Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 09 червня 2012 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 12. Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не складалося вже з перших днів шлюбних відносин через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, розходилися думки та методи щодо виховання дитини, між ними часто виникали сварки та скандали. В даний час сімя існує формально, вони шлюбних відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства, відповідач тривалий час проживає окремо від сімї, а тому позивач не бажає надалі залишатися в шлюбі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила суд позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнала та суду пояснила, що її довіритель не заперечує щодо розірвання шлюбу. На даний час йому стало відомо, що позивачка проживає з іншим чоловіком, примирення між сторонами неможливе. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши та оцінивши здобуті під час судового засідання докази, зясував наступні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №124507, виданого повторно 05 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 червня 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 12. Від даного шлюбу в подружжя народився син Іван, [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ИД №223051, видане повторно 05 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім'я розпалась остаточно. Позивач миритись не бажає і наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не наполягає на збереженні сімї. За час розгляду справи в суді відносини між ними не змінились. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини їх життя суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу №124507, виданого повторно 05 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області, позивачка змінювала своє прізвище при реєстрації шлюбу і бажає відновити дошлюбне прізвище «Онищук».

Outcome: approved