Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 108. В позовній заяві зазначає, що під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаємні почуття та повагу, не розуміють один одного, їхнє спілкування зводиться до суперечок та конфліктів, що негативно впливає на здоров'я позивачки та здоров'я їхньої дитини. Відповідач не поважає позивачку як дружину, систематично вчиняє сварки, зловживає спиртними напоями, у зв'язку з цим, у кожного з них склалося своє коло спілкування, у них різні погляди на життя, на ведення спільного господарства, що унеможливлює їхнє подальше спільне проживання. Крім того, відповідач під час їхнього спільного проживання, в червні 2012 року зрадив позивачку. З цього часу сторони часто жили окремо, а з січня 2015 року фактично проживають окремо. За таким обставин [PERSON] вважає, що їхній шлюб існує формально і подальше збереження сім'ї з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам, а тому строк для примирення просить не надавати, шлюб розірвати, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити проживати біля неї. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить прізвище залишити «[PERSON]», проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 31.08.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 108, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 08 лютого 2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10 лютого 2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не піклуються про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дитина проживає з позивачкою. Сім'я розпалась повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Неповнолітнього сина слід залишити на проживанні з позивачкою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, що міститься в заяві від 20.04.2015 р., суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved