Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту її спільного проживання з матір'ю [PERSON] на час її смерті [INFO]. Обґрунтовуючи позов вказувала, що на час своєї смерті матір постійно проживала з позивачкою в її будинку за адресою [ADDRESS]. У зв'язку з цим позивач вважає себе такою, що у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після матері. Разом з тим, їй фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, і з цього приводу у неї виник спір з відповідачем [PERSON], яка подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Просила задовольнити позов та встановити факт постійного проживання позивача з [PERSON] на час її смерті [INFO]. 24.07.2018 року вказаний позов прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. 08.08.2018 року представником відповідача подано відзив на позов. 14.08.2018 року представником позивача подано відповідь на відзив. 29.08.2018 року представником відповідача заявлено про відвід головуючому судді, який визнано необґрунтованим ухвалами від 30.08.2018 року та від 06.09.2018 року. 10.10.2018 року судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у заявлених межах, надали пояснення по суті позову. Відповідач та її представник заперечили проти позову, надали пояснення у межах наданого відзиву та вказували, що за життя [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована у власному житловому будинку за адресою [INFO] разом з відповідачем та її сім'єю, і лише незадовго до своєї смерті перейшла до будинку доньки - позивача [PERSON], однак це місце не було її постійним місцем проживання. Просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], за життя проживала та була зареєстрована в [INFO], номер об'єкта погосподарського обліку 03-0375-1, що підтверджується довідками виконавчого комітету Полицької сільської ради Володимирецького району №1029, №1031 від 10.05.2018 року. [INFO] [PERSON] померла в с.Полиці Володимирецького району, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Сторони по справі є спадкоємцями [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу [PERSON], а також повідомленням Володимирецької державної нотаріальної контори №1320/01.16 від 17.08.2018 року. В судовому засіданні допитані за клопотанням сторін свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] мала власний будинок в с.Полиці, в якому проживала сама, а потім - з онукою [PERSON] та її сім'єю. Будинок знаходився на певній, достатньо значній відстані від села. За деякий час до своєї смерті [PERSON] перейшла жити до будинку своєї доньки, позивача [PERSON], де і померла. Показання свідків є логічними, послідовними, не заперечують одні одних та не суперечать іншим доказам по справі. Викладені свідками обставини не заперечували в своїх поясненнях і сторони по справі. Разом з тим, суд констатує, що ні свідки, ні сторони в своїх поясненнях не вказали, на протязі якого саме часу [PERSON] проживала в будинку доньки [PERSON], зазначаючи часовий проміжок від декількох днів до місяця. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] на час своєї смерті [INFO] дійсно проживала в житловому будинку [ADDRESS] разом зі своєю донькою [PERSON], що крім інших доказів, підтверджується також довідкою виконавчого комітету Полицької сільської ради Володимирецького району №1052 від 14.05.2018 року, з якої вбачається, що [PERSON] поховала свою матір. Разом з тим, вказаний житловий будинок, на думку суду, при встановлених обставинах не був постійним місцем проживання [PERSON] Так, як вбачається зі ст.29 Цивільного Кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Разом із тим, визначення терміну «постійне місце проживання», як і будь-які часові критерії для визначення факту постійності в діючому законодавстві відсутнє. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом норми ст.1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3 та 4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Аналогічне тлумачення норм закону наведено у постанові КЦС ВС від 05.12.2018 року у справі №462/892/16-ц, провадження № 61-20446св18. Згідно із пунктами 1.12, 1.13, 3.22 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. У разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. В даному випадку спадкодавець [PERSON] та її спадкоємець [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, і доказів постійного проживання з матір'ю позивач суду не надала. Виходячи із семантичного тлумачення терміну «постійний», який означає «який триває ввесь час, не припиняючись і не перериваючись; безперервний, безупинний, сталий, незмінний, призначений для тривалого користування, розрахований на довгий час, термін; не тимчасовий», а також приймаючи до уваги, що за змістом ст.1268 ЦК України для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, необхідним є саме постійне його проживання зі спадкодавцем, суд приходить до висновку, що [PERSON] не проживала постійно з дочкою [PERSON] При цьому суд приймає до уваги сукупність встановлених в ході судового розгляду обставин, в т.ч.: -причини переїзду [PERSON] до будинку доньки, а саме її поганий стан здоров'я та необхідність постійного догляду; -значну віддаленість будинку [PERSON] від основного населеного пункту, що ускладнювало догляд за нею, та можливості для спілкування та ведення звичного способу життя; -нетривалий період проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS], про що родині було відомо вже на час переїзду. Зокрема, в своїх показаннях сторони, а також свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказували, що [PERSON] переїхала до доньки «доживати до смерті, скільки їй лишилось»; -обставини переїзду, на які вказували в своїх поясненнях свідки. Зокрема, свідок [PERSON] вказав, що при переїзді бабця взяла з собою тільки особисті речі та документи. Інші свідки також вказували, що в будинку [PERSON] [PERSON] мала одяг, інші її речі залишились в її будинку. Враховуючи сукупність вказаних обставин, суд приходить до висновку, що житловий будинок [ADDRESS] на час смерті [PERSON] був місцем її тимчасового перебування, а не постійним місцем її проживання, у зв'язку з чим позов [PERSON] недоведений і підстав для його задоволення суд не вбачає.

Outcome: dismissed