Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 04.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №613. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично розірвані, сторони проживають окремо. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та навчається у Вінницькому кооперативному коледжі Вінницького кооперативного інституту. Після припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Постійного місця роботи він не має, працює не офіційно в фірмі «[PERSON]». В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти у розмірі 600 грн. на утримання малолітнього сина та 400 грн. на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач з таким розміром аліментів погодилась, про що усно заявила суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 04.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №613. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та навчається у Вінницькому кооперативному коледжі Вінницького кооперативного інституту. Після припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Постійного місця роботи він не має, працює не офіційно в фірмі «[PERSON]». Позивач не працює, перебуває у декретній відпустці, займається вихованням дитини, доходів не має і потребує матеріальної допомоги від відповідача. Добровільно надавати кошти відповідач відмовляється, мотивуючи це відсутністю коштів, оскільки він сплачує кредити. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, суд вважає доведеним позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 600 грн. на утримання сина [PERSON] та 400 грн. на утримання дружини [PERSON] до досягнення сином трирічного віку.

Outcome: approved