Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання батьківства. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що починаючи з 2001-го і по 2006-ий рік вона проживала разом із своїм громадянським чоловіком [PERSON], між ними існували фактичні шлюбні відносини. Офіційного шлюбу вони не укладали, але проживали разом однією сім'єю, вели спільне господарство та мали спільний побут. На той момент її дівоче прізвище було [PERSON], а на даний час - [PERSON]. В результаті проживання однією сім'єю у них з [PERSON] народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Дитина народилася в Республіці Узбекистан (Хорезмська область), в тій країні, в якій її колишній чоловік перебував на заробітках (а вона як його громадянська дружина перебувала разом з ним). Реєстрація народження людей в країні Узбекистан значно спрощена. Документи, які підтверджують народження людини відрізняються від тих документів, які вимагаються в Україні для реєстрації факту народження. В зв'язку з цим, повернувшись до України, вона тривалий час не могла зареєструвати факт народження нашої дитини, оскільки від неї вимагали документи, які в республіці Узбекистан не видавали. В результаті після довгих поневірянь їй все-таки вдалося зареєструвати факт народження дитини, про це було видане свідоцтво про народження від 22.11.2007р. Матір'ю дитини була записана вона - [PERSON], а батьком - з її слів - [PERSON]. Однак у її колишнього чоловіка прізвище було не [PERSON], а [PERSON]. [INFO] її колишній громадянський чоловік [PERSON] помер. З дня народження їх дочки [PERSON] і по день своєї смерті її колишній громадянський чоловік [PERSON] постійно виховував, утримував і піклувався про дочку. Він був біологічним батьком нашої дитини, реально вважав її своєю рідною дочкою, певний період проживав з ними разом однією сім'єю, виховував, утримував дочку та іншим чином виконував щодо неї свої батьківські обов'язки. Однак в зв'язку із розбіжністю в документах (в реквізиті - прізвище) для офіційних органів той факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] не є достовірним і підтвердженим. Як наслідок вона не може оформити для своєї дочки пенсію по втраті годувальника. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили суд визнати [PERSON], батьком [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON], виключивши з нього відомості про [PERSON] як про батька дитини, зазначити батьком дитини [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов визнала, повідомила, що її покійний син [PERSON] дійсно був батьком [PERSON]. Представник відповідача Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській областів судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, по суті позовних вимог покладався на розсуд суду. Заслухавши сторін, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2001-го і по 2006-ий рік між [PERSON] та [PERSON] існували фактичні шлюбно-сімейні відносини, вони проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі. В результаті проживання однією сім'єю [INFO] у позивачки з [PERSON] народилася дочка [PERSON], в Республіці Узбекистан (Хорезмська область). Згідно свідоцтва про народження від 22 листопада 2007 року матір'ю дитини є [PERSON], а батьком - [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.11.2008р. вбачається, що прізвище позивачки змінилося з [PERSON] на [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. За відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч. 1 ст. 128 СК України). Відповідно до ст. 128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2016 року у справі №161/2237/16-ц було встановлено факт родинних відносин, а саме: що [PERSON], який помер [INFO] є батьком [PERSON], [INFO]. Дане рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відтак суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] є батьком [PERSON], а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved