Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» - про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог позивач при зверненні до суду посилалась на те, що 04 березня 2014 року в м. Києві по вул. Блакитного відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «ЗАЗ» реєстраційний № [NUMBER], який на момент ДТП був забезпечений полісом Серія АС № 0917977, виданим Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «Ніссан» реєстраційний № [NUMBER], яким керувала [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Ніссан» реєстраційний № [NUMBER]. Згідно Постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 01 квітня 2014 року у справі № 752/3221/14-п (провадження № 3/752/1514/14) [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень. З метою отримання страхового відшкодування позивач звернулась до відповідача з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Також в процесі розгляду даної заяви позивачем було надано всі документи, необхідні для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. 03 листопада 2014 року відповідачем було направлено позивачу повідомлення про прийняте рішення по події, що мало місце 04 березня 2014 року у відповідності до якого ПРАТ «УОСК» повідомила позивача про те, що відповідачем було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 10426,42 гривень. Враховуючи те, що позивачем не оспорювалась сума страхового відшкодування, виплата останнього повинна була здійснитись не пізніше 18 листопада 2014 року. Проте, в порушення норм Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач не відшкодував позивачу розмір страхового відшкодування. В зв'язку із зазначеним позивач просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача 11279,25 гривень, з яких 9426,42 гривень - сума страхового відшкодування; 1852,83 гривень - сума пені за порушення строків виплати страхового відшкодування. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача в якій також вказано, що представник позивача не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Представник відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, надавши до суду клопотання про відкладення судового засідання, яке вмотивоване не можливістю явки представника відповідача в судове засідання через необхідність перебування представника на судовому засіданні в Апеляційному суді Запорізької області. Разом із клопотанням про відкладення розгляду справи представником відповідача було надано до суду копію повістки про виклик в судове засідання представника ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», яке призначено на 15. 09. 2015 року на 11 год. 00 хв. до Апеляційного суду Запорізької області. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтованого не можливістю явки в судове засідання. Згідно поданого до суду клопотання про відкладення розгляду справи вбачається, що представником відповідача не обґрунтовано в клопотанні неможливість явки в судове засідання іншого уповноваженого представника ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», а тому суд вважає дане клопотання необґрунтованим і таким, що може призвести до штучного затягування розгляду справи, в умовах існуючих процесуальних строків її розгляду, а тому вважає, що воно не підлягає задоволенню. Виходячи з цього, суд вважає неявку представника ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання неповажною та, з урахуванням згоди представника позивача на заочний розгляд справи, вважає за можливе ухвали по справі заочне рішення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 04 березня 2014 року в м. Києві по вул. Блакитного відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «ЗАЗ» реєстраційний № [NUMBER], який на момент ДТП був забезпечений полісом Серія АС № 0917977, виданим Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «Ніссан» реєстраційний № [NUMBER], яким керувала [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Ніссан» реєстраційний № [NUMBER]. Згідно Постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 01 квітня 2014 року у справі № 752/3221/14-п (провадження № 3/752/1514/14) [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень. Вбачається, що з метою отримання страхового відшкодування позивач звернулась до відповідача з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Судом встановлено, що 03 листопада 2014 року відповідачем було направлено позивачу повідомлення про прийняте рішення по події, що мало місце 04 березня 2014 року у відповідності до якого ПРАТ «УОСК» повідомила позивача про те, що відповідачем було прийнято рішення про виплату позивачу страхове відшкодування в розмірі 10426,42 гривень. Однак, сума страхового відшкодування позивачу виплачена не була, в зв'язку з чим позивач просила суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної-особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно 21.1. статті 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією з страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п. 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до 36.1. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved