Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого Вовчанською райдержадміністрацією 26 грудня 2016 року є власником земельної ділянки площею 6,1781 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Білоколодязької селищної ради Вовчанського району Харківської області. 20 квітня 2008 року між нею та приватним сільськогосподарським підприємством «ФЕОНА» (далі - ПСП «ФЕОНА») в особі керівника [PERSON] був укладений догорів оренди землі, строком на 15 років. Починаючи з 2014 року орендар перестав виконувати обв'язки по виплаті орендної плати у розмірі та строки, передбачені п. 10, 12 Договору. Невиплачена орендна плата за 2015 рік у розмірі 5066 грн. 33 коп. була стягнута з в примусовому порядку за виконавчим листом на підставі рішення суду. Одночасно з примусовою виплатою за 2015 рік, яка відбулася в кінці 2016 року, їй була виплачена орендна плата за 2016 рік. З виплатою орендної плати за 2017 рік повторно виникли проблеми. Вона декілька разів після зібрання врожаю зверталася до директора ПСП «ФЕОНА», який обіцяв розрахуватися, але відстрочував виплату. У визначений договором строк, 31 грудня 2017 року, орендна плата за 2017 рік виплачена не була. 17 січня 2018 року вона звернулась з письмовою претензією щодо невиконання умов договору та виплати орендної плати, відповідь на неї не отримала. У зв'язку з систематичним невиконанням обов'язків по виплаті орендної плати, просить розірвати договір оренди землі від 20 квітня 2008 року, стягнути суму невиплаченої орендної плати з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 6238 грн. 86 коп. та понесені витрати по справі. Позивач у судове засідання не з'явилась, сповіщалась про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Вовчанською районною державною адміністрацією 26 грудня 2006 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 6,1781 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Білоколодязької селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 7). 20 квітня 2008 року між позивачем та ПСП «ФЕОНА» в особі керівника [PERSON] було укладено договір оренди землі № 729, предметом оренди якого є земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 6,1781 га. Договір зареєстрований Реєстраційною службою Вовчанського районного управління юстиції Харківської області 11 липня 2015 року за № 10373959 (а.с. 6,8). Доровір укладено на 15 років, що передбачено п. 8 вищевказаного Договору. Згідно пунктів 10, 11, 12 Договору, орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошові формі або у вигляді послуг у розмірі 3 % від нормативної оцінки, у тому числі в грошовій, натуральній та відробітковій формі. Сума орендної плати становить одна тисяча дев'ятсот сорок грн. У розмір орендної плати входить податок на землю. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку, що знаходиться у приватній власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата нараховується та видається (виплачується) один раз на рік не пізніше 31 грудня поточного року. Орендна плата позивачу за 2017 року по теперішній час орендарем не сплачена, на його адресу [PERSON] було направлено претензію щодо невиконання умов договору та виплати орендної плати від 17 січня 2018 року (а.с. 20), яка отримана відповідачем 20 січня 2018 року, згідно даних поштового повідомлення (а.с. 21). Відповідь на претензію позивачу не надана. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Судом встановлено, що відповідач не виконує обов'язки та умови договору щодо сплати орендної плати систематично, що вбачається з даних виконавчого листа Вовчанського районного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року, відповідно до якого, з ПСП «ФЕОНА» на користь [PERSON] стягувалась орендна плата в розмірі 5066 грн. 33 коп. за 2015 рік, орендна плата за 2017 рік позивачу не виплачена. Жодних доказів, які спростовують порушення умов договору щодо сплати орендної плати відповідачем суду не надані. Таким чином суд приходить до висновку, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди землі, а її несплата є суттєвим порушенням умов такого договору. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. Пунктом 35 Договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором. За вказаних обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку, що договір оренди землі № 729 від 20 квітня 2008 року, укладений між [PERSON] та ПСП «ФЕОНА» має бути розірваний за вимогою позивача, внаслідок істотних порушень умов договору орендарем, зокрема систематичної невиплати орендної плати. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу по орендній платі, яка з урахуванням індексу інфляції за січень-квітень включно 2018 року становить 6177 грн. 09 коп., та 3 % річних за 4 місяці від 6177 грн. 09 коп. - 61 грн. 77 коп., що становить загальну суму 6238 грн. 86 коп. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 38 Договору передбачена відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору відповідно до закону та цього Договору. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно даних витягу з технічної документації від 29 березня 2018 року № 28/1 нормативно грошова оцінка земельної ділянки позивача, кадастровий номер [NUMBER], становить 197 225 грн. 03 коп. (а.с. 10). Заборговані по сплаті орендної плати [PERSON] станом на 31 грудня 2017 року складає 3% нормативно грошової оцінки земельної ділянки та становить 5916 грн. 75 коп. Позивачем у позові визначено період прострочення забов'язання січень - квітень включно 2018 року, тобто з 01 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року (120 днів прострочення виконання зобов'язання) при заборгованості у сумі 5916 грн. 75 коп. Тому сума заборгованості з урахуванням інфляційних витрати становлять 6177 грн. 09 коп. (5916 грн. 75 коп. х (січень 2018 року - індекс інфляції 101,5 х лютий 2018 року індекс інфляції 100,9 х березень 2018 року індекс інфляції 101,1 х квітень 2018 року індекс інфляції 100,8/100). 3% річних становлять 58 грн. 80 коп. (5916 грн. 75 коп. /100 =1% річних = 59 грн. 17 коп., відповідно 3% річних = 59 грн. 17 коп. х 3 = 177 грн. 51 коп. на рік, 177 грн. 51 коп./365 днів у одному році = 0,49 грн. на день, тоді за 120 днів прострочення 0,49 грн. х 120 = 58 грн. 80 коп.). Враховуючи наведене, загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних встановлена судом, складає 6235 грн. 89 коп., тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по орендній платі підлягають частковому задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов'язані із залученням експертів та проведення експертизи. Позивачу на підставі Договору про надання правової допомоги від 19 квітня 2018 року надавалась правова допомога (вивчення матеріалів справи, оформлення запитів для отримання доказів, консультація з питань землекористування, оформлення відзиву на позовну заяву, представництво в судових засіданнях) та ордеру (а.с. 26,27). Вартість таких послуг становить 3000 грн. 00 коп., яка сплачена позивачем, що підтверджується відповідною квитанцією - угодою від 19 квітня 2018 року. Також у розрахунку зазначені витрати на нормативно грошову оцінку в розмірі 600 грн. 00 коп. (а.с. 26). Натомість матеріали справи не містятьналежних та допустимих доказів того, що позивач сплатила вказану суму або зобов'язана її сплатити, що позбавляє суд можливості вирішити питання про їх розподіл. Відповідно до п. п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду; за подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду; Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2018 року складає 1762 грн. 00 коп. Сума сплаченого позивачем судового збору становить 1409 грн. 09 коп. (704 грн. 80 коп. за подання позовної заяви майнового характеру та 704 грн. 80 коп. - немайнового характеру), що підтверджується квитанціями № 11,12 (а.с. 1, 2). Як зазначено у ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову- на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволенню позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 46 коп. та витрати по професійну правничу допомогу в розмірі 2998 грн. 57 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial