Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Державного підприємства «Софіївське підприємство по племінній справі в тваринництві» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку. 06 червня 2018 року надала уточнену позовну заяву, у якій просить суд стягнути з Державного підприємства «Софіївське підприємство по племінній справі в тваринництві» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 6779,53 гривень (шість тисяч сімсот сімдесят дев'ять гривень 53 копійки) та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 40277,25 грн. (сорок тисяч двісті сімдесят сім гривень 25 копійок). Крім того, просить стягнути Державного підприємства «Софіївське підприємство по племінній справі в тваринництві» на її користь судові витрати, в тому числі судовий збір в сумі 704,80 гривень. Рішення в частині стягнення на її користь заробітної плати за один місяць в сумі 1559,14 грн. (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 14 копійок) за січень 2016 року допустити до негайного виконання. Позовна заява обгрунтована тим, що вона працювала в Державному підприємстві «Софіївське підприємство по племінній справі в тваринництві» сторожем. 18 липня 2016 року була звільнена з роботи за власним бажанням, але з нею не було проведено кінцевий розрахунок з нарахованої заробітної плати. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просить суд справу розглядати за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило. Відзив на позовну заяву суду не надав, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач з 2014 року працювала в Державному підприємстві «Софіївське підприємство по племінній справі в тваринництві» на посаді нічного сторожа, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6). Відповідно до наказу Державного підприємства «Софіївське підприємство по племінній справі в тваринництві» № 16 від 18 липня 2016 р. «Про звільнення з займаної посади» [PERSON] звільнено з займаної посади 18 липня 2016 року (а.с.16). Згідно з ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1 ст. 21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Всупереч вищевказаного, відповідач не провів остаточного розрахунку з позивачем та має перед останньою заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у загальному розмірі 6779,53 грн., що підтверджується довідкою, виданою виконуючим обов'язки директора Державного підприємства «Софіївське підприємство по племінній справі в тваринництві» (а.с.18). Відповідач всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до пункту 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13 роз'яснено, що, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Враховуючи те, що суду було надано довідку станом на 01 травня 2018 року, відповідно до якої розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем становить 6779,53 гривень, суд доходить до висновку, що саме її необхідно враховувати при ухвалені рішення. Середньогодинна заробітна плата складає (заробітна плата за два місяці 1586,73 грн.+1894,80 грн) / на кількість відпрацьованих годин (155 год.+160 год.) = 11,05 грн. Середня заробітна плата за весь час затримки (середньогодинна заробітна плата х на кількість робочих годин з 18.07.2016 р. по 15.05.2018 року включно) складає 40277,25 грн., а саме 11,05 грн х 3645 год. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999р. задовольняючи вимоги про оплату праці, суд визначає зазначену суму без утримання податку й інших обов'язкових платежів. З урахуванням викладеного, підлягає стягненню з відповідача Державного підприємства «Софіївське підприємство по племінній справі в тваринництві» на користь позивача нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 6779,53 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 40277,25 грн. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 704,80 гривні (а.с.27). На підставі викладеного,

Outcome: approved