Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 02 грудня 2011 року та 22 серпня 2016 року її баба - [PERSON] склала заповіти, яким заповіла позивачці частину належного їй майна, а саме: квартиру в м. Тернополі та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. У встановлений законом шестимісячний строк вона не прийняла спадщину через сімейні обставини, оскільки постійно проживала в м. Ірпінь Київської області, де навчалася в Університеті державної фіскальної служби України на денній формі навчання та працювала в ТОВ «ЕКО» (м. Ірпінь), у зв'язку з чим не змогла приїхати та у встановлений строк подати заяву про прийняття спадщини. Посилаючись на наведене та поважність причин пропуску строку, просила задовольнити позов. Ухвалою судді від 17 травня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26 червня 2018 року замінено первісного відповідача у справі - [PERSON] належним відповідачем - Тернопільською міською радою. Ухвалою суду від 17 липня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, від представника позивача попередньо надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Тернопільської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від позивача та його представника заперечень проти такого вирішення справи не надходило, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа - приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І., в судове засідання не з'явилася, попередньо подавши заяву, згідно якої просила розглядати заяву без її участі, при прийнятті рішення покладається на думку суду. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Павлоградським міським ЗАГС від 29 листопада 1973 року, матір'ю [PERSON] вказана [PERSON]. Встановлено, що батьком [PERSON] є [PERSON]. 22 грудня 2011 року [PERSON] склала заповіт, яким належну їй на праві власності квартиру за [ADDRESS] заповіла [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Новак О.В. від 22 грудня 2011 року, зареєстрованим в реєстрі за № 4-3238. 22 серпня 2016 року [PERSON] склала заповіт, яким належні їй житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства заповіла синові - [PERSON], а земельну ділянку для ведення товарного виробництва /пай/ розміром 3,20 га, яка належить їй згідно Державного акту на землю серії [NUMBER] та грошові заощадження в АТ «Ощадбанк» заповіла внучці [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області Хомяк Н.Г. від 22 серпня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 22. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Верещаківської сільської ради Лановецького району, про що зроблено актовий запис № 8 від 17 жовтня 2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно. Спадкоємцями за заповітом були [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 53104911 від 28 серпня 2018 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON], не заводилась. З довідки № 1992 від 24 квітня 2018 року, виданої ПП «Наш дім», встановлено, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 25 листопада 1991 року по день смерті. Інших осіб за вказаною адресою з нею зареєстровано не було. Таким чином, [PERSON] у встановлений законом строк спадщини після смерті [PERSON] не прийняла. Згідно відповіді приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. № 114/02-14 від 20 квітня 2018 року, [PERSON] роз'яснено, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], однак вона вважається такою, що спадщини не прийняла. З довідки № 2971 від 23 квітня 2018 року, виданої Університетом Державної фіскальної служби України, вбачається, що [PERSON] навчається в Університеті ДФС України ІV рівня акредитації на І курсі другого (магістерського) рівня вищої освіти за галуззю знань 07 «Управління та адміністрування» за спеціальністю 072 «Фінанси, банківська справа та страхування денної форми навчання». Дата вступу - 01 вересня 2017 року, дата закінчення - 28 лютого 2019 року. З копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] вбачається що позивачка з 11 вересня 2017 року та по день видачі копії трудової книжки (23 квітня 2018 року) працювала в ТОВ «Еко» на посаді касира торговельного залу. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] Перебіг строку для прийняття спадщини розпочався після смерті [PERSON] [INFO] та закінчився [INFO]. [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не прийняла спадщини. Заяву про відмову від спадщини позивач не подавала. Інших спадкоємців за заповітом чи законом, які б спадщину після смерті [PERSON] прийняли, судом не встановлено. З наявних матеріалів справи вбачається, що син [PERSON] - [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом, спадщину також не прийняв, оскільки на момент смерті не проживав разом із спадкодавцем та із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку до нотаріуса не звертався. Спадкові справи після смерті [PERSON] не заводились та свідоцтва про право на спадщину не видавались. На поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на те, що у період з вересня 2017 року по квітень 2018 року постійно проживала в м. Ірпінь Київської області, де навчалася в Університеті державної фіскальної служби України на денній формі навчання та працювала в ТОВ «ЕКО» у м. Ірпінь. Вказані обставини підтверджується довідкою, виданою за місцем навчання, та копією трудової книжки. Таким чином, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] у зв'язку із рядом поважних причин, зокрема, тим, що у вказаний період проживала у іншій області, де навчалася на денній формі та працювала. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та приймаючи до увагу поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, суд приходить до переконання, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому їй слід визначити додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. При цьому, суд вважає, що достатнім для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є двохмісячний строк з дня набрання рішення законної сили, який необхідно встановити позивачці. При цьому, судом враховано, що не визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини порушуватиме права позивача, як спадкоємця за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved