Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 12 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала з ним однією сім`єю до травня 2020 року. Зазначає, що від даного шлюбу вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на даний момент проживають з нею. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають несумісні характери. Спільне господарство ними не ведеться, разом не проживають. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Спору про поділ спільного майна немає, між ними досягнуто згоди щодо утримання та виховання дітей. У зв`язку з викладеним просить шлюб з відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові та просила їх задовольнити, примирення вважає неможливим. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 серпня 2006 року Новоолексіївською селищною радою Генічеського району Херсонської області зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 серпня 2006 року виданим Новоолексіївською селищною радою Генічеського району Херсонської області. Позивач та відповідач є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 01 липня 2009 року, [NUMBER] від 01 липня 2009 року виданими Новоолексіївською селищною радою Генічеського району Херсонської області. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не проживають разом, не ведуть спільне господарство. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що його збереження не є можливим. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з\~ст.\~21\~СК України,\~шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 1 ст. 24 СК України, встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно з усталеною судовою практикою, викладеною у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи із положень ст. 112 СК України, за обставин, які склалися на даний час між сторонами, враховуючи дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, її збереження за таких обставин є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved