Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної доньки, [PERSON] , [INFO] , за минулий час, у розмірі 1/4 частки від отриманих відповідачем доходів за останні три роки. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 07.03.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Виконавчим комітетом Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис №4. Від даного шлюбу народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, тобто не приймає моральної та матеріальної участі у вихованні своєї доньки. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. [PERSON] зазначає, що неодноразово зверталась до [PERSON] з проханням змінити своє ставлення до їх спільної дитини та надавати матеріальну допомогу, але всі прохання залишились поза увагою. Вихованням та забезпечення добробуту доньки займається тільки позивач, дитина проживає разом останньою за адресою: [ADDRESS] . 13.02.2019 року [PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки, 18.02.2019 року Чугуївський міський суд Харківської області розглянув заяву та видав судовий наказ, стягнувши з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1\\4 частини від всіх видів його заробітку (доходу). 13.03.2019 року Міжрайонний відділ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області відкрив виконавче провадження ВП №58604393 з виконання вищезазначеного судового наказу. Позивач також вказує, що донька має проблеми зі здоров`ям, а саме хворобу серця, потребує особливого догляду та харчування, яке багато потребує коштів, на даний час мати не має змоги самостійно вирішувати питання забезпечення та лікування дитини. Оскільки за весь період з моменту народження доньки жодних коштів та іншої допомоги на утримання доньки позивач не одержувала від відповідача, вона вважає, що за рішенням суду відповідач зобов`язаний виплатити аліменти на користь доньки за минулий час, а саме за останні три роки у розмірі 1\\4 частки від отриманих доходів. Позивач подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстровано Виконавчим комітетом Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області 07.03.2013 року, актовий запис №04 (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилась дитина - донька [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом ДРАЦС по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського МРУЮ у Харківській області 12.12.2014 року (а.с.8). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 29.03.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.37). Як слідує з консультативного висновку спеціаліста №3134 від 10.07.2017 року, [PERSON] має діагноз АХЛЖ (а.с.15). 18.02.2019 року Чугуївським міським судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав законної сили 18.02.2019 року та виданий стягувачу (а.с.12). На даний час судовий наказ перебуває на виконанні в Міжрайонному відділі ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2019 року ВП №58604393 (а.с.13). За період з 13.02.2019 року по 14.03.2019 року нараховано аліментів до сплати у розмірі 1573,17 грн. (а.с.14). Згідно рекомендаційних листів, наданих Кочетоцьким дошкільним навчальним закладом (Ясла-садок) та КП «Чугуївський міський центр Первинної медико-санітарної допомоги) батько [PERSON] - [PERSON] останній раз з`являвся у дошкільний заклад, який відвідує донька у 2017 році, не приймає участі у консультаціях, бесідах, батьківських зборах; до лікарняного закладу завжди звертається тільки мати [PERSON] , з батьком дитини лікар не знайомий (а.с.38-39). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, що також визначено у ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання стягнення аліментів за минулий час врегульовано ч. 2 ст. 191 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. За змістом цієї норми право стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: - до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; - особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи тощо. Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилявся від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховував своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах трирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог. Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Як передбачено статтями 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, для вирішення спору позивачці під час судового розгляду даної справи необхідно було довести, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла одержати їх у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. На підтвердження вжитих заходів щодо одержання аліментів та доказів факту ухилення відповідача від сплати аліментів за минулий час, позивачці потрібно було надати суду належні та допустимі докази. Матеріали справи свідчать про те, що з вимогою про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх спільної доньки позивачка звернулась до суду 13.02.2019 року. Разом з тим матеріали справи не містять доказів того, що до 13.02.2019 року [PERSON] приймала заходи щодо одержання аліментів від відповідача на утримання доньки. При цьому просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання доньки за останні три роки, незважаючи на те, що звернулась до суду з даним позовом 11.04.2019 року, в той час як з 13.02.2019 року аліменти вже стягуються з відповідача за рішенням суду. Крім того, відсутні докази ухилення [PERSON] від сплати аліментів за останні три роки, що передують зверненню до суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed