Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

[PERSON]\~звернулась до\~суду з\~позовом,\~у якому\~просить стягнути\~з відповідача\~на свою\~користь аліменти\~на утримання\~дітей:\~[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],\~в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, з дня предявлення даного позову. В обґрунтування\~вимог зазначає,\~що з\~відповідачем по\~справі перебуває\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~2011\~року.\~Від шлюбу\~у сторін\~народилася діти\~[PERSON],\~[INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей надає у вкрай недостатній мірі, вона звернулася з цим позовом до суду. Ухвалою судді від 12.10.2018 року відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. У визначені строки відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] 02.09.2011 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 4). Від шлюбу 14.04.2012 у сторін народилася донька [PERSON] та 15.04.2016 року народилася донька [PERSON]. Діти проживають разом з матірю (а.с. 2,3). Згідно із статтею\~141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач не надає регулярно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, то суд стягує з нього на користь [PERSON], аліменти на\~ утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягування від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved