Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на ? частки у спільному сумісному майні подружжя: ? квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частки у спільному сумісному майні подружжя: ? квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позов обґрунтовує наступним. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.11.2001 року до 29.04.2014 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу малолітня донька залишилася проживати з нею за адресою: [ADDRESS]. Із квартири [ADDRESS] вони вимушені виїхати. Зазначена квартира придбана сторонами під час шлюбу. Відповідно до пункту 16 зазначеного договору вона, як дружина, надала згоду на придбання вказаної квартири. Відповідно до витягу КП «Абрис» від 26.01.2006 квартира зареєстрована у Реєстрі прав власності на нерухоме майно одноособово за [PERSON] Оскільки квартира [ADDRESS] придбана у шлюбі, на неї поширюється режим спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просить виділити зі спільного майна та залишити у його власності житлову квартиру [ADDRESS], при цьому позбавити права власності на частку у цій квартирі [PERSON], присудивши останній грошову компенсацію її частки у житловій квартирі в сумі 6041,00 грн., яка знаходиться на депозитному рахунку суду. Зустрічний позов обґрунтовує наступним. 17.11.2001 року між сторонами був укладений шлюб, сумісне шлюбне життя між ними було припинено 12.05.2014 року, і вони почали мешкати окремо, зокрема він почав постійно проживати у квартирі [ADDRESS], яка була придбана ним під час шлюбу з [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири від 12. 01. 2006 року та зареєстрував своє право власності на цю нерухомість 26. 01. 2006 року, а вона проживала в іншій квартирі. Він не оспорює та погоджується з вказаною [PERSON] у первісному позові з загальною вартістю квартири у розмірі 12082 грн., згідно до п. 4 Договору купівлі-продажу квартири, а відтак відповідно із сумою 6041 грн., яка складає розмір ідеальних часток розміром по ? кожного у цій квартирі. Проте, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені й мешкають вони окремо, у нього фактично є інша жінка, з якою він сумісно мешкає у спірній квартирі однією сім'єю, але поки що без відповідної державної реєстрації фактичних шлюбних відносин, саме та обставина, що фактично у нього друга сім'я, з якою він проживаю й була підставою для залишення [PERSON] з дитиною спірної квартири та її переїзду на постійне проживання у інше житлове приміщення, у якому вона залишається й на теперішній час. Фактичне спільне користування спірною квартирою є неможливим, що дає йому право звернутися з зустрічним позовом у якому просити, з огляду на вимоги положень ч. 2 ст. 364 ЦК України, позбавити [PERSON] її частки у спільній квартирі та готовий сплатити їй компенсаційну грошову вартість її частки в погодженому між ними розмірі 6041 грн. шляхом попереднього внесення вищезазначеної суми на депозитний рахунок суду. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, первісний позов та обставини, якими він обґрунтований підтримала, зустрічний позов не визнала. В запереченнях на зустрічний позов відмовилась від отримання грошової компенсації її частки спірної квартири. [PERSON] та його представник в судовому засіданні первісний позов не визнали, зустрічний позов та обставини, якими він обґрунтований підтримали. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі з 17.11.2001 року по 29.04.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 29.04.2014 року в справі №328/1255/14-ц. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. 20.01.2006 року, під час шлюбу, [PERSON] набув у власність спірну квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.01.2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.01.2006 №9670183. Згідно довідки ПП «Токмак-Центр» від 02.04.2014 року, сторони дійсно проживають у спірній квартирі. 19.01.2015 року [PERSON] вніс на депозитний рахунок суду 6041,00 грн. - грошову компенсацію вартості частки [PERSON] у спільному майні. [PERSON] відмовилась від отримання грошової компенсації вартості її частки, що підтверджується її запереченнями на зустрічний позов. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то майно, яке було одержане за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної ї власності на майно, набуте під час шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником спірної квартири, яка була придбана під час шлюбу з [PERSON], її частка у спільній сумісній власності складає 1/2. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Ч. 4 ст. 71 СК України визначено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків передбачених ЦК України. Такі випадки визначені ч.1 ст.365 ЦК України, згідно якої право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Судом встановлено, що частка [PERSON] у спільній сумісній власності становить 1/2, що не є незначною часткою. Суду не надано доказів про неможливість виділення в натурі чаткок зі спільної сумісної власності а також неможливості спільного користування спільним майном. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України право власності [PERSON] на її частку в спільній сумісній власності не може бути припинено без її згоди. Таким чином, зустрічні позовні вимоги суперечать вимогам ч.1 ст. 365 ЦК України, тому задоволеню не підлягають. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути понесенні останньою та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 365,40 грн. На підставівикладеного,

Outcome: approved