Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними довіреності від 26 березня 2010 року, договору генерального підряду на будівництво багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] від 12 серпня 2010 року, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 жовтня 2010 року, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №484621 від 23 листопада 2010 року. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2006 року належить земельна ділянка площею 0,0905 га, яка знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №461563 та витягом з поземельної книги про земельну ділянку від 12.05.2011 року. Нещодавно їй стало відомо про незаконне відчуження її земельної ділянки та проведення на ній будівництва. При з'ясуванні обставин справи довідалась, що 12.08.2010 року між невідомими їй громадянами [PERSON] та [PERSON] був укладений довгостроковий договір генерального підряду на будівництво багатоквартирного житлового будинку на її земельній ділянці площею 0,0905 га, яка знаходиться в [ADDRESS]. 27.10.2010 року між зазначеними особами був укладений договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1844. На підставі даного договору купівлі-продажу земельної ділянки 23.11.2010 року [PERSON] був виданий державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серії ЯЛ №484621. Укладаючи вищезазначені правочини, [PERSON] діяв на підставі наданої йому [PERSON] 26.03.2010 року довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №447. Уповноважуючи [PERSON] на укладення вказаних договорів, [PERSON] діяв на підставі нібито виданої нею довіреності від 25.03.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №134. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.02.2012 року вказану довіреність від 25.03.2010 року визнано недійсною. Таким чином довіреність від 26.03.2010 року, довгостроковий договір генерального підряду на будівництво багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] від 12 серпня 2010 року та договір купівлі-продажу земельної ділянки від 27 жовтня 2010 року укладалися без її відома та проти її волі, а тому є незаконними та такими, що порушують її право власності. У зв'язку з наведеним просить визнати їх недійсними, а державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №484621, виданий [PERSON] 23 листопада 2010 року скасувати. Ухвалою суду від 05 листопада 2012 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено: [PERSON], приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], Управління Держкомзему у м. Івано-Франківську та Івано-Франківську міську раду. В подальшому ухвалою суду змінено статус [PERSON] з третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача на співвідповідача. В провадження суду наведена цивільна справа поступила на новий розгляд з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 24 січня 2014 року. В судових засіданнях представник позивачки позовні вимоги підтримував в повному обсязі з мотивів наведених в позовній заяві та просив позов задовольнити повністю. Викликана в судове засідання 06 серпня 2014 року позивачка [PERSON] суду пояснила, що позовні вимоги вона повністю підтримує з мотивів наведених в позовній заяві, просить захистити її право власності. Щодо видачі дублікату державного акту, то вона вважала, що державний акт було втрачено, тому оформила дублікат на його підставі 14.02.2014 року зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 0,0905 га на [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з'являлись, про час та місце судових засідань повідомлялись належним чином, що підтверджується конвертами, що повернулись у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Будь-яких заяв від відповідачів про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем права власності на земельну ділянку. При укладенні договору нотаріусу були надані оригінали договору купівлі-продажу та державного акту, а тому її довіритель не знав та не міг знати, що права інших осіб може бути порушено. Крім того, довіреність, які позивачка просить визнати недійсною втратила свою чинність, як і договір підряду, оскільки будинок збудовано та здано в експлуатацію, зареєстровано право власності на квартири за іншими особами. Земельна ділянка, як об'єк власності тепер нерозривно пов'язана із будинком, новоствореною річчю. Вважає, що право позивачки не порушено, оскільки на даний час за нею зареєстровано право власності на земельну ділянку та в неї є дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку. Просила у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Управління Держкомзему у м. Івано-Франківську в судовому засіданні суду пояснила, що 29.12.2006 року державний акт на земельну ділянку було видано позивачці [PERSON], 24.09.2010 року позивачці [PERSON] було видано дублікат державного акту, 23.11.2010 року державний акт на підставі договору купівлі продажу було видано відповідачу [PERSON], на даний час існують два державні акти. У вирішенні вказаного спору третя особа поклалась на розсуд суду, вважає, що діяла в межах своїх повноважень та прав інших осіб не порушила. Представник третьої особи Івано-Франківської міської ради надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. У вирішенні вказаного спору третя особа поклалась на розсуд суду Треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] та приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] в судові засідання не з'являлись, про час та місце судових засідань повідомлялись належним чином, причини неявки суд не повідомили. Суд роз'яснював сторонам їх права та обов'язки, а також наслідки їх невиконання і постановляє судове рішення на підставі тих доказів, що були надані сторонами. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: partial