Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, Придніпровський РВ в м. Черкаси УДМС України в Черкаській області про усунення перешкод в користуванні житлом та зняття з реєстрації. Свій позов обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. На сьогоднішній день відповідачі зареєстровані в квартирі та не знімаються з реєстрації, у зв'язку з чим створюють перешкоди у здійсненні нею права власності на квартиру. Цей факт підтверджується актом від 14 листопада 2015 року виданим головою правління «ОСББ 95» про те, що в квартирі № 288 в м. Черкаси по вул. Козацька, 7, [PERSON] за місцем реєстрації не проживає більше року, [PERSON] - фактично не проживає за місцем реєстрації з 2008 року, її син - [PERSON] був зареєстрований за вище вказаною адресою, але не проживав ніколи та довідкою № 4397 від 14 листопада 2015 року виданою Придніпровським РВ в місті Черкаси УДМС України в Черкаській області, що відповідачі зареєстровані в квартирі. Частиною першою статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частина четверта статті 334 ЦК України передбачає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно ст. 319 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви зареєстрованої особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Місце перебування відповідачів їй невідоме, ніякого звязку з ними у неї не має. Комунальні послуги вона оплачує самостійно, однак у звязку з реєстрацією відповідачів в її квартирі існує заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, яка складає 4123 грн. 67 коп., що підтверджується довідкою № 445 від 14 листопада 2015 року, виданою головою правління «ОСББ95». Відповідачі ніякої участі в утриманні житла не приймають та ним не користуються, а тому вона не має ніякої можливості усунути перешкоди у користуванні своєю власністю, окрім судового порядку. Просить суд усунути перешкоди в користуванні її власністю шляхом визнання [PERSON] [PERSON], [PERSON], такими що втратили право користування квартирою та зняти їх з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно не зявилися в судове засідання з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник органу опіки та піклування Черкаської міської ради в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник Придніпровського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій справу просив розглядати у відсутності представника Придніпровського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області. Суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Представник позивачки проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності серії САВ №290276 від 6 березня 2008 року. Відповідно довідки Придніпровського РВ в м. Черкаси УДМС України в Черкаській області від 14 листопада 2015 року, [PERSON] з 29 грудня 2000 року по теперішній час зареєстрована в квартирі №288, що знаходиться за адресою: м. Черкаси. вул. Козацька, буд.7. За вказаною адресою зареєстровані наступні члени сімї: [PERSON] батько, [PERSON] сестра, [PERSON] донька, [PERSON] онук, [PERSON] племінник. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України\~ власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення\~ перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З акту від 14 листопада 2015 року, посвідченого головою «ОСББ 95» [PERSON] вбачається, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] за місцем реєстрації не проживає більше року та не сплачує витрати на утримання [PERSON] фактично не проживає за місцем реєстрації з 2008 року, її син [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою, але не проживав. Отже, відповідачі не проживають в [INFO] більше 1 року, не користуються квартирою та не приймають участі в її утриманні, а тому вбачаються всі підстави для позбавлення їх права на користування житловим приміщенням в №288 по вул. Козацькій, 7 в м. Черкаси. Не може бути задоволена вимога позивачки про зняття відповідачів з реєстрації за адресою [ADDRESS] виходячи з наступного. В постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сімї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання предявивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою Тобто, позовна вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання передбачає втручання в діяльність суб'єкта владних повноважень Придніпровського РВ УДМС України в Черкаській області, яка уповноважена приймати відповідні рішення, тоді як, суд не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень щодо реалізації ним власних повноважень, наданих законодавством. Така позиція суду щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму № 13 від 24 жовтня 2008 року, згідно якої, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. На підставі ст. 405 ЦК України та

Outcome: partial