Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до КП «Бюро технічної інвентаризації», третьої особи на стороні відповідача [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В позовній й заяві вказала, що 20.05.1993 року була прийнята на роботу до Ічнянського РБТІ техніком першого розряду і в 1995 році переведена на посаду спеціаліста другої категорії. 28.05.20125 року вона отримала вказівку від начальника БТІ про необхідність проведення поточної інвентаризації та виготовлення технічного паспорта на комплекс МТФ №1 с. Максимівка Ічнянського району з терміном виконання роботи до 15.06.2015 року. В звязку з тим, що до вказаного терміну замовлення вона не виконала була звільнена з роботи у звязку з систематичним невиконання трудових обовязків без поважних причин. Вважає звільнення з займаної посади незаконним, оскільки керівник бюро технічної інвентаризації свідомо доручив їй виконувати роботу в терміни, які не відповідають вимогам збірника норм часу на роботи, що виконуються субєктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію обєктів нерухомого майна. Тому просить суд поновити її на посаді техніка другої категорії даного підприємства та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Також вказує на те, що виконуючий обовязки керівника підприємства [PERSON] на протязі року постійно вимагав від неї звільнитись з роботи за власним бажанням, чим принижував її гідність та ділову репутацію перед знайомими, іншими працівниками, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків. Вважає , що внаслідок незаконного звільнення їй завдало значної моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 5000 грн., та просить стягнути з відповідача на її користь. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали повністю і просили суд їх задовільнити. Представник відповідача, третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували посилаючись на те, що позивачка раніше притягувалась до дисциплінарної відповідальності, не виконала доручену роботу щодо проведення поточної інвентаризації обєкта в с. Максимівка Ічнянського району, відмовилась надати письмові пояснення , в звязку з чим зірвала виконання замовлення, що є порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку, а тому наказ про звільнення позивачки з роботи є законним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства. Також наголошують на те, що норма часу по інвентаризації та виготовлення технічного паспорта обєкта розрахована позивачкою невірно. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовільнити частково, виходячи з наступного. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються трудовим законодавством України. В судовому засіданні встановлено, що з 1995 року позивачка [PERSON] працювала в КП «Бюро технічної інвентаризації і наказом №73 від 6.07.2015 року звільнена з роботи за систематичне невиконання без поважних причин, обовязків, покладних трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку за ст.. 40 п.3 КЗпП України. Раніше наказом №68 від 16.02.2015 року [PERSON] була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с.28). Підставою для звільнення явилось невиконання [PERSON] доручення керівника підприємства про проведення поточної інвентаризації та виготовлення технічного паспорта на комплекс МТФ№1 с. Максимівка Ічнянського району, який вона отримала 28.05.2015 року з терміном виконання до 15.06.2015 року. Однак з даним висновком суд погодитись не може . Дійсно відповідно до п.23 Постанови ПВС України №9 від 6.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» за передбаченими п.3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може звільнення лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло більше одного року. Зважуючи всі обставини справи та враховуючи що позивачка тривалий час не працювала на підприємстві суд не може розцінювати як систематичне порушення нею трудової дисципліни і порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, не зважаючи на те, що в 2015 році була притягнута до дисциплінарної відповідальності. Суд вважає, що позивачка звільнена з роботи як невигідний працівник, оскільки термін виконання замовлення щодо проведення поточної інвентаризації та виготовлення паспорта на комплекс молочно-товарної ферми встановлений значно низький, а тому в суда виникає сумнів по строку його виконання. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що [PERSON] слід поновити на раніше займаній посаді в КП «Бюро технічної інвентаризації» та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за робочі дні в період з 6.07. по 1.10. 2015 року Підстав для стягнення моральної шкоди суд на вбачає, оскільки вважає, що вона не нанесена.

Outcome: approved