Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що їй на праві власності належить ? частини квартири № 5 в будинку № 145 «а» по бульвару Гвардійському в м. Запоріжжя. В обґрунтування заяви зазначила, що в 1977 році її чоловіку [PERSON] було видано ордер на право зайняття вищевказаної квартири. 14 квітня 1977 р. був укладений договір найму вказаного жилого приміщення, відповідно до якого квартиру здано в найм родині заявника з трьох осіб. 18 січня 1999 р. вони отримали свідоцтво про право власності на цю квартиру, відповідно до якого [PERSON] та її донці [PERSON] належить по ? частині вказаної квартири. Проте у право власності на квартиру не було зареєстровано належним чином. 5 червня 2015 р. донька заявника померла. Заявник звернулась до реєстраційної служби з метою реєстрації права власності, проте отримала відмову у звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. Вона отримала копію вказаного свідоцтва у ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», однак не завірену належним чином. Оскільки законодавством не дозволяється реєстрація права власності на підставі копій правовстановлюючих документів, просила встановити за нею факт права власності на ? частину вказаної квартири. У судовому засіданні, яке відбулось 28 жовтня 2015 р., заявник підтримала вимоги заяви, просила її задовольнити. В подальшому надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні, яке відбулось 28 жовтня 2015 р., представник заінтересованої особи зазначила, що встановлення факту, про якій просить заявник, можливо у разі, якщо заявник надасть відповідні докази того, що цей факт породжує юридичні наслідки, відсутня можливість відновити втрачений документ, і чинним законодавством не передбачено іншої можливості встановлення даного факту, а також того, що заявнику на даний час належить дана квартира, вона в ній зареєстрована та проживає. В подальшому надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням раніше наданих заперечень відповідно до вимог чинного законодавства. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Позивач [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає у [INFO], разом з неповнолітнім онуком, що підтверджується відповідним штампом в її паспорті, довідкою Центру обслуговування абонентів № 1 МКП «Основаніє» від 9 листопада 2015 р. № 18120. Відповідно до наданої з матеріалів інвентаризаційної справи ТОВ «Запоріжське міжміське бюро технічної інвентаризації» копії свідоцтва № 1670 про право власності на вказану квартиру, виданого закритим акціонерним товариством «Запоріжбуд» 18 січня 1999 року, вказана вище квартира належить на праві власності в рівних частках заявнику [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру, за даними ТОВ «Запоріжське міжміське бюро технічної інвентаризації» на 1 січня 2013 р. квартира була зареєстрована за вказаними особами. 5 червня 2015 р. померла [PERSON], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 327975 від 6 червня 2015 р., актовий запис № 4113. Відповідно до матеріалів спадкової справи, після її смерті залишилась спадщина у вигляді ? частини вищезазначеної квартири. Таким чином, наведені документи дають змогу стверджувати, що заявнику дійсно належить на праві власності ? частина квартири [ADDRESS]. Однак, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 26 серпня 2015 р. № 23922966 [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на вищевказану квартиру у звязку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру. Оригінал правовстановлюючого документа на квартиру було втрачено, підтвердженням чого є оголошення у газеті «Индустриальное Запорожье» від 24 липня 2015 р. ЗАТ «Запоріжбуд», яке видавало свідоцтво заявникові, на даний час припинено, вилучено з ЄДРПОУ, підтвердженням чого є лист Головного управління статистики у Запорізькій області від 3 листопада 2015 р. № 15-09/2215. Отже, заявник позбавлена можливості підтвердити факт її права власності на ? частину квартири іншим шляхом, ніж в судовому порядку. Частиною першою статті 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до розяснень, які надані у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. З урахуванням викладеного, а також того, що судом встановлено факт володіння заявником ? частиною квартири на праві власності, проте, правовстановлюючий документ було втрачено, суд вважає за можливе в порядку статті 256 ЦПК України встановити факт, про який просить заявник. На підставі викладеного,

Outcome: approved