Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Деснянського районного суду від 21.02.2013року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO]. народження та [PERSON], [INFO]. народження до досягнення дітьми повноліття, у розмірі 800грн. на кожну дитину, щомісячно. Після повноліття дочки - [PERSON], відповідач припинив сплачувати аліменти та надавати матеріальну допомогу, але дочка навчається на контрактній основі на першому курсі Національного технічного Університету України «Київський політехнічний інститут» та потребує матеріальної допомоги. Крім того, зазначила, що дохід відповідача значно збільшився, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1200грн. щомісячно на дочку [PERSON], до досягнення нею 23років за умови, що вона буде продовжувати навчання та збільшити розмір аліментів з 800грн. на 1000грн., щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], до досягнення ним повноліття. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, посилаючись на те, що після припинення шлюбних-сімейних відносин з позивачкою, Він надавав та продовжує надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. За навчання дочки [PERSON] в розмірі 7700грн. сплатив добровільно. Однак зазначив, що матеріальний стан погіршився, підприємство ліквідовано, основний дохід складає 3300грн. на місяць, і отримується за рахунок Договору оренди квартири. Таким чином збільшення розміру аліментів, призведе до ще більш скрутного становища. Крім того, зазначив, що на його утриманні перебуває мати-пенсіонерка. Тому просить стягнути з нього аліменти на дочку в розмірі 400грн., щомісячно на період навчання, а на сина [PERSON] зменшити розмір аліментів з 800грн. на 400грн., щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а саме: стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1200грн. щомісячно на дочку [PERSON], до досягнення нею 23років за умови, що вона буде продовжувати навчання та збільшити розмір аліментів з 800грн. на 1000грн., щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], до досягнення ним повноліття. В зустрічному позові просила відмовити. Відповідач в судовому засіданні вимоги зустрічного позову підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у заяві, а саме: стягнути з нього аліменти на дочку в розмірі 400грн., щомісячно на період навчання, а на сина [PERSON] зменшити розмір аліментів з 800грн. на 400грн., щомісячно до досягнення сином повноліття. В первісному позові просив відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, дійшов висновку, що первісний позов та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 26.11.1994р. по 10.02.2012р. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO]. народження та [PERSON], [INFO]. народження. Як встановлено в судовому засіданні Рішенням Деснянського районного суду від 26.02.2013року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO]. народження та [PERSON], [INFO]. народження до досягнення дітьми повноліття, у розмірі 800грн. на кожну дитину, щомісячно та видано виконавчий лист № 2-1236 від 11.03.2013р. У зв'язку з досягненням повноліття [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON] припинив сплачувати аліменти на дочку, щомісячно на її утримання. Судом встановлено, що діти проживають разом з матір'ю. Позивачка [PERSON] одна несе витрати по утриманню дітей, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дітей, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, та витрат на забезпечення життєдіяльності. Крім того, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, [PERSON], [INFO]. народження є студенткою Національного технічного Університету України «Київський політехнічний інститут», денного відділення, термін закінчення навчання 30.06.2017року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо стягнення аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатні чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] офіційно не працює, та має нерегулярний, мінливий дохід. На даний час проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] Має дохід в розмірі 3300грн. на місяць, якій отримується за рахунок Договору оренди квартири. Доказів того, що мати-пенсіонерка перебуває на повному його утриманні, [PERSON] суду не надав. Згідно із ст. 184 СК України, розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. До того ж, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто як батько - [PERSON] так і мати - [PERSON] повинні утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що [PERSON] не було надано суду доказів на підтвердження зміни реально отриманих відповідачем доходів в бік збільшення, та приймаючи до уваги, що матеріальний стан [PERSON] змінився в бік зменшення розміру реально отриманих доходів, але як батько зобов'язаний утримувати дітей, про що не заперечував в судовому засіданні. Таким чином, беручи до уваги положення ст. 182 Сімейного кодексу України, наявністю у відповідача нерегулярного, мінливого доходу, та обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення як первісного позову так і зустрічного позову. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] народження в розмірі 500грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років та змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], [INFO] народження на утримання сина [PERSON], [INFO].народження, аліменти в розмірі з 800грн. на 600грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині первісного позову та зустрічного позову слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial