Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 13.07.2012 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №891. Після одруження змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». У шлюбі [INFO] року народилася дочка, [PERSON], яка проживає з нею і спору щодо її місця проживання немає. Посилалася на те, що за час їх спільного проживання вона неодноразово намагалася вмовити чоловіка змінити своє життя, стати більш відповідальним і серйозним, але ніяких змін не відбулось, більше того він почав зловживати спиртними напоями, тому вона вирішила розірвати шлюб. Причиною розпаду сім'ї є небажання змінювати свою поведінку та відсутність будь-якої матеріальної та моральної допомоги їй та дочці. Вважає, що всі викладені обставини унеможливлюють подальше збереження їх сім'ї. Спору про поділ, що є їх спільною власністю на даний час немає. Дочку [PERSON], [INFO] хоче залишити їй на виховання. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишити її шлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь судовий збір у сумі 243,60 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, з отриманої секретарем судових засідань телефонограми вбачається, що [PERSON] просить справу розглядати у його відсутності, на розірвання шлюбу погоджується. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №891, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 13.07.2012 року, виданого у Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. У шлюбі [INFO] року народилася дочка, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія [NUMBER] від 11.12.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, на примирення не згідні, відповідач позов визнав, а отже їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved