Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом до відповідача та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований у Комунарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1235. Позов мотивує тим, що 11 листопада 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON] , [INFO] . Майже рік стосунки між сторонами не носять жодних ознак притаманних шлюбним. З кінця 2020 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. [PERSON] стверджує, що не бачить жодних можливостей подальшого існування такого шлюбу, мають різні погляди на життя та характери. На думку позивачки застосування будь-яких заходів примирення є недоречним і неприпустимим, а вона остаточно визначилась з рішенням про розлучення та не допускає можливості продовження шлюбних стосунків з відповідачем за будь-яких обставин. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надіслав, однак до початку розгляду справи по суті надіслав до суду заяву про визнання позову. \~ \~ \~ \~Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім`я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 908 грн, що підлягають стягненню з відповідача на її користь у розмірі 454 грн, а інша частина підлягає поверненню у зв`язку із визнанням відповідачем позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved