Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та додаткових витрат на дітей, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з [PERSON] на свою користь додаткові витрати у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову. Позов обґрунтований наступними обставинами. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . На даний момент спільні діти зареєстровані та проживають разом з позивачем, яка несе усі витати пов`язані з утриманням та вихованням дітей. Відповідач ніякої участі у вихованні дітей не приймає. Попри неодноразові звернення, відповідач від свого обов`язку по утриманню синів ухиляється, жодної допомоги стосовно належного забезпечення дітей від нього не надходить. На сьогоднішній день діти відвідують різні гуртки та секції, за які щомісячно самостійно сплачує позивач. Позивач стверджує, що відповідач окрім офіційного доходу отримує ще й додатковий дохід, тому має можливість сплачувати аліменти та додаткові витрати на дітей. Позивач у відкрите судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність та заяви про заперечення проти ухвалення судом заочного рішення не подавала. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, відзив на позов до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечення позивача, суд ухвалює\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~матеріалах справи\~доказів,\~що відповідає\~вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони\~\~виникли в зв`язку із обов`язком батьків\~утримувати дитину, а тому регулюються\~Главою 15 СК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 09 листопада 2017 року. У шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 2002 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 листопада 2010 року. Встановлено, що діти сторін проживають разом із матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою (витяг з будинкової книги, склад сім`ї та реєстрацію) № 42 від 14 січня 2019 року. Встановлено, що на даний час сторони разом не проживають. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в житті дітей, їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає. З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює в ТОВ «Арікол» з 07 травня 2018 року, на даний час займає посаду фахівця з комп`ютерної графіки. Відповідно до довідки про доходи від 17 січня 2019 року № АР [NUMBER] вбачається, що дохід [PERSON] за період з травня 2018 року по грудень 2018 року складає 31509,35 гривень (а.с. 15-16). Тобто, середньомісячний дохід відповідача з врахуванням податків становить 3170 гривень. Інших доказів отримання відповідачем доходів матеріали справи не містять. У судовому засіданні встановлено, що відповідач аліментів нікому не платить, стягнень по виконавчим документам не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 \~ст. 184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення аліментів ґрунтуються на положеннях\~Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, необхідні для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти сторін, потребують матеріальної допомоги, тому вважає, що оскільки відповідачем не надано жодних доказів щодо своєї непрацездатності, а також доказів того, що на його утриманні перебувають інші неповнолітні діти чи непрацездатні батьки, то він може платити аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 гривень, тобто по 1500 гривень на кожну дитину до досягнення повноліття. Таким чином, надаючи оцінку встановленим судом обставинам, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів належить задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на\~утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 гривень щомісячно, з індексацією відповідно\~до закону, починаючи стягувати з 11 квітня 2019 року і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 гривень щомісячно, з індексацією відповідно\~до закону, починаючи стягувати з 11 квітня 2019 року і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до ч. 1\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).\~\~ Це положення\~стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. \~Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Відповідно до ч. 2\~ст. 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У позовній заяві позивач зазначає, що діти відвідують різні гуртки та секції, зокрема старший син [PERSON] відвідує заняття з англійської мови, вартість якого 880 грн., щомісячно, а також заняття з баскетболу, які коштують 150 грн., щомісячно, молодший син [PERSON] відвідує молодший клас, плата за який становить 242 грн., на місяць, вартість продовженого часу у школі становить 1400 грн., заняття з баскетболу, які коштують 150 грн. Проте, матеріали справі не містять жодного доказу на підтвердження вищевказаних додаткових витрат. Суд вважає, що обґрунтовуючи позовні вимоги у цій частині, [PERSON] не довела належними та допустимими доказами понесених нею додаткових витрат на утримання дітей. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат потрібно відмовити. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3, ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимоги про\~стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.\~1,\~ч.1\~ст.\~176\~ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. Ціна позову по даній справі становить 332500 гривень (5000 грн. х 18 міс. = 90000 грн.; 2500 х 97 міс. = 242500 грн. 90000 грн. + 242500 грн = 332500 грн.), який задоволено на 60% (3000 грн. х 18 міс. = 54000 грн.; 1500 х 97 міс. = 242500 грн. 54000 грн. + 145500 грн = 199500 грн.). Відповідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Таким чином судовий збір складає 3325 гривень, тобто 1% ціни позову. Тобто з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1662,50 гривень (60% задоволених позовних вимог).

Outcome: partial