Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.11.1998 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з 2003 року відносини між нею та чоловіком різко погіршились, так як він почав зловживати алкогольними напоями та ігнорувати сімейними цінностями. Всі зароблені кошти фактично витрачав на свої потреби. Хоча вони і проживають в одному приміщені, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутні почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, а тому за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Сторони в судове засідання не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Строк на примирення просила не надавати. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, строк на примирення просив не надавати. Судом проведено розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалено рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 1998 року, про що Палацом урочистих подій Олександрійської міської ради Кіровоградської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 576, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ОЛ №030451 від 21.11.1998 року. (арк.с.6) Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (арк.с.7), та [PERSON], [INFO]. (арк.с.8) Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви вбачається, що підставою припинення сімейних відносин між сторонами стали відсутність почуття любові і поваги. Відповідач подав заяву, в якій вказав, що проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, враховуючи, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved