Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Брусницька сільська рада Кіцманського району Чернівецької області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивачу згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 28.10.2011 року на праві приватної власності, належить житловий будинок з господарськими спорудами розташований за адресою [ADDRESS] . У даному будинку крім позивача зареєстровані відповідачі: її сестра [PERSON] та племінниця [PERSON] , з якіне проживають в даному будинку з 2006 року. Реєстрація відповідача в господарстві перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися її власністю на свій розсуд, а тому просила задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу за її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв та клопотань про перенесення розгляду справи від них не надходило. Відзиву на позов не подавали. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно витягу про державну реєстрацію прав від 28.10.2011 року на праві приватної власності, належить житловий будинок з господарськими спорудами розташований за адресою [ADDRESS] . (а с. 7) Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї сестра [PERSON] [INFO] та племінниця [PERSON] , [INFO] у вказаному господарстві не проживають з 2006 року.(а. с. 9) В силу ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ч. 1ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно достатті 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно дост. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно дост. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно дост. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно дост. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно дост. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Також, судом встановлено, що право позивача вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю підлягає захисту, оскільки відповідачі не проживають у належному позивачу будинку, не приймають участі в утриманні майна та сплаті комунальних послуг, а тому чинить перешкоди у користуванні належним їй житловим приміщенням. У відповідності дост.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідачі змінили місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача із 2006 року в цьому житлі не проживають, однак є зареєстрованим за вказаною адресою, а позивач згідност.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved