Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Майдан-Олександрівської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на земельну частку (пай) площею 1,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Майдано-Олександрівської сільської ради, що перебувала у колективній власності СКП ім. Щорса, право на яку було передано згідно рішення Віньковецької районної державної адміністрації від 17.04.1996 року за № 80-р [PERSON], посвідчене сертифікатом серії ХМ № 0367007. Вона повідомляє, що після смерті [PERSON] 9 червня 1996 року позивач фактично заволоділа і користується її майном, оскільки являється її родичкою, але родинні відносини підтвердити не має змоги через відсутність доказів. За цих обставин, нотаріус Віньковецької державної нотаріальної контори відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом постановою № 65/02- 31 від 17.02.2017 року. Факт правомірності заволодіння майном померлої вона підтверджує довідкою № 400 від 25.05.2017 р. виданою Майдано-Олександрівською сільською радою. Із її змісту слідує, що вона, [PERSON] добросовісно заволоділа майном, яке належало померлій і до теперішнього часу продовжує відкрито, безперервно володіти ним, починаючи з часу смерті [PERSON], тобто з 09.06.1996 року та має у своєму володінні сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ № 0367007. [PERSON] приходилась рідною сестрою її бабусі. Після смерті за власні кошти особисто вона здійснила обряд поховання. Хата, майно, речі домашнього вжитку, і взагалі все, що належало померлій залишилось позивачці. Посилаючись на приписи статті 344 ЦК України, вона просить задовольнити її вимоги. В останнє судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивача подав до суду заяву, якою просив позовні вимоги задовольнити, справу слухати без участі сторони позивача. Відповідачем було надіслано до суду заяву, в якій він просить розглянути справу без представника Майдано-Олександрівської сільської ради, позовні вимоги визнає, повідомляє, що земельна ділянка, на яку претендує позивачка, не зайнята. Співвідповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області було надіслано до суду заперечення, в якому він просить розглянути справу без представника, повідомляє, що не може бути відповідачем по цій справі, оскільки не порушував прав позивачки, яка не надала належних доказів про те, що володіння спірним майном є добросовісним. Представник третьої особи - Віньковецької районної державної адміністрації в судове засідання не прибув, справа розглянута без його участі. Ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 09 червня 1996 року в с. Майдан-Олександрівський Віньковецького району померла [PERSON] (свідоцтво про смерть 1-БВ № 019813). З нею на день смерті проживала позивачка (довідка Майдано-Олександрівської сільської ради № 401 від 25.05.2017 року). Вона її хоронила і добросовісно заволоділа її майном (довідка Майдано-Олександрівської сільської ради № 400 від 25.05.2017 року). Після смерті [PERSON] залишився сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0367007, розміром 1,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території Майдано-Олександрівської сільської ради. Земля перебувала у колективній власності КСП ім. Щорса, право на яку було передано згідно рішення Віньковецької районної державної адміністрації від 17.04.1996 року за № 80-р [PERSON], про що стверджує інформаційна довідка ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 31-28-99.1-296/15-17. Сертифікат зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 409 20 травня 1997 року. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014№ 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно - набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Із аналізу наведених норм та представлених доказів позивачка довела, що вона добросовісно, відкрито заволоділа та на цих же підставах користувалась майном [PERSON] з 1996 року, тобто більше 20 років. Вона дійсно набула право на певне майно, в тому числі набула право на цінний папір, яким являється сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0367007 виданий головою Віньковецької РДА 20 травня 1997 року на імя [PERSON] Проте, вона не могла набути право власності на земельну ділянку розміром 1,42 в умовних кадастрових гектарах, оскільки такого права не набула сама померла, на імя якої не видавався державний акт на цю площу землі. Тому її вимога підлягає задоволенню в частині набуття права володіти, користуватись і розпоряджатись саме сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серії ХМ №0367007 . Згідно статті 3 ЗУ «Про цінні папери та фондовий ринок» цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобовязань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам. Із зазначеного Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» земельний сертифікат відноситься до категорії товаророзпорядчих цінних паперів, що надають право розпоряджатись майном. Статтею 4 вказаного Закону визначено, що до особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять в сукупності всі права, які ним посвідчуються. Реалізуючи свої права, позивачка із заявою звернулась до нотаріуса з метою отримання прав на нерухоме майно, але їй відмовлено. Стаття 1 Протоколу до Європейської конвенції, підписаного в Парижі в 1952 році, передбачає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Аналіз статті 1 Першого протоколу підтверджує наявність принципу безперешкодного володіння і користування майном. Українська практика підходить до права власності як до речового права, тоді як Європейська розглядає майно значно ширше і використовує цей термін як тотожний власності. До майна належить, крім рухомих і нерухомих речей: акції компаній; рішення арбітражного органу у звязку зі спором; позови про відшкодування збитків за внутрішнім законодавством; законні розрахунки на те, що існує певне становище; господарські інтереси, повязані з управлінням бізнесом, а також управління клієнтурою (ділова репутація, нематеріальні активи, тощо). При цьому Суд самостійно оцінює визначення терміну «майно». Виходячи із викладеного за позивачем слід визнати право на цінний папір, яким являється сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0367007, площею 1,42 в умовних кадастрових гектарах виданий 20 травня 1997 року головою Віньковецької РДА на імя [PERSON]

Outcome: partial