Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , на строк 6 місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження їх прав та покласти на них обов`язки: заборонити [PERSON] та [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому для вказаних осіб, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити [PERSON] та [PERSON] , вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , або контактувати із нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю [PERSON] , шляхом надання доступу до місця перебування речей та передачі їх у володіння [PERSON] за посередництва представника органу поліції. Від заявника [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні заявлених вимог наполягає та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Також, судом встановлено, що до [PERSON] в сім`ї постійно застосовується критика з будь-яких приводів, над її життям було вчинено повний контроль. Всі кошти, які заявник заробляла, вона обов`язково віддавала своїй матері [PERSON] , саме вона вирішувала, в який спосіб вони мають витрачатися. Постійні звинувачення заявника, засудження її поглядів, обзивання, в тому числі нецензурними словами, залишали тяжкі відчуття. [PERSON] вдавалась неодноразово і до погроз. 12 липня 2021 р., після чергової сварки, заявник була вимушена вдатись до втечі з сином з дому, в чому перебувала. [PERSON] відмовляється віддавати [PERSON] її особисті речі та речі сина, у зв`язку з чим заявник та її син залишились без самого необхідного. [PERSON] вже притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] , що підтверджується складеним інспектором ВРНП Мелітопольського РУП ВАБ №031484 від 22.07.2021, яким винесено терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] . Заявник зазначає, що більше не може проживати зі своїми батьками та не має наміру претендувати на спільне з ними місце проживання - їх власність. Однак, заявник працює все своє життя та протягом всіх років спільного мешкання з батьками вносила свою частку до спільного бюджету на їжу, опалення, ремонт. [PERSON] вважає, що вона має повне право забрати з будинку батьків, де вони з сином мешкали, речі які безпосередньо були у їх з сином володінні і користуванні. За весь термін спільного родинного бюджету [PERSON] придбавала особисті речі, якими не користувались її батьки. До речей, які перебували виключно у вжитку заявника та її сина належать: одяг, постільна білизна, комп`ютерна техніка (- планшет LENOVO, ноутбук ASUS, комп`ютер), меблі, які перебували в їх користуванні, особисті речі (фен, праска, фотоапарат CANON, напільні та кухонні терези, парасолька, сумка з косметикою, речі особистої гігієни інше). Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. За правилами ст. 350-5 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] та [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо заявника, а тому є висока вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту [PERSON] необхідно видати обмежувальний припис відносно [PERSON] та [PERSON] . Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 цього Кодексу про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved