Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 червня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки. Між ними втрачені всі духовні та фізичні звязки. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства фактично припинені у серпні 2014 року. Дитина проживає разом з позивачем. Подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер, а тому позивачка просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить не надавати строк на примирення. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112\~ч.2\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії І - БВ № 184957, виданого 12 липня 2018 року повторно Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, сторони перебувають у шлюбі з 08 червня 2007 року, який зареєстрований Центральним районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №412. Від спільного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 430638, виданого 21 грудня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. З матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає, що примирення сторін є неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved