Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання (догляду), про визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 липня 2014 р. між чоловіком позивачки [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір довічного утримання (догляду), який посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі під № 1780 (серія HAB 344518) (надалі за текстом - Договір). За умовами укладеного між сторонами Договору, [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру під № 175 в будинку № 154 по проспекту Добровольського в м. Одесі, яка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] [PERSON] та його дружині [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності (серія ЯЯЯ №076520), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 07.02.2005 р.. Взамін чого Набувач [PERSON] (відповідач у справі) зобов'язалась забезпечувати [PERSON] та її чоловіка [PERSON] утриманням та доглядом довічно. Факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про одруження (серія ІІ-ЯК №0287438) виданим Одеським міським РАЦС 12.11.1966 р. (копія додається). Пунктом 2.1. Договору визначено розмір матеріального забезпечення з утримання (догляду), яке повинно було надаватись щомісяця [PERSON] [PERSON] та - [PERSON], як дружині [PERSON] у сумі двох мінімальних пенсій. Додатково, у відповідності до п. 2.2. Договору, [PERSON], зобов'язалась здійснювати утримання (догляд) у вигляді: а) надання побутових послуг (прання постільної білизни - один раз на 14 днів, послуги перукарні - один раз на місяць, ремонт за потребою побутової техніки, а також аудіо-, відеотехніки тощо). б) забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів. в) оплати проживання, комунальних та інших послуг. У разі смерті [PERSON] ([PERSON]Ф.) та його дружини ([PERSON]), [PERSON] зобов'язалась поховати їх (пп. 3.2.2. Договору). Однак, до сьогодні Відповідач не виконує свої обов'язки згідно досягнутої між сторонами домовленості, відсторонилася від надання матеріального забезпечення та догляду. Крім того, починаючи від дати укладання Договору до 31.08.2015 р. включно, Відповідач зобов'язана була щомісяця здійснювати матеріальне забезпечення в сумі двох пенсій, що дорівнює 1954, 94 грн. на місяць, а починаючи з 01.09.2015 р. - 2148, 00 грн. на місяць. Однак відповідачка не виконує обов'язок щодо матеріального забезпечення та утримання. Обумовлені в Договорі кошти Відповідачем жодного разу не надавались ані позивачці [PERSON], ані її чоловіку [PERSON]. Позивачка також посилається на те, що їй, [PERSON] 31.01.1995 p. на підставі висновку МСЕК встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково (копія довідки серії і МСЕ № 136915 додається). [PERSON] 29.10.2002 р. на підставі висновку МСЕК, також, встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково. Згідно виписки - епікризу з історії хвороби № 23537, [PERSON] встановлено діагноз: виражений посттравматичний хронічний конвексітальний арахноідит з гідроцефалією. Дисциркуляторна енцефалопатія. Кризовий перебіг з частим кризовим станом. Лікарем рекомендовано прийом вітамінотерапії, психотропних енцефабола, ноотропіла / при нападах еуфілін, реланіум, а також гіпотензивна терапія, що сприяє запобіганню та уповільненню прогресуванню захворювання. В звязку з чим, позивачка разом із чоловіком потребували постійного стороннього догляду та допомоги, проте, незважаючи на необхідність у медичних обстеженнях та лікуванні, відповідачка не цікавилась станом здоровя. Всіма медичними препаратами, вона з чоловіком забезпечували себе самостійно та за власні кошти. 11 січня 2015 р. помер чоловік позивачки [PERSON] Всі витрати пов'язанні з похованням чоловіка були оплачені позивачкою за рахунок власних коштів. [PERSON] відмовилась від поховання [PERSON] Після смерті чоловіка стан здоров'я позивачки погіршився, вона потребує медичного обстеження та лікування, проте вимушена купувати ліки самостійно. Відповідач ігнорує її звернення щодо потреби у лікуванні та ліках. Загалом виконання умов Договору після смерті чоловіка [PERSON], звелося до спілкування з Відповідачем в телефонному режимі. На підставі викладеного, позивачка просить: 1.Розірвати Договір довічного утримання (догляду), який посвідчено 17 липня 2014 року [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі під № 1780 (серія HAB 344518). 2.Визнати за нею, [PERSON], 17.09.1941 право власності на квартиру під № 175 в будинку № 154 по проспекту Добровольського в м. Одесі. В судовому засіданні позивачка, а також її представник підтримали позовні вимоги. Так позивачка в процесі розгляду справи пояснила, що відповідачка фактично свої обовязки за договором не виконувала. Всю матеріальну та фізичну допомогу надавали їй сусіди, а також племінник. За квартиру вона сплачувала самостійно. Позивачка пояснила, що вона неодноразово зверталась до відповідачки з проханням купити їй продукти харчування та допомогти в побуті. Однак до позивачки проходила лише мати відповідачки, яка інколи приносила продукти харчування, за що просила розрахуватись. Позивачка кожного разу розраховувались за продукти харчування. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідачка намагалась постійно виконувати свої обовязки за договором. Так, з початку укладення договору вона відвідувала [PERSON] та [PERSON], надавала їм необхідну матеріальну допомогу, а також допомагала з побутом. В той же час, вони ніколи не просили надавати їм матеріальну допомогу, оскільки бажали вирішувати свої проблеми самостійно. Після смерті [PERSON] відповідачка вирішила поховати його за власні кошти, проте позивачка [PERSON] відмовилась приймати будь-які кошти на поховання. Останнім часом відповідачка намагалась спілкуватись з позивачкою, надавати їй необхідну допомогу, проте позивачка відмовляється з нею спілкуватись та приймати відповідну допомогу. Крім того, 15.12.2016 р. відповідачка здійснила електронний переказ коштів в сумі 38500 грн. на ім'я позивачки через Укрпошту, підтвердженням чого є фіскальний чек №054, проте позивачка відмовилась приймати кошти. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності (серія ЯЯЯ № 076520), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 07 лютого 2005 року, та зареєстрованого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 01.04.2005 р. за реєстраційним номером 10360765, номер запису 338 в книзі 47к-71 належала квартиру під № 175 в будинку № 154 по проспекту Добровольського в м. Одесі. [PERSON] та [PERSON] одружились 12.11.1966р., що підтверджується Свідоцтвом про одруження (серія ІІ-ЯК №0287438) виданим Одеським міським РАЦС 12.11.1966 р.. 07 липня 2014 р. між чоловіком позивачки [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір довічного утримання (догляду), який посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі під № 1780 (серія HAB 344518) (надалі за текстом - Договір). (а.с. 6-7) Відповідно до п. 1.1 договору [PERSON] передає у власність [PERSON] квартиру під № 175 (сто сімдесят п'ятим) в будинку під № 154 (сто п'ятдесят четвертим) по проспекту Добровольського в м. Одесі, яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] [PERSON] та його дружині [PERSON]. Взамін чого Набувач зобов'язується забезпечувати [PERSON] та [PERSON] (надалі - «Дружина»), що мешкає в [ADDRESS], утриманням та доглядом довічно на умовах цього договору. Відповідно до п. 2.1 договору матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісяця має надаватись Набувачем [PERSON] та його дружині оцінюється сторонами у сумі двох мінімальних пенсій. Згідно п. 2.2. договору Утримання (догляд) визначається у вигляді: а) надання побутових послуг (прання постільної білизни один раз на 14 днів, послуги перукарні - один раз на місяць, ремонт за потребою побутової, а також аудіо-. відеотехніки тощо). б) забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів. в) оплати проживання [PERSON] та його Дружини, комунальних та інших послуг. Пунктом 3.1. договору встановлені права [PERSON]: 3.1.1.Вимагати своєчасного та повного здійснення надання від Набувача згідно умов цього Договору; 3.1.1.Вимагати розірвання Договору та повернення квартири у разі невиконання або неналежного виконання Набувачем своїх обов'язків за цим Договором. Пунктом 3.2 договору встановлені обов'язки Набувача: 3.2.1.У встановлені строки та в необхідному обсязі здійснювати умови цього Договору. 3.2.2.У разі смерті [PERSON] та його Дружини поховати їх. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з договору довічного утримання (догляду). Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідачка не виконувала свої обовязки за договором, а матеріальну та фізичну допомогу надавали їй сусіди, а також племінник. Позивачка пояснила, що вона неодноразово зверталась до відповідачки з проханням купити їй продукти харчування та допомогти в побуті. Однак до позивачки проходила лише мати відповідачки, яка інколи приносила продукту харчування за що просила розрахуватись. Позивачка кожного разу розраховувались за продукти харчування. В процесі розгляду справи були допитані свідки. Так свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає поряд з позивачкою [PERSON] на одній сходовій площадці. Вона знає, що [PERSON] допомагає сусідка Марина, а [PERSON] вона взагалі жодного разу не бачила. При цьому, вона лише зустрічала одного разу матір [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що вона спільно з її чоловіком допомагали [PERSON] під час похорон [PERSON]. Вона пояснила, що всі витрати, повязані з організацією похорон здійснила саме [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона бачила, що [PERSON], спільно з дочкою [PERSON] були в будинку, а також сплачували комунальні послуги. Свідок [PERSON] пояснила, що вона спільно з дочкою [PERSON] приходили до [PERSON] та [PERSON]Ф 2-3 рази в тиждень. Вони придбавали продукти харчування та ліки, допомагали в побуті, надавали необхідну матеріальну допомогу. Вони дізнались про смерть [PERSON] та намагались надати [PERSON] матеріальну допомогу на поховання, проте вона відмовилась приймати будь-які кошти. Свідок [PERSON] пояснила, що її сестра [PERSON] регулярно відвідувала [PERSON] та [PERSON] та надавала їм необхідну допомогу. При цьому, [PERSON] допомагала в організації похорон [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона знає, що [PERSON] спільно з дочкою [PERSON] допомагали [PERSON] та [PERSON], оскільки працювала двірником у будинку. В той же час, в квартирі [PERSON] вона не бувала, а тому все знає лише зі слів мешканців будинку. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] постійно допомагала [PERSON], виїжджала кожного разу за її викликом. Таким чином, в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт, що відповідачка [PERSON] фактично не відвідувала [PERSON], а також не надавала їй необхідної допомоги. Свідок [PERSON] є матірю відповідачки [PERSON], а тому суд критично ставиться до її пояснень. В той же час, з пояснень свідка вбачається, що саме вона надавала [PERSON] та [PERSON] необхідну допомогу, придбавала продукту харчування та ліки. В матеріалах справи дійсно є журнал відвідувань позивачки, проте в ньому відсутні будь-які докази того, що такі дії приймала позивачка, як належне виконання умов договору, а саме відсутні її підписи. В матеріалах справи дійсно є оригінали чеків на придбання продуктів харчування, проте обсяг даних покупок не дорівнює сумі, які встановлена п. 2.1. договору. Так, відповідно до п. 2.1 договору матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісяця має надаватись Набувачем [PERSON] та його дружині оцінюється сторонами у сумі двох мінімальних пенсій. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка не надавала будь-яких матеріальних коштів [PERSON] та [PERSON]. Вищевказаний факт в судовому засіданні підтвердив представник відповідача, проте пояснив, що відповідачка намагалась перерахувати дані кошти позивачці, але вона відмовилась їх отримати. Судом встановлено, що дійсно 15.12.2016 р. відповідачка здійснила електронний переказ коштів в сумі 38500 грн. на ім'я позивачки через Укрпошту, підтвердженням чого є фіскальний чек №054, проте позивачка відмовилась приймати кошти. Необхідно відзначити, що таке перерахування коштів вже відбулось під час розгляди справу по суті, а тому, суд вважає, що даний факт неможливо врахувати як належне виконання умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що фактично відвідувала [PERSON] та [PERSON] [PERSON], тобто мати відповідачки [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване. В договорі довічного утримання (догляду) який був укладений між сторонами не встановлено умов покладення виконання своїх обовязків боржником на іншу особу. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі викладеного, суд вважає, що відповідачка не виконувала умови договору, а саме: п.п. 2.1., 2.2 договору. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Таким чином, необхідно договір довічного утримання (догляду) від 17.07.2014р., укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], у реєстрі №1780 розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Судом встановлено, що відчужувач за договором [PERSON] помер 11 січня 2015р., актовий запис № 535 від 12.01.2015р., зареєстрований Відділом ДРАЦС ОМУЮ. (а.с. 21) Таким чином, суд вважає, що в даному випадку виникли правовідносини щодо спадкоємства прав та обовязків померлого відчужувача, а тому неможливо визнавати за позивачкою право власності на спірну квартиру, оскільки вона є спадковим майном. В даному випадку необхідно припинити право власності [PERSON] (іпн. [NUMBER]) на квартиру [ADDRESS], яка їй належить на підставі договору довічного утримання (догляду), укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], у реєстрі №1780 та повернути первинну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] (іпн. [NUMBER]), яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності (серія ЯЯЯ №076520), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської [PERSON] 07 лютого 2005р. та зареєстрованого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 01.04.2005р. за реєстраційним номером № 10360765, номер запису № 338 в книзі 47к-71. При цьому, необхідно припинити заборону відчуження квартири [ADDRESS], що була накладена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], у реєстрі №1781. В той же час, позивачка не позбавлена можливості отримати квартиру у власність в порядку спадкування. Суд також вважає, що оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то з відповідачки на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial