Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06 листопада 2017 року вона надала [PERSON] грошову позику у сумі 9540,0 грн. в термін до 06 листопада 2018 року з поверненням щомісячно суми позики частинами, так і одноразово в повному обсязі не пізніше 06 листопада 2018 року. Сторони домовились, що за прострочення повернення суми позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожний день прострочення, а також суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми в порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України. Оскільки відповідач сплатив лише частину позики в сумі 500,0 грн, а у строк до 06.11.2018 року всієї суми боргу не повернув, позивач звернулась до суду з відповідним позовом, згідно з яким просила стягнути з відповідача борг у сумі 9050,00 грн., проценти від позики у розмірі 27000,00 грн., три проценти річних за користування грошовими коштами, що становить 15,60 грн., суму пені 187,24 грн., сплачену суму судового збору 704,8 грн. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 28.12.2018 року. Ухвалою суду, яка була направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотання про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Саттями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. \~ \~ \~ \~Відповідно до договору позики від 06.11.2017 року [PERSON] 06 листопада 2017 року надала [PERSON] грошову позику у сумі 9540,0 грн. в термін до 06 листопада 2018 року з поверненням щомісячно суми позики частинами, так і одноразово в повному обсязі не пізніше 06 листопада 2018 року. Сторони домовились, що за прострочення повернення суми позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожний день прострочення, а також суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми в порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.\~2\~ст.\~1047\~ЦК Українина підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається\~із копії\~розписки \~від 06.11.2017\~року,\~яка є\~невід`ємною\~частиною договору\~позики від\~06.11.2017\~року,\~[PERSON]\~ отримав\~кошти в\~сумі 9540,0\~грн.\~від [PERSON],\~які зобов`язується\~повернути згідно\~з умовами\~договору позики\~від 06.11.2017\~року до\~06\~листопада 2018\~року. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином суд приходить до висновку, що в даному випадку розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видавався боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Відповідач свої зобовязання не виконав, а тому має повернути суму боргу 9050.0 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з п. 3.8 договору сторони домовились, що за прострочення повернення суми позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожний день прострочення. Дослідивши розрахунок заборгованості, зазначений позивачем у позовній заяві, суд погоджується, що з відповідача по справі також необхідно стягнути три проценти річних від простроченої суми, що становить 15 грн. 60 коп. та пеню в сумі 187,24 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови договору, а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості у примусовому порядку. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають до повного задоволення. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, що стверджуються платіжним дорученням від 27.11.2018 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі зазначеного та

Outcome: approved