Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадщину посилаючись на те, що 13 березня 2013 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинковолодіння № 14 по вул. Сніховського, в с. Балаклея Смілянського району, земельної ділянки площею 0,4254 га, розташованої за цією ж адресою. В нотаріальному оформленні права на спадщину йому було відмовлено у звязку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник Балаклеївської сільської ради Смілянського району в судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява від Балаклеївської сільської ради Смілянського району про визнання позову та розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України наслідком визнання відповідачем позову є ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, висловлену письмово, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 березня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І СР № 208969 від 13 березня 2013 року (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: будинковолодіння № 14, по вул. Сніховського, в с. Балаклея, Смілянського району та земельної ділянки площею 0,4254 га, розташованої за цією ж адресою. Належність померлому майна на яке позивач просить визнати право власності підтверджується матеріалами справи, а саме копією довідки виконкому Балаклеївської сільської ради Смілянського району № 1971 від 1 листопада 2017 року (а.с.10) та копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 070965 від 18 березня 2005 року (а.с.9). Позивач [PERSON] є спадкоємцем по закону після смерті [PERSON], оскільки у втсановлений законом термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та є донькою спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ УР № 334219 від 11 січня 1961 року (а.с.7) та копією свідоцтва про одруження серії ІІ АБ № 030031 від 22 серпня 1981 року (а.с.6), що підтверджує зміну прізвища позивача. Отже відповідно до ст. 1261 ЦУК України позивач є спадкоємицею першої черги по закону. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з відповіді Смілянської державної нотаріальної контори, яка надійшла на запит суду, № 2125/02-14 від 22 листопада 2017 року з заявою про принйття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] на підставі поданої заяви була заведена спадкова спрва № 453/2013р.. З заявами про відмову у принятті спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON]. Відомості про інших спадємців відсутні. З огляду на ці обставини суд вважає, що у такий спосіб (шляхом подачі заяви про прийняття спадщини) [PERSON] прийняла спадщину та набула право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті 13 березня 2013 року [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у позивача відсутній, що стверджується позивачем та підтверджується матеріалами справи. З метою усунення обставини, яка перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що за [PERSON] належить визнати право власності на будинковолодіння № 14 по вул. Сніховського, в с. Балаклея, Смілянського району, земельну ділянку площею 0,4254 га, розташовану за цією ж адресою. На підставі ст. 392, 1268, 1273 ЦК України,

Outcome: approved