Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останньою такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона є власником квартири за [ADDRESS] . У квартирі, крім неї, також зареєстрована [PERSON] . З 2008 року відповідач [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою, не приймає будь-якої участі в утриманні майна, місце її проживання невідоме. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні власністю, просить визнати відповідача\~такою, що втратила право користування будинком. \~ Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2021 року справу прийнято до провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо представник позивача адвокат Молинь Р.П. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що квартира за [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 18 квітня 2000 року, виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, зареєстрованим за реєстром №1155. Позивач 26 серпня 2005 року змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] від 26 серпня 2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Як слідує з довідки про склад сім`ї та розмір платежів за комунальні послуги за №425 від 11 грудня 2020 року, виданої ПП «Карпати-2010», у квартирі по [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (родич). Як вбачається з актів за №566 від 26 липня 2017 року та за №431 від 14 грудня 2020 року, складених комісією в складі майстра ПП «Карпати-2010» [PERSON] та паспортиста ПП «Карпати-2010» [PERSON] , відповідач зареєстрована у квартирі за [ADDRESS] , однак не проживає з 2008 року у вказаній квартирі, що підтвердили сусіди позивача. Як слідує з відповіді Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), у відділі наявні відомості про актовий запис про шлюб за №2190 від 28 грудня 2013 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції на [PERSON] та [PERSON] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено,\~що позивач\~є власником спірної квартири, де зареєстрована її родич [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше року добровільно не проживає у спірній квартирі, не цікавиться нею, не приймає участі в її утриманні, не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталася. У добровільному порядку не знімається із реєстрації, чим чинить позивачу, як власнику квартири перешкоди у користуванні. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою за [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач у судове засідання не з`явилася та не надала суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. Крім того, на підставі вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved