Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання спільних дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.\~\~Вважає, що сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Крім того, відповідач не виконує обов`язки по піклуванню та утриманню своїх неповнолітніх дітей. Аліментів на користь третіх осіб відповідач не сплачує. В зв`язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилась. Подала клопотання, щодо слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав клопотання, щодо слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 217. В шлюбі мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, вони не бажають зберегти шлюб на розірванні шлюбу наполягають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що\~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач не виконує обов`язки по піклуванню та утриманню своїх неповнолітніх дітей у повному обсязі. Аліментів на користь третіх осіб відповідач не сплачує. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи те, що домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмір 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору за вимогою про розірвання шлюбу. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 768,40 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved