Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення припинення трудових відносин між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (паспорт серії [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] за трудовим договором №15301400452 від 03.02.2014 року з 03 вересня 2014 року за ст. 38 КЗпП. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просить її задовільнити. Представник заінтересованої особи Одеського міського центру зайнятості у судовому засіданні не заперечував протии задоволення вказаної заяви. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 03 лютого 2014 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено трудовий договір , який зареєстровано в Одеському міському центрі зайнятості за №15301400452. Трудові відносини тривали по серпень 2014р. 19 серпня 2014 року заявником було подано заяву на звільнення за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України , на підставі якої трудовий договір між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було розірвано 19 серпня 2014р. і здійснено всі розрахунки в повному обсязі. Однією з підстав, передбачених ст. 36 КЗпП України, для припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мін'юсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Також судом встановлено, що 03 вересня 2014 року заявниця здійснила повний розрахунок з [PERSON] та передала йому трудову книжку з записом про підстави припинення трудових правовідносин, про що свідчить розписка [PERSON] про відсутність майнових претензій до ФОП [PERSON] та отримання трудової книжки, підписана ним власноручно. Однак, після отримання розрахунку [PERSON] переїхав на постійне проживання на територію АРК, яка на даний час вважається окупованою територією України. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» датою початку тимчасової окупації сухопутної території АР Крим та міста Севастополя є 20 лютого 2014 року. [PERSON] звільнився 19 серпня 2014 року. Оскільки [PERSON] на момент фактичного припинення трудових відносин проживав на окупованій території АРК, він повідомив заявницю в письмовій формі про неможливість прибуття до міста Одеса для закриття трудового договору № 15301400452, у зв'язку з загостренням політичною ситуацією на зазначеній території. Таким чином, неможливість забезпечення фізичної присутності [PERSON] на території України для сповіщення державної служби зайнятості України про розірвання трудового договору № 15301400452 від 03 лютого 2014 року робить неможливим зняття зазначеного договору з реєстрації. У зв'язку з вищевикладеними обставинами, заявниця не може зареєструвати припинення трудового договору, та змушена до цього часу подавати звітність до податкових органів та органів соціального страхування стосовно найманої особи, та сплачувати за цю особу податкові та інші відрахування до державного бюджету України. Факт того, що трудові правовідносини між ФОП [PERSON] [PERSON] були фактично припинені 19 серпня 2014 року підтверджуються письмовою заявою працівника на адресу ФОП [PERSON], в якій, зокрема, зазначається про відсутність будь-яких фінансових, майнових та інших претензій з боку працівника до заявниці. Відповідно до п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви [PERSON]про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved