overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, посилаючись на те, що остання є її донькою та проживає разом з нею. Починаючи з січня 2006 року [PERSON] почала вести себе дивно, стала відмовлятись від їжі, не спати вночі, їй постійно вважалось, що хтось слідкує за нею. З цього приводу вона перебувала на стаціонарному лікуванні в першому психоневрологічному відділенні Харківської міської психоневрологічної лікарні № 3. З часом в неї почала проявлятись агресивність, яка зростала з кожним днем, вона почала кидатись на мати та лаятись. На сьогоднішній день [PERSON] перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері №3. З 09.07.2013 року [PERSON] перебуває на лікуванні у психоневрологічному диспансері №3, агресивно себе повидить, відмовляється від лікування, тим самим погіршуючи стан здоров'я. Через хворобу вона не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради, в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. Про причини неявки не повідомив. Заяв про розгляду справи за його відсутності не надходило. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви повністю підтримав та просив їх задовольнити. Суд, ознайомившись з заявами заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до вимог ст. 143 ЦПК України ухвалою суду від 04 листопада 2013 року була призначена по справі амбулаторна судово-психіатрична експертиза для з'ясування питання, чи страждає [PERSON] психічною хворобою і чи може вона усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку акту № 37 від 21.01.2014 року Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3, [PERSON] в теперішній час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі шизофренії параноїчної форми, в теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. [PERSON] є матір'ю недієздатної, здійснює за нею догляд, піклується про стан її здоров'я, матеріально утримує. В зв'язку з чим, суд вважає можливим задовольнити заяву [PERSON] та призначити її опікуном над недієздатною [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, посилаючись на те, що остання є її матір'ю. Протягом останнього часу в неї значно погіршилась пам'ять, має місце зміна поведінки, порушення сну, стан її здоров'я постійно погіршується, вона не може піклуватись про себе, не розуміє значення своїх дій, не орієнтується в просторі та часі, не може самостійно обслуговувати себе, тощо. Внаслідок неадекватної та агресивної поведінки [PERSON] оглянута лікарем-психіатром і з 08.01.2016 року і по теперішній час перебуває у ХОКПЛ №3 на лікуванні. Через хворобу вона не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки. В судове засідання заявник не з'явилась, до його початку звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви та підтримав подання органу опіки та піклування про встановлення опіки та призначення заявника - [PERSON] опікуном над її матір'ю, [PERSON] Суд, ознайомившись із заявою заявника, вислухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до вимог ст. 143 ЦПК України ухвалою суду від 12.03.2016 року по справі призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза для з'ясування питання, чи страждає [PERSON] психічною хворобою і чи може вона усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку № 274 від 01.04.2016 року Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3, [PERSON] в теперішній час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі судинної деменції, за своїм психічним станом в теперішній час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. [PERSON] є дочкою недієздатної, здійснює за нею догляд, піклується про стан її здоров'я, матеріально утримує. В зв'язку з чим, суд вважає можливим задовольнити заяву [PERSON] та призначити її опікуном над недієздатною [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною, в якій зазначила наступне. [PERSON] є тіткою заявника, є інвалідом війни з дитинства, 2 групи, стоїть на обліку у психіатра з 2013 року, хворіє хворобою Альцгеймера. Із-за хвороби [PERSON], не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вона не впізнає раніше знайомих людей, не пам'ятає назв предметів, імен людей, не розуміє котра година, яка пора року. Іноді наступають приступи агресії. Вона не здатна піклуватися про себе. Просить визнати [PERSON] недієздатною. В судове засідання заявник не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, без проведення фіксації судового процесу, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити її в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно до свідоцтв про народження [PERSON] є рідною тіткою заявника, [PERSON] Згідно до акту №569 від 02.10.2014 року судово - психіатричної комплексної експертизи, проведеної експертами КУ «Обласної клінічної психіатричної лікарні» Запорізької обласної ради, [PERSON], [INFO], в результаті органічного ураження головного мозку не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] При вищевикладеному,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною. Заявниця вказує, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у психіатра, є інвалідом другої групи з 12.02.2013 року та отримує пенсію, що підтверджується довідками, наданими заявницею [PERSON] Заява підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON], [INFO], хворіє психічним захворюванням - параноїдна шизофренія, перебуває на обліку у психіатра, з 12.02.2013 року є інвалідом другої групи, що підтверджується довідками, виданими Болградською центральною районною лікарнею та копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] (а.с.7, 10). Заявниця проживає з [PERSON] однією сім'єю, здійснює догляд за нєю. Викладене підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9), довідкою до акту огляду у МСЕК № 966276 від 12.02.2013 року про визнання [PERSON] інвалідом 2 группи (а.с.10). Відповідно до акту комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 658 від 10.12.2014 року [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, унаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними (а.с.32-36). Відповідно до ст. ст. 39, 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона унаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа признається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. При таких обставинах суд доходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до ст. ст. 39, 40 ЦК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною. Заявниця вказує, що [PERSON], [INFO], психічно хвора людина. Від народження є розумово відсталою і перебуває на обліку у психіатра, є інвалідом з дитинства першої групи А, що підтверджується довідкою, серії 10 ААВ № 749209. Заява підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON], [INFO], хворіє, ій встановлений діагноз - глибока розумна відсталість, тетрапарез, перебуває на обліку у психіатра, є інвалідом першої групи А, що підтверджується довідками, виданими Болградською центральною районною лікарнею (а.с. 13,14), та висновком судово-психіатричної експертизи за № 285 від 08.06.2015 року (а.с.31-34). Заявниця проживає з [PERSON] однією сім'єю, здійснює догляд за нєю. Викладене також підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON] (а.с.9), довідкою, виданою виконкомом Болградської міської ради Одеської області, іншими матеріалами справи. Відповідно до висновку КУ «ООМЦПЗ» за № 285 від 08.06.2015 року [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання у вигляді глибокої розумовою відсталістю, унаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними (а.с.31-34). Відповідно до ст. ст. 39, 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона унаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа признається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. При таких обставинах суд доходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до ст. ст. 39, 40 ЦК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім її колишнього чоловіка [PERSON], [INFO] та визнання права одноосібної опіки та піклування над дітьми. Посилалась на те, що в січні 2013 року він пішов у невідомому напрямку і за місцем реєстрації та проживання більше не з'являвся. Вказувала, що ухвалою суду від 30.12.2013р. [PERSON] оголошено у розшук, а вжиті заходи щодо його розшуку результату не дали і по сьогоднішній день місце знаходження його не відоме. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, а від третіх осіб надійшли на адресу суду заяви в яких останні просили провести розгляд справи за відсутності їх представників. Вислухавши заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва та рішення (а.с.19,22), [PERSON] [INFO] є колишнім чоловіком [PERSON] Згідно пояснень заявниці, 02.01.2013р. [PERSON] пішов з дому і по теперішній час ніякої інформації про його місцезнаходження не має. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 30.12.2013р. [PERSON] було оголошено в розшук у зв'язку з наявністю боргу за договором розписки у сумі 1516955,83 грн.(а.с.5). Згідно листа СУ ГУМВС України в Київській області (а.с.10), інформація щодо місця знаходження [PERSON], [INFO] відсутня. Відповідно до ч.1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зважаючи на те, що з січня 2013 року місце знаходження [PERSON] невідоме та встановити його неможливо, суд вважає, що його слід визнати безвісно відсутнім. Що стосується вимог про визнання права одноосібної опіки та піклування над спільними дітьми: сином [PERSON] [INFO] та донькою [PERSON] [INFO] , то суд вважає необхідним відмовити в задоволені заяви в цій частині, оскільки дане питання вирішується Органом опіки та піклування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім свого колишнього чоловіка [PERSON] [INFO]. В обґрунтування вимог заявник зазначив, що з 04 серпня 2006 року по 04 травня 2011 року перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON]. В травні 2010 року [PERSON] вибув із с.Костянтинівка Смілянського району Черкаської області. З того часу [PERSON] зв'язку з колишнім чоловіком більше не підтримувала, та жодних відомостей про місце його перебування не має. Їй потрібно оформити соціальні виплати на дитину, тому вимушена звертатись до суду із відповідною заявою. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав, посилаючись на обставини, зазначені у заяві та просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області в судовому засіданні не заперечував відносно задоволення заяви. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] Відповідно до рішення про розірвання шлюбу від 04 травня 2011 року, шлюб між заявником та [PERSON] розірваний. Відповідно до довідки виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради від 26 червня 2017 року №325, [PERSON] [INFO], зареєстрований в [ADDRESS] але не проживає з січня 2010 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили факт того, що [PERSON] в 2010 році виїхав із с. Костянтинівка Смілянського району Черкаської області і з того часу відомості про місце його перебування відсутні. Як передбачено ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Згідно ст. 234 ЦПК України суд розглядає справу про визнання особи безвісно відсутньою в порядку окремого провадження. Визнання особи безвісно відсутньою необхідно для отримання соціальних виплат на дитину. Відповідно до ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання безвісно відсутньою її доньку [PERSON]. Посилалась на те, що з 01.04.2005р. донька за місцем реєстрації та проживання більше не з'являлась. Вказувала, що зверталась до Бобровицького РВ УМВС України у Чернігівській області із заявою про розшук доньки, але вжиті заходи щодо її розшуку результату не дали і по сьогоднішній день місце знаходження її не відоме. В судове засідання заявник не з'явилась, але надала суду заяву в якій свої вимоги підтримала та просила розгляд справи провести за її відсутності. Від третьої особи Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дарницького району м. Києва надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, а представник Головного управління юстиції у м. Києві до суду не з'явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва, довідки (а.с.5,6) та письмових пояснень заявника, [PERSON] [INFO]. є рідною донькою [PERSON] та з 1993 року зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] Згідно письмових пояснень заявниці, у березні 2005р. [PERSON] поїхала в селище Кобижчі Бобровицького району Чернігівської області до свого цивільного чоловіка, а 01.04.2005р. пішла до сусідки, яка мешкала на сусідній вулиці і за місцем реєстрації та проживання більше не з'являлась. Як вбачається з довідки виданої Бобровицьким РВ УМВС України в Чернігівській області (а.с.8), місце перебування [PERSON] [INFO], жительки с. Кобижча з травня 2005 року та по теперішній час невідоме. Відповідно до ч.1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зважаючи на те, що з травня 2005 року місце знаходження [PERSON] невідоме та встановити його неможливо, суд вважає, що її слід визнати безвісно відсутньою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого Ружинським районним судом Житомирської області по рішенню від 11.04.2011р. . таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи це наявністю рішення суду від 30.11.2017р., яким було змінено розмір аліментів, визначений попереднім рішенням Ружинського районного суду. Суд, розглянувши заяву [PERSON], оглянувши матеріали цивільних справ №2- 159/2010р. та № 291/1304/17 втановив наступне. Ст. 270 ЦПК Українив п. 3 ч. 1 передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Сторони в судове засідання не викликались, проте проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. По справі №2- 159/2010р. за позовом [PERSON] до [PERSON] [PERSON] районним судом Житомирської області 11.04.2011р. було винесено рішення, яким було задоволено позовні вимоги і стягнуто на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] на утримання їхньої малолітньої дитини - доньки [PERSON], яка народилась 19.06.2003, аліменти в розмірі 1\\4 всіх видів доходу(заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого для диттини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, тобто до 19.06.2021 року По вказаній справі позивачці 20.04.2011р. Ружинським районним судом було видано виконавчий лист. По справі № 291/1304/17 за позовом [PERSON] до [PERSON], Ружинським районним судом Житомирської області 30.11.2017р. було винесено рішення, яким було задоволено позов [PERSON] та змінено розмір аліментів, присуджених до стягнення з [PERSON] о.С., згідно рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 11.04.2011р. , з 1\\4 частки всіх видів доходу (заробітку) щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, на 1\\4 частки всіх видів доходу (заробітку) щомісячно , але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 10 листопада 2017 року і до повноліття дитини. Вказане рішення суду набрало законної сили, а тому з 10.11.2017р. розмір аліментів, які стягувались з [PERSON] на користь [PERSON] відповідно до рішення суду від 30.11.2017р., змінено і останні підлягають стягненню в розмірі, визначеному рішенням суду від 30.11.2017р., починаючи з 10.11.2017р. З врахуванням викладеного, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім, у якій просить суд визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім. У заяві зазначено, що [PERSON] у 2001 році зареєструвала шлюб з [PERSON], 30 квітня 2003 року у них народилась дочка. Врешті-решт шлюб було розірвано, дитина залишилась проживати з [PERSON], згідно рішення суду [PERSON] зобов'язано сплачувати на утримання дитини аліментні платежі. Після розірвання шлюбу [PERSON] виїхав з с. Райгородка Сватівського району до м. Стаханов Луганської області, де працював та інколи сплачував аліменти, близько 5 років відомостей про колишнього чоловіка у заявника немає, аліменти вона також не отримує. Встановлення безвісно відсутнім громадянина [PERSON] необхідно заявнику для звернення до відділу соціального захисту для призначення допомоги на утримання дитини. Заявник у судове засідання не прибула, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на заяві наполягає. Представники заінтересованих осіб - управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області та управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації також не прибули у судове засідання, надавши завчасно заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення вимог, викладених у заяві. Суд, беручи до уваги заяви заявника, представників заінтересованих осіб про розгляд справи за їх відсутності, дослідивши в судовому засіданні надані заявником докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] про визнання громадянина безвісно відсутнім в повному обсязі, оскільки відповідно до постанови про повернення виконавчого документа № 3-128-03 від 04.09.2003 року згідно довідки з паспортного столу боржник [PERSON] у Сватівському районі не прописаний та не мешкає, ухвалою Сватівського районного суду від 30.09.2003 року [PERSON] оголошено у розшук, працівниками міліції було встановлено місце проживання [PERSON] в [ADDRESS] та працюючим в м. Стаханов в ПП «[PERSON]», але відповідно до постанови про закриття виконавчого провадження від 22.04.2004 року [PERSON] не значиться, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2004 року у м. Брянка відкрито виконавче провадження, але заявник з того часу не отримувала аліментів від [PERSON] та не мала жодних зв'язків з ним. Згідно ст. 43 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Для заявника визнання [PERSON] безвісно відсутнім має юридичне значення, оскільки надасть їй змогу реалізувати своє право на оформлення соціальної допомоги на утримання дитини чи пенсії шляхом звернення до органів соціального захисту населення та Пенсійного фонду України. На підставі викладеного,

Outcome: approved