майбутнє звільнення. Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк» №552-ОС від 14.11.2014 року, її було звільнено з посади начальника відділу по роботі з юридичними особами Київського регіонального відділення ПАТ «АКБ Банк» 17 листопада 2014 року, у зв'язку із скороченням чисельності і штату працівників, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, із нарахуванням вихідної допомоги в розмірі одного середньомісячного заробітку згідно ст.44 КЗпП України, а також нарахуванням грошової компенсації за 42 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки. Так, на підставі розрахункового листа, виданого відповідачем, їй нараховано наступні суми: заборгованість з виплати заробітної плати за серпень 2014 року в розмірі 2 503 грн. 20 коп., заборгованість з виплати заробітної плати за вересень 2014 року в розмірі 2 255 грн. 37 коп., заборгованість з виплати заробітної плати за жовтень 2014 року в розмірі 2 003 грн. 60 коп., заборгованість з виплати заробітної плати за листопад 2014 року, включаючи дату звільнення 17 листопада 2014 року, лікарняні, а також компенсація відпускних при звільненні у кількості 42 дні та вихідні допомоги при звільненні за вирахуванням податків і зборів, що становить 13 164 грн. 86 коп., що разом складає 19 926 грн. 49 коп. 10 грудня 2014 року їй було виплачено частину заборгованості по заробітній платі у розмірі 500 грн. 00 коп. Отже, відповідач порушив вимоги КЗпП України та не провів належним чином розрахунків при її звільненні. В ході судового розгляду, позивачка звернулась із заявою про зменшення розміру позовних вимог, залишивши одну позовну вимогу, та просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати в розмірі 23 339 грн. 25 коп. На підставі вищенаведеного та з урахуванням зменшень розміру позовних вимог, поданих в судовому засіданні, позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати в розмірі 23 339 грн. 25 коп. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з урахуванням їх зменшень, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності та просив відмовити [PERSON] в задоволенні її позовних вимог. Вислухавши пояснення позивачки, повно і всебічно з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В ході судового розгляду встановлено, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №76 від 29 серпня 2014 року, прийнятим на підставі постанови Правління Національного банку України від 28.08.2014 року №537 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АВТОКРАЗБАНК», розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АВТОКРАЗБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на здійснення процедури ліквідації ПАТ «АКБ Банк» заступника директора департаменту моніторингу діяльності банків Фонду Третяка В.О. (а.с.6 - копія постанови; а.с.15-16 - копія рішення). На підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №107 від 08 жовтня 2014 року про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «АВТОКРАЗБАНК», призначено уповноваженою особою Фонд гарантування вкладів на здійснення процедури ліквідації ПАТ «АКБ БАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків Костенка І.І. Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк» №247-02/З від 04.09.2014 року, скорочено чисельність і штат працівників у зв'язку з повною ліквідацією ПАТ «АКБ Банк» та, в подальшому, повідомлено позивачку про майбутнє звільнення (а.с.7 - копія Наказу). Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк» №552-ОС від 14.11.2014 року, позивачку було звільнено з посади начальника відділу по роботі з юридичними особами Київського регіонального відділення ПАТ «АКБ Банк» 17 листопада 2014 року, у зв'язку із скороченням чисельності і штату працівників, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, із нарахуванням вихідної допомоги в розмірі одного середньомісячного заробітку згідно ст.44 КЗпП України, а також нарахуванням грошової компенсації за 42 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки (а.с.17 - копія Наказу; а.с.18-19 - копія розрахункового листа). Як пояснила позивачка в судовому засіданні, відповідач 24.02.2015 року виплатив їй заборгованість по заробітій платі, компенсацію відпускних при звільненні та вихідну допомогу, у зв'язку з чим вона просить лише стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати, що становить 23 339 грн. 25 коп. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. Згідно ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно з вимогами ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, збереження середньої заробітної плати і середньосмісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Враховуючи, що відповідач при звільненні позивачки не виплатив належної їй заробітної плати, а лише 24.02.2015 року провів з нею відповідні розрахунки, суд дійшов до висновку про обгрунтованість і законність позовних вимог та необхідність стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати, виходячи з наступного розрахунку: Середній заробіток за весь час затримки заробітної плати = середньоденна заробітна плата х кількість робочих днів затримки заробітної плати, при цьому середньоденна заробітна плата за серпень-жовтень = (5 029 грн. 07 коп.+3 255 грн. 37 коп.+ 3 503 грн. 06 коп.) / 16+16+18 (кількість робочих днів у серпні-жовтня 2014 року) = 235 грн. 75 коп. Відтак, середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати за період з 18.11.2014 по 24.02.2015 року становить: 235 грн. 75 коп. х 99 днів = 23 339 грн. 25 коп. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved