Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], стверджуючи, що їй на праві власності належить 47/100 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у вказаній частині житлового будинку, проте не проживає там. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовляється. Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування 47/100 частинами житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зобов'язати Котовський МВ ГУМВС Украйни в Одеській області зняти відповідача з реєстраційного обліку з вказаного житлового будинку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, сповіщався про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації свого постійного місця проживання. Повідомлення про виклик повернулись із зазначенням, що відповідач за вказаною адресою не проживає. Іншими даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно абзацу 5 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за місцем реєстрації проживання, вважається, що судовий виклик вручено їй належним чином. Представник Котовського РВ ГУДВС Украйни в Одеській області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомили, були сповіщені належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 47/100 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19699379 від 29 липня 2008 року. Згідно довідки голови квартального комітету Гуцол С. А. у 47/100 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстрований відповідач, але за місцем реєстрації не проживає з 2011 року. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи ті обставини, що позивачка є власником 47/100 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідач без поважних причин не проживає у спірному житловому будинку, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки зазначена норма закону визначає порядок зняття з реєстрації з підстав визнання таким, що втратив право користування жилим приміщення як самостійну норму, в задоволенні вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку слід відмовити, як такі що заявлені безпідставно та передчасно.

Outcome: partial