Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15 листопада 1994 року виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 18, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено та на даний час збереження їх родини та спільне проживання із відповідачем неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею ст. 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 15 листопада 1994 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І ЖД № 323616 від 23.05.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 18. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], 29.08.2008 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1- ЖД № 144211 від 16.09.2008 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 050069 від 05.05.1995 року, виданого Комишівською сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15 листопада 1994 року виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 18.

Outcome: approved