Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просила задовольнити, позовні вимоги в частині стягнення аліментів уточнила та просила стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 750 грн. на кожну щомісячно, судове засідання провести в її відсутність, без фіксації технічними засобами. В судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та уточнені позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 750 грн. на кожну щомісячно визнав та не заперечував проти їх задоволення, судрве засідання провсети в його відсутність, без фіксації технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 05 червня 2012 року у виконавчому комітеті Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №168653 від 05.06.2012 року. Шлюб у обох перший. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, шлюбні відносини припиненні, примирення між ними не можливе, спільне господарство не ведуть, відповідач згоден на розірвання шлюбу. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним основам суспільства. Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти мешкають з позивачкою, знаходяться на її повному утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 750 грн. на кожну дитину щомісячно визнав та не заперечував проти задоволення. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обовязку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання повязане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобовязаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Позивачкою за подання позову про розірвання шлюбу, був сплачений судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією №1 від 02.11.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.\~ Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved