Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тульчинського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. З 2009 року вона проживала в незареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від спільного шлюбу у них народилась дочка [PERSON],[INFO], батьком якого відповідно до актового запису №150 та свідоцтва про народження є відповідач. Їх сім»я розпалась. Дитина залишилась проживати з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Ніякої матеріальної допомоги на утриманні дитини відповідач не надає, хоча працює та отримує доходи. Дочка перебуває лише на її утриманні. Добровільно надавати допомогу на утримання дочки відповідач не бажає. Просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку ( доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. В судове засідання позивачка не з»явилась, надала суду письмову заяву про зміну позовних вимог, в якій просила про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. та розгляді справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду письмову заяву про часткове визнання позову, в якій вказує, що має нерегулярний дохід, тому згоден сплачувати аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку. Із наданих суду письмових доказів вбачається наступне. Згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ № 235072, виданого відділом ДРАЦС Тульчинського РУЮ Вінницької області 29.08.2012 року, [PERSON] народилась 02.08.2012 року. Батьком її є [PERSON], а матір»ю [PERSON]. Згідно довідки Тульчинської міської ради №1023 від 22.04.2015 року, виданій [PERSON], її дочка [PERSON],[INFO], проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши надані ними письмові докази, оцінюючи їх відповідно до ст.212 ЦПК України суд вважає, що позов підлягає задоволенню не підлягає. Відповідно до чч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789/Х11 ( 78912) від 27.02.1991 року, та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Із ст.184 ч.1 СК України слідує, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід,а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому ч.3 цієї статті передбачено, що якщо визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів менший, ніж 30% прожиткового мінімуму, то дитині призначається державна допомога в розмірі різниці між зазначеним розміром і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний дохід, на його утриманні перебуває інша неповнолітня дитина і ці обставини мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суд вважає можливим призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, частково задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial