Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами 12.08.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області . В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 12.08.2003 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі актів громадянського стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області за актовим записом № 25. Від шлюбу подружжя мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], 15.01.2004 року народженя, та сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх тринадцяти років подружнє життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідками яких стають неповнолітні діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан, та спричиняє позивачу душевні страждання. [PERSON] не розуміє та не хоче розуміти сутності проблеми, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Оскільки позивач не вбачає подальшого сенсу в підтримці сімейних відносин,то звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. У судове засідання 26.12.2016 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявилися. Позивач [PERSON]І надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання, будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявився. Заслухавши позивача у судовому засіданні 10.11.2016 року, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 12.08.2003 року за актовим записом № 25 у відділі реєстрації актів громадянського стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 084603. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Як випливає із змісту позовної заяви та наданих позивачем у судовому засіданні пояснень, в період шлюбного життя між сторонами виникали конфлікти та суперечки. На теперішній час подружніх стосунків вони не підтримують, та їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, і подальше його збереження суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 10.11.2016 року сторонам було надано строк для примирення один місяць, але оскільки сторони взаєморозуміння між собою та примирення не досягли, позивач підтримує заявлені позовні вимоги, суд доходить висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved