Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 210200,00 грн. В позовній заяві зазначено, що вироком суду відповідача визнано винним у вчиненні дорожньої-транспортної пригоди, до якої він був причетний. Внаслідок вказаного ДТП потерпілому [PERSON] , який є чоловіком позивача, нанесені тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких останній помер. Враховуючи, що вказаним вироком питання щодо стягнення моральної шкоди у вищевказаному розмірі не вирішувалось через не пред`явлення цивільного позову у даному кримінальному провадженні, позивач просить відшкодувати заподіяну моральну шкоду в порядку цивільного судочинства та стягнути з відповідача на її користь 210200,00 грн. Позивач вказує, що їй завдано моральну шкоду, яка полягає у завданні їй негативних наслідків в результаті вищевказаного ДТП як безпосередньо під час вчинення кримінального правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків позивач відносить нервовий стрес, який вона пережила під час наїзду транспортного засобу на її чоловіка [PERSON] , та подальше життя без свого чоловіка, який був для неї надією та опорою у життя. Для відновлення нормального душевного стану позивачеві потрібен був час, але відновити повний спокій їй вже не вдасться ніколи із-за втрати рідної людини. Позивач оцінює розмір моральної шкоди, яка була заподіяна внаслідок шкоди здоров`ю та втрати близької людини у розмірі 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи,: 2102 грн. * 100 = 210200,00 грн. Представник позивача адвокат Федак Л.Р. подала до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги, розгляд справи провести за відсутності її та позивача. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме, в розмірі 40000,00 грн., та просить розгляд справи провести за його відсутністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 24.12.2019 року відповідача визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, із відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Початок строку відбування покарання обчислено із моменту затримання [PERSON] в порядку виконання вироку. Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат. Вказаним вироком встановлено, що 09 червня 2019 року близько 17.25 години [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21150, реєстраційний номер [NUMBER] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі Олешки - Гола Пристань - Скадовськ на 14 км + 360 м, в напрямку м. Олешки, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 18.1, дорожніх знаків 1.32, 5.35.1 та дорожньої розмітки 1.14.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року (з наступними змінами та доповненнями), проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка склалася, з урахуванням дорожньої обстановки не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід [PERSON] , який переходив проїзну частину зліва направо по ходу руху автомобіля, не надав останньому дорогу та вчинив на нього наїзд, спричинивши потерпілому [PERSON] , що є був чоловіком позивача, тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких останній помер. Таким чином, факт скоєння відповідачем дорожньо-транспортної пригоди та його вина в порушенні ПДР, що мало наслідком загибель чоловіка позивача, встановлені вироком суду та доказуванню не підлягають. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно зі статтею 23 ЦК України, особа має право на грошове відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Так, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд приходить до висновку, що факт смерті близької людини з вини відповідача спричинив позивачу моральну шкоду, яка виражається в нервовому стресі, який вона пережила під час наїзду транспортного засобу на її чоловіка [PERSON] , та душевних стражданнях через подальше життя без чоловіка, який був для неї надією та опорою у житті. З врахуванням вимог розумності та справедливості сума відшкодування моральної шкоди, яка була заподіяна внаслідок втрати близької людини, що визначений позивачем у розмірі 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи, а саме 2102 грн.*100 = 210200,00 грн., суд вважає обґрунтованим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави оскільки позивача звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved