Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якому просила стягувати із відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягненням сином повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.04.2016 року позивач уклала шлюб з відповідачем, та від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, і подружжя проживають окремо. Позивач самостійно виховує сина, який знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої матеріальної допомоги за цей час їй не надав. У звязку з цим [PERSON] просила стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягненням сином повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засіданні позивач [PERSON] не зявилась, була належно повідомлена про час та місце розгляду справи, надіслала заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Справа розглядалась у відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, та відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] проживає з матірю, тобто позивачем, і перебуває на її утриманні, що підтверджено довідкою № 411(а.с.7). Батько матеріальну допомогу дитині не надає. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Предметом розглядуваного судом спору є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у позивача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, не має сталого регулярного доходу, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці 500 грн. щомісячно з урахуванням індексації з [PERSON], як просить позивач. При цьому враховується стан здоровя, майновий стан батьків та дитини та прожитковий мінімуму який на час розгляду справи становить 1228 грн. для дитини віком до 6 років. Як мінімум половину цієї суми дитині повинен надавати батько. При цьому суд враховує положення ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Крім того, згідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved