Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Бахмутської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона приходиться бабусею [PERSON] , [INFO] . ЇЇ син [PERSON] , [INFO] , який є батьком [PERSON] , 2012 року народження, помер [INFO] . Місце перебування матері [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] їй не відоме, зі слів спільних знайомих, вона декілька раз виїжджала на тимчасово не підконтрольну територію, а також її помічали в інших містах Бахмутського району. Батьківських обов`язків вона не виконує, зв`язків із [PERSON] , 2012 року не підтримує, фінансової підтримки на його утримання не надає. На теперішній час, необхідно вирішити питання щодо подальшого проживання онука зі нею, та можливості отримати опіку для захисту його прав та законних інтересів. Відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання, не цікавиться життям дитини, не виявляє бажання взяти на себе його виховання. Дитина проживає разом з позивачем, яка є його бабусею, утримує та турбується про фізичний та духовних розвиток. Тому, просить позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на користь та утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян, до його повноліття. Призначити її опікуном над неповнолітньою дитиною. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.01.2021 року призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти позовних вимог. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.09.2012 року. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до довідки, виданої управлінням ПФУ Бахмутське об`єднань управління ПФУ, [PERSON] отримує пенсію за віком, розмір її пенсії складає 1712,00 грн. Відповідно до довідки, наданої головою квартального комітету №9, за адресою [ADDRESS] фактично мешкають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до висновку № 28/0055 від 20.01.2021року з метою захисту прав, свобод та законних інтересів неповнолітніх дітей, орган опіки та піклування Бахмутської районної державної адміністрації, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до подання № 28/0054 від 20.01.2021 року, орган опіки та піклування Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області, враховуючи інтереси дитини, вважає доцільне встановити опіку над [PERSON] , [INFO] , та призначити [PERSON] опікуном над дитиною. Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України та Конвенцією про прав дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Положення частини першої статті 165 СК України визначають, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають особа, в сім`ї якої проживає дитина. Судом встановлено, що діти [PERSON] , [PERSON] проживають в сім`ї позивача. Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідач [PERSON] виявляє ознаки стійкого небажання підтримувати особисті відносини з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , не контактує з ним, не виявляє піклування про дитину. Вихованням сина у повній мірі займається бабуся. Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування своїми обов`язками. З огляду на це, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , буде відповідати в першу чергу інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. У відповідності з вимогами ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідач є працездатним, у відповідача інші утриманці відсутні та визначає розмір аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В силу ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. З позовною заявою [PERSON] звернулась 17.09.2019 року, тому з цієї дати присуджуються аліменти на дитину. Рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Щодо призначення позивача піклувальником відносно неповнолітньої дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Положеннями ст. 58-59 ЦК України передбачено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. У відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно п. п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що особисті якості позивача відповідають вимогам, викладеним у п. п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, що також підтверджується матеріалами справи. Обставин, передбачених ст. 64 ЦК України, з урахуванням яких [PERSON] не може бути піклувальником дитини, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про призначення позивача піклувальником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок, який на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на її користь з відповідача. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у розмірі 840,80 грн.(позовні вимоги щодо стягнення аліментів).

Outcome: approved