overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 20.11.2003 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначила, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна подружжя та місця проживання дитини не мають. Позивачка надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні присутній не був по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим справу розглянуто відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 20.11.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне господарство не веде, спір про визначення місця мешкання дитини відсутній. У судовому засіданні позивачка [PERSON] присутня не була, надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був, надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 21.09.1991 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне господарство не веде. Суперечок про визначення місця проживання дитини та розподілу майна немає. Позивачка [PERSON] надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та у позові зазначила, що після розірвання просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим справу розглянуто відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 21.09.2011 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися з 28 лютого 2013 року у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне господарство не веде. Суперечок про визначення місця проживання дитини та розподілу майна немає. Позивачка [PERSON] надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та у позові зазначила, що після розірвання просить залишити прізвище «[PERSON]» Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим справу розглянуто відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 22.08.1998 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначила, що від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спору про поділ майна подружжя не має. Позивачка [PERSON] надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні присутній не був по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим справу розглянуто відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 22.08.2008 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначила, що від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна подружжя та місця проживання дитини не мають. Позивачка [PERSON] надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 22.11.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне господарство не веде, спір про визначення місця мешкання дитини відсутній. У судовому засіданні позивачка [PERSON] присутня не була, надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був, надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 22.12.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне господарство не веде, спір про визначення місця мешкання дитини відсутній. У судовому засіданні позивачка [PERSON] присутня не була, надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був, надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 23.06.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу, а також через надмірне вживання алкоголю з боку відповідача. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час спір про визначення місця мешкання дитини та розподілу майна відсутній. У судовому засіданні позивачка [PERSON] присутня не була, надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був, надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 23.11.2013 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначила, що від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна подружжя та місця проживання дитини не мають. Позивачка [PERSON] надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved