Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, як на частку в спільному майні подружжя, та на 1/2 його частину в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2009 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Сокиричі по вул. Будівельна, 1, Ківерцівського району Волинської області. Спадкоємцями майна померлого є його матір [PERSON], дружина [PERSON] та їхні діти [PERSON] та [PERSON] Матір та діти спадкодавця не претендують на прийняття спадщини після смерті [PERSON] Зазначене майно було набуте [PERSON] та [PERSON] під час перебування в шлюбі, тому є спільним майном подружжя, і відповідно спадкуванню підлягає 1/2 його частина, а на іншу 1/2 частину вона має право, як на частку у спільному сумісному майні подружжя. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в с. Сокиричі по вул. Будівельна, 1, Ківерцівського району Волинської області, як на частку в спільному сумісному майні подружжя, та на 1/2 їх частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про визнання заявленого позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 081927, актовий запис № 29, виданого 05.09.2009 року Виконавчим комітетом Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] помер 04.09.2009 року /а.с. 5/. Відповідно до виписки з погосподарської книги № 2 за 2016 рік та довідки № 108 від 21.01.2016 року для прийняття спадщини, виданих Сокиричівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами 1982 року побудови, що знаходиться в с. Сокиричі по вул. Будівельна, 1, Ківерцівського району Волинської області, значиться за померлим [PERSON] Спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав зі своєю дружиною [PERSON], донькою [PERSON] і сином [PERSON] /а.с. 6-7/. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. В силу ч. 1 ст. 1261 ЦК України, позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 333762, актовий запис № 16, виданого 14.11.1984 року Садівською сільською радою Луцького району Волинської області вбачається, що позивач [PERSON] Л.Ф. та спадкодавець [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1984 року і шлюб розірвано не було /а.с. 9/. Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, і як передбачає ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином майно, що рахується за померлим [PERSON] набуте під час шлюбу з [PERSON], тому дане майно належить їм на праві спільної сумісної власності, і відповідно розмір частки позивача у ньому складає 1/2, а інша 1/2 частина майна підлягає спадкуванню за законом. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 233/01-16 від 19.02.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 43018339 від 19.02.2016 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 12 за 2016 рік. 22.01.2016 року із заявою про пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини звернулася матір спадкодавця [PERSON] Інші спадкоємці до Ківерцівської нотаріальної контори не звертались і свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Разом з тим, постановою Ківерцівської Державної нотаріальної контори № 66/02-31 від 22.01.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця /а.с. 14/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог. На підставі ст.ст. 328, 368, 370, 392, 1222, 1261, 1269-1270 ЦК України,

Outcome: approved