Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, який мотивує тим, що 19 вересня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем, під час якого у них народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що причиною звернення до суду послужило те, що у них з відповідачем різні характери та погляди на сімейне життя, що у свою чергу призвело до припинення сімейних відносин між ними. Вже тривалий час вони разом не проживають, не ведуть спільне господарство, практично не спілкуються, не мають спільних інтересів, кожен живе своїм життям та планує майбутнє. Також вказує на те, що примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, крім цього вони погодили місце проживання спільної дитини. На підставі наведеного просить позов задовольнити та розірвати шлюб між ними. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак попередньо подавала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 08, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 19 вересня 2015 року (а. с. 3). Також встановлено, що в даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 02 грудня 2016 року (а. с. 6). Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають. Неявку відповідача у жодне судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх малолітнього сина, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved