Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтувала тим, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], належать їй на праві приватної власності. У вказаному будинку зареєстрована відповідач, однак за цією адресою з жовтня 2016 року не проживає. В добровільному порядку [PERSON] з будинку, що належить позивачу, не виписалася і не збирається цього робити. Факт непроживання відповідача в будинку, який належить [PERSON] на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин підтверджується актом обстеження умов проживання від 24.07.2018 року. Вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік і повинна бути виписаною з даного помешкання. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча завчасно була повідомлена про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про одержання судової повістки. Враховуючи, що позивач [PERSON] в поданій до суду заяві та її представник [PERSON] в судовому засіданні не заперечують щодо розгляду справи у відсутності позивача та відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши поясненням представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров?я, в якому вона проживає. Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], належать [PERSON] на праві приватної власності. У вказаному будинку зареєстрована відповідач, однак за цією адресою з жовтня 2016 року не проживає. В добровільному порядку [PERSON] з будинку, що належить позивачу, не виписалася і не збирається цього робити. Факт непроживання відповідача в будинку, який належить [PERSON] на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин підтверджується відповідним актом обстеження умов проживання. Зазначені обставини підтвердила представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом довідки Прилісненської сільської ради Волинської області № 2158 від 24.07.2018 року, будинкової книги для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS], витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 122795315 від 4.05.2018 року, акта обстеження умов проживання від 24.07.2018 року. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги, а також доказів про необґрунтованість заявлених позивачем вимог станом на час розгляду справи не подано. Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що оскільки [PERSON] відсутня в будинку по [ADDRESS], що належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, з жовтня 2016 року, тобто більше одного року, без поважних причин, вона втратила право користування вказаним житловим будинком, а тому позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS], підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на рахунок УК у Маневич.рн/Маневичівс.рн/22030101 (рахунок отримувача 31213206003287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), найменування суду - Маневицький районний суд Волинської області) 768 гривень 40 копійок судового збору.

Outcome: approved