Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання та утримання неповнолітньої дитини. Представник позивача під час розгляду справи підтримав заявлені [PERSON] позовні вимоги у повному обсязі та пояснив, що з 27.08.2008 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між ними не склались, тому з квітня 2016 року вони проживають окремо. Відповідач має стабільний дохід, але не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини. Посилаючись на вимог ст.ст. 84, 105 СК України, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років також у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково та пояснив, що дійсно від шлюбу з позивачем вони мають неповнолітню доньку ? [PERSON], 2013 року народження. З березня 2016 р. між сторонами припинені шлюбні відносини. Позивач з дитиною залишилась проживати у квартирі батьків відповідача, а останній проживає за іншою адресою. Він надавав матеріальну допомогу позивачеві на утримання дитини, придбавав продукти харчування, зробив внесок до дитячого садка. У червні 2016 року він тимчасово перебував за межами міста Запоріжжя, тому затримав виплату аліментів, через що позивачем було пред'явлено позов до суду. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини. З 27.08.2008 року по теперішній час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 2). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис № 1037 (а.с. 3). Після фактичного припинення шлюбних відносин, сторони проживають окремо. Дитина на теперішній час проживає з позивачем. Вирішуючи заявлені [PERSON] вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що позивач, користуючись наданим законом правом, вирішила отримувати від відповідача аліменти за судовим рішенням. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього на утримання неповнолітньої доньки аліментів у розмірі ? частини його заробітку. Згідно з довідкою, наданою [PERSON], останній офіційно працевлаштований, його середньомісячний дохід складає 2206 грн. (а.с. 25-26). Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо порядку та способу утримання доньки не досягнуто. Інших утриманців відповідач не має. Крім того, за приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд визначає аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини його заробітку (доходу). Пред'явлені [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на її утримання підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає малолітня дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, наявність у чоловіка можливості сплачувати аліменти на утримання дружини є обов'язковою умовою для їх стягнення. Як вже зазначалось судом, відповідач є працездатним, має аліментні зобов'язання щодо утримання дитини, тому спроможній сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідно до положення ч.3 ст. 91 СК України, право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених п.2 і 4 ст. 83, ст.ст. 85, 87, 89 цього Кодексу. Як вбачається з п.2 і 4 ч.1 ст. 83 СК України рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного злочину або одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 85 СК України право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Передбачених законом підстав припинення права на утримання дружини, судом під час розгляду цієї справи не встановлено. Крім того суд враховує доводи відповідача про те, що на теперішній час позивач разом із дитиною проживає у квартирі його батьків разом з ними. Батьки відповідача та позивач ведуть спільний побут. Вказані доводи представником позивача спростовані не були. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану сторін і визначає аліменти на утримання дружини у частковому співвідношенні - у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Вимогами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампу Заводського районного суду м. Запоріжжя, позивач пред'явила позов до суду 16.06.2016 р., тому аліменти підлягають стягненню з відповідача, починаючи з вказаної дати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. - пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць згідно із положеннями ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial