Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 19.01.2002 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилась дитина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2011 року шлюб розірвано. Відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення з заявою до суду, тобто з 27.08.2018 року. Ухвалою суду від 04.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримувала, просила стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходились у шлюбі з 19.01.2002 року. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2011 року шлюб розірвано. Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, виданим 09.07.2002 року (актовий запис № 471). Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги інтереси дитини і позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, можливість за згодою відповідача сплачувати аліменти, суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], що підлягають щомісячному стягненню і повинен складати ? частину від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved