Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 18.03.2016 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю і знаходяться на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] майже не бере участі у вихованні та забезпеченні їх дітей. Домовитися з відповідачем про способи виконання ним батьківського обовязку щодо утримання неповнолітніх дітей їй не вдається. За таких обставин, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., по 1500 грн. на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності. [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб\~сайті судової влади України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №133. За час шлюбу у подружжя народилися двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],що підтверджується копіями свідоцтв про народження доданих до матеріалів справи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.1 та ч.2 ст.184 СК України). Згідно ст.182 ЦПК України та розяснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У частині 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, його дохід є нерегулярними та мінливими. Доходи, які отримує позивачка [PERSON] є недостатніми для повноцінного забезпечення матеріального становища малолітніх дітей, їх духовного та фізичного розвитку. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, матеріальне становище відповідача та позивача. При визначенні розміру аліментів суд також враховує відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, матеріальне становище відповідача та позивача, відповідно до \~Закону України «Пpo Дepжавний бюджeт на 2018 рік» прожитковий мінімум для: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року становить 1492 грн., з 1 липня 1559 грн., з 1 грудня 1626 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року становить 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн., а також те, що обовязок щодо утримання дітей покладено на обох батьків. Положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи в сукупності всі зібрані та досліджені судом обставини, приймаючи до уваги, що обовязок щодо утриманні неповнолітніх дітей покладено на обох батьків, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення та слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1500 (одна тисяча пятсот) гривень на кожну дитину, щомісячно починаючи з 05.09.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved