Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 15.05.2008 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Мигівської сільської ради, актовий запис №04. В шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через подружню несумісність, через те, що у них різні наміри і сприйняття матеріальних і моральних обов'язків щодо поваги, підтримки та бажання бути разом. Відповідач тривалий час перебуває за кордоном, не надає грошової допомоги на утримання дітей і через своє особисте життя не займається їх вихованням. Вони фактично разом не проживають і не підтримують жодних подружніх та сімейних стосунків, не ведеться ніяке спільне господарство. Подальше проживання разом та збереження шлюбу вважає не можливим, оскільки таке життя її травмує морально і фізично, а невизначеність стосунків з відповідачем створює непорозуміння та конфлікти в питання особистого життя і поведінки кожного з них. На даний час у них не виникає ніяких спорів щодо поділу спільно нажитого майна. Їх дітей просить залишити з нею, а відповідач матиме можливість відвідувати їх та брати участь у вихованні. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 15.05.2008 року у виконавчому комітеті Мигівської сільської ради, актовий запис №04. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не погоджується. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. У разі неявки відповідача згідна на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2008 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Мигівської сільської ради Вижницького району, актовий запис №04, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 15.05.2008 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 06.10.2008 року та серія [NUMBER] від 26.11.2013 року, виданих виконавчим комітетом Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що позивач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved