overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що починаючи з 2009 року відповідач не проявляє батьківської турботи та опіки, не приймає участі у вихованні доньки, матеріальну допомогу не надає, аліменти не сплачує, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з донькою, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, що підтверджено документально, про причини неявки не повідомив, заперечень на позов не надав, тому відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04.12.2013 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу від 04.12.2013 року [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Згідно свідоцтва про народження від 04.12.2008 року [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №938, від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області від 06.06.2016 року за № 01/21-1071 позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Згідно нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 05.05.2016 року [NUMBER], відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи, що відповідач самоусунулася від виховання та утримання дитини, не цікавиться її здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб зареєстрований 10 серпня 2002 року Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, кожний з них має різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Сторони до зали судових засідань не з'явились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 19,20). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 10 серпня 2002 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.18). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого від 22.02.2007 року (а.с.9). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідачем не надано відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], та просить суд збільшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача на 1/3 частину щомісячно, анулювати виконавчий лист виданий Котовський міськрайонним судом Одеської області від 24 лютого 2011 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, його представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вважаючи, що підстав для збільшення розміру аліментів не має. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сторони не знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2011 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх його доходів щомісячно, починаючи з 09 грудня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Від іншого шлюбу відповідач має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на якого сплачує аліменти у розмірі 1/4 частина з усіх видів його заробітку. Згідно наданих суду копій розрахункових чеків [PERSON] отримує мінімальну заробітну плату. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою не надано жодних доказів того та не доведено, що у відповідача поліпшився матеріальний стан і що він має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі без погіршення його матеріального стану, крім того, відповідач отримує мінімальну заробітну плату та сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини. Таким чином, суд не знаходить підстав для збільшення розміру аліментів. При таких обставинах, позовні вимоги є необґрунтованим та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], та просить суд змінити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 158,00 грн. щомісячно на ? частину з усіх його видів заробітку щомісячно, проте не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з тим, що прожитковий мінімум для дитини відповідного віку після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів суттєво збільшився, її видатки на утримання дитини також суттєво збільшились. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони не перебувають у шлюбі. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 05 квітня 2006 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у сумі 158,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» [PERSON] є студенткою І курсу Миколаївського коледжу вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», навчається на контрактній основі. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи, що з часу ухвалення судового рішення від 05 квітня 2006 року про стягнення з відповідача аліментів, суттєво збільшився прожитковий мінімум на дитину, який відповідно до Закону України «Про Державний Бюджет на 2013 рік», для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 грудня 2013 року - 1286,00 гривень, крім того суттєво збільшилися ціни на основні групи продовольчих товарів, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів у 158,00 грн. не забезпечує належного утримання неповнолітньої дитини, виходячи з віку дитини та потреб для її нормального утримання, виховання. З огляду на викладене, а також те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік дитини, що встановлений розмір аліментів за попереднім рішенням суду є незначним, а розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на теперішній час становить 1286,00 грн.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, укладений 02.07.2016 року та зареєстрований Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, актовий запис № 250. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі в судовому засіданні, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2016 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, актовий запис № 250, згідно свідоцтва про шлюб видане 02.07.2018 року, серія [NUMBER]. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Подружні відносини не збереглись. Зв'язок вони не підтримують. Надання строку на примирення не дасть позитивних результатів, оскільки між сторонами вже багато років відсутні будь-які відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України в постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК (п.3). З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, укладений 05.10.2006 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 51. Позивачка у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі в судовому засіданні, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2006 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 51, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 031983. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Подружні відносини не збереглись. Зв'язок вони не підтримують. Надання строку на примирення не дасть позитивних результатів, оскільки між сторонами вже багато років відсутні будь-які відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За розясненням Пленуму Верховного Суду України в постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК (п.3). З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати, згідно\~ст.141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, укладений 05.12.2003 року та зареєстрований відділом реєстрації актів громадян Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 457. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі в судовому засіданні, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 05.12.2003 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадян Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 457. Від шлюбу мають сина -[PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Подружні відносини не збереглись. Зв'язок вони не підтримують. Надання строку на примирення не дасть позитивних результатів, оскільки між сторонами вже багато років відсутні будь-які відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України в постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК (п.3). З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненнюз відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, укладений 15.09.2012 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 898. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі в судовому засіданні, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15.09.2012 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 898. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Подружні відносини не збереглись. Зв'язок вони не підтримують. Надання строку на примирення не дасть позитивних результатів, оскільки між сторонами вже багато років відсутні будь-які відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України в постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК (п.3). З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved