Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди з тих підстав, що 17 січня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди землі, згідно акту приймання передачі земельної ділянки, відповідно до якого позивач надав у строкове платне користування відповідачу належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі сплатою в розмірі 442 грн.. Також 01 січня 2009 року між сторонами було укладено додатковий договір до договору оренди землі, яким змінено строк дії договору з 5 років на 10 років, в звязку з чим відповідач зобовязався сплачувати орендну плату в розмірі 1\~083 грн. 75 коп. за рік. Відповідач систематично не сплачував орендну плату, а саме не сплатив орендну плату в 2011 році, не сплатив її і в 2012 році (за 2011-2013 роки сплачено лише в грудні 2013 року), тому позивач просила стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за 2011 рік в сумі 1\~147 грн. 69 коп., 3% річних в сумі 98 грн. 01 коп., пеню в розмірі 87 грн. 49 коп., інфляційне збільшення заборгованості в сумі 221 грн. 74 коп. та пеню за прострочення виплати орендної плати за 2012 рік в сумі 149 грн. 20 коп.; розірвати договір оренди землі та стягнути судові витрати. У подальшому представник позивача уточнила та збільшила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача на користь позивача 2\~317 грн. 20 коп., з яких 1\~762 грн. 35 коп. заборгованості з орендної плати, 3% річних в сумі 105 грн. 45 коп., 449 грн. 40 коп. інфляційного збільшення заборгованості, розірвати договір оренди землі від 17 січня 2005 року та стягнути судові витрати. Позивач в письмовій заяві підтримала уточнені та збільшені позовні вимоги, просила слухати справу без її участі. Представник відповідача в письмовій заяві у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі та слухати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-СМ № 042543, виданого 24 січня 2000 року на підставі рішення Косівщинської сільської ради Сумського району, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5924783800020020031 площею 2,72 га, рілля, розташованої на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.13). 17 січня 2005 року між позивачем та ТОВ АФ «Косівщинська» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого позивач надав у строкове платне користування відповідачу вказану земельну ділянку (а.с.8). 27 листопада 2006 року вищевказаний договір оренди землі було зареєстровано у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис за № 040661302781 (а.с.9). 28 листопада 2006 року земельна ділянка була передана позивачем та прийнята відповідачем в натурі у дострокову оренду згідно Акту приймання - передачі земельної ділянки (а.с.9). Згідно з цим укладеним між сторонами договором позивач надав вказану земельну ділянку ТОВ АФ «Косівщинська» в користування строком на 5 років (п.8 договору) на умовах сплати даним товариством орендної плати у розмірі 442 грн., що становить 1,5% від грошової оцінки землі (п.10 договору) і яка вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця (п.12 договору ); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.11 договору). Крім того, в п. 14 цього Договору визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки, зокрема, в разі змін розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, а пункт 21 договору передбачає, що у разі несплати орендної плати у строки визначені Договором, справляється пеня в розмірі 0,01% від невиплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 36 вказаного Договору його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання іншою стороною договірних зобов'язань, а також з інших підстав, визначених законом. 01 січня 2009 року між позивачем та відповідачем до вищевказаного Договору оренди землі було укладено Додатковий договір, який 12 жовтня 2010 року за № 041061301152 зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (а.с.10). Пунктом 1.2 Додаткового Договору викладено в новій редакції п. 8 Договору оренди землі та збільшено до 10 років строк оренди, а пунктом 1.3 Додаткового договору внесено зміни до п. 9 Договору оренди землі та визначено, що орендна плата вноситься в розмірі 1 083 грн. 75 коп. за рік, що становить 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) (а.с.10). Станом на 11 груд 2013 року відповідач виплатив позивачу 1712,89 грн. орендної плати за 2011-2012 роки, та 1712,89 грн. за 2013 рік (а.с.33-34). Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Закон України «Про плату за землю» втратив чинність з 01 січня 2011 року, згідно з Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Із положень ст. 13 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами у застосуванні щодо спірних правовідносин, вбачається, що договір оренди землі - це договір, згідно з яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Розмір, форма та строки орендної плати за землю, які відповідно до ст. 21 цього Закону встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству. Обов'язки та права сторін договору визначені статтями 24 і 25 даного Закону та умовами договору. Так, в силу ч.1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець вправі, зокрема, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. З урахуванням індексів інфляції, 3% відсотків річних відповідно до ст. 625 ЦК України, умов укладеної між сторонами договору оренди землі та додаткового договору від 1 січня 2009 року орендна плата становить: - 2011 рік через порушення строку виплати: 1083,75грн.х1.046=1133,60грн. ( у 2012 році індекс інфляції складає 99,8%, а за період з 01 січня по 01 листопада 2013 року - 99,7%) + 98,76грн.( 1133,60 грн.х3%:365дн.х1060дн.) = 1232,52грн.; - 2012 рік у зв'язку із не збільшення індексу інфляції у цьому році 1083,75грн.+61,74грн.\~\~(1083,75грн.х3%:366дн.х695дн.)=1145,49грн; - 2013 рік - 1139,27 грн. (1133,60 х 100,5% без пені та 3% річних). З урахуванням 15% податку з доходів фізичних осіб відповідно до ст.168 Податкового кодексу України, станом на 11 грудня 2013 року позивачу належало до виплати 2989,69 грн. Окремо по роках: 2011 рік 1047,64 грн.(1232,52 184,88) 2012 рік 973,67 грн. (1145,49 171,82); 2013 рік - 968,38 грн. (1139,27 170,89). Фактично позивачу виплачено 3425,78 грн., тобто більше, ніж належало. Позивач [PERSON] протягом грудня 2013 року - грудня 2014 року не зверталась до ТОВ Агрофірма «Косівщинська» чи до інших органів або суду із будь-якими запереченнями проти подальшого обробітку її земельної ділянки товариством, а також одержала своєчасно перераховану їй орендну плату за 2011 - 2013 роки в загальній сумі 3425,78 грн.. Отже, на день звернення до суду з даним позовом договірні правовідносини продовжились і у подальшому аналогічних порушень прав позивача відповідачем допущено не було; права позивача фактично були відновлені, а відповідно до ст. 16 ЦК України суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права та інтереси особи. Таким чином, орендна плати за користування земельною ділянкою ТОВ Агрофірма «Косівщинська» за 2011 та 2012 роки була виплачена позивачу з порушенням визначених договором строків, однак у повному обсязі з нарахуванням інфляційних сум та пені, за 2013 рік вона була виплачена їй своєчасно і в повному обсязі та станом на 11 грудня 2013 року відповідач за ці роки розрахувався з нею в повному обсязі, тому [PERSON] необхідно відмовити в задоволенні позову за його необґрунтованістю. Сам по собі факт несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою не свідчить про систематичне невиконання відповідачем договірних зобовязань і не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі.

Outcome: dismissed