Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликається на те, що після смерті матері [PERSON], яка померла 01.09.2006 року відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,2118 га., розташованих на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Фактично доні земельні ділянки успадкував батько позивача [PERSON], однак за життя не оформив юридично прийняття такої. [PERSON] помер 25.09.2012 року. Позивач звернулася в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті батьків, однак їй відмовлено через те, що відсутній (загублений) оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Тому просить суд визнати за нею таке право. Представник позивачки [PERSON], до початку судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області в судове засідання не зявився, подав лист з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст. 1, 10, 60 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ; кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Так, 01.09.2006 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом Серії І-СГ № 051967, виданим [PERSON] сільською радою 01.09.2006 р., зроблено актовий запис № 09. Померлій на праві власності належали земельні ділянки № 1 площею 0,5804 га., № 2 площею 0,6313 га., загальною площею 1,2118 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЛВ № 052855 від 28.02.2000 р., реєстровий № 609, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року № 72). Після смерті [PERSON], спадщину фактично прийняв її чоловік [PERSON]. Однак, за життя, не встиг юридично оформити прийняття такої. Свідоцтвом серії І-СГ № 294812, виданим виконавчим комітетом Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 27.09.2012 р., підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 16. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Інших першочергових спадкоємців, немає. До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по його утриманню, сплачує комунальні платежі. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки спірні земельні ділянки належали спадкодавцю, після його смерті переходять до позивача, яка є спадкоємцем померлого по закону. Обставин, які б спростовували твердження позивача поданій позовній заяві, суд не знаходить.

Outcome: approved