Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про припинення за відповідачем [PERSON] права власності на 1/6 частину домоволодіння № 5 по вул. Комбайнерів в м. Полтава з виплатою її вартості та визнання за нею права власності на вказану частку майна. Посилалась на те, що вона на підставі договору дарування від 03.10.2013 року є власником 2/3 частини житлового будинку №5 по вул. Комбайнерів в м. Полтава, а на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.12.1992 року власником 1/6 частини цього будинку. Всього їй належить 5/6 частини вказаного будинку. Відповідач після смерті їхнього батька [PERSON], який помер 3 травня 1992 року, подав заяву про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не оформив та на даний час спадщина на 1/6 частину є відкритою. У зв»язку з тим, що відповідач має інше постійне місце проживання в м. Києві, проживає у власній квартирі, частка відповідача є незначною та не може бути виділена в натурі, спільне володіння з відповідачем вказаним будинком є неможливим, а припинення за відповідачем права власності на 1/6 частину будинку не завдасть йому істотної шкоди, а також не завдасть шкоди його членам см»ї, які у спірному будинку також не проживають. Просила припинити право власності відповідача на 1/6 частину спірного будинку, стягнути з неї на користь відповідача вартість 1/6 частини будинку у розмірі 42\~000 грн., а за нею визнати право власності на цю частину будинку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Просив також стягнути витрати по справі з відповідача на користь позивача. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні. Відповідач пояснив, що спадщина на 1/6 частину спірного будинку відкрита, він у встановленому законом порядку не визнаний власником спірної частини будинку, позбавлення його права власності на спірну частку у будинку завдасть шкоди його інтересам . Також він вважає, що його частку можливо виділити в натурі. Не визнання позовних вимог обґрунтовував тим, що він впевнений, що договір дарування. який був укладений на ім»я позивача є незаконним, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки він доведе ту обставину, що договір дарування є недійсним. Заслухавши сторони дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що позивач на підставі договору дарування від 03.10.2013 року є власником 2/3 частини житлового будинку №5 по вул. Комбайнерів в м. Полтава, а на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.12.1992 року власником 1/6 частини цього будинку. Всього їй належить 5/6 частини вказаного будинку. Відповідач прийняв спадщину після смерті батька, [PERSON], який помер 3 травня 1992 року, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтва про право на спадщину не отримав. Отже доля відповідача у спадщині , а саме 1/6 частина спірного будинку, на час розгляду справи є відкритою, що підтверджується довідкою Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 28.04.2010 року та не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як установлено судом, після померлого [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки жилого будинку № 5 по вул. Комбайнерів в м. Полтава. Згідно зі ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину були позивач, відповідач та їхня матір, яка померла 13 жовтня 2013 року Оскільки спадщина після померлого [PERSON] складається з 1/2 частини спірного будинку , частки трьох спадкоємців є рівними, кожен із них має право на 1/6 частину такого майна. За нормами частини 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] та її матір [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] . Відповідач [PERSON] будучи спадкоємцями майна померлого 3 травня 1992 року [PERSON] ,у встановленому законом порядку прийняв спадщину у вигляді 1/6 частки житлового будинку №5 по вул. Комбайнерів в м. Полтава Хоча відповідач і не отримав свідоцтво про право на спадщину, але прийняв її, спадщина у вигляді 1/6 частини будинку в силу норм ст. 1268 ЦК України належить йому з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Частина 2 ст. 365 ЦК України передбачає, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивачем [PERSON] попередньо внесено на депозитний рахунок суду вартість частки відповідача [PERSON] в розмірі 42 000 грн. При цьому вартість частки в праві спільної часткової визначена висновком про вартість майна та не піддавалась сумніву відповідачем, що свідчить про його згоду з визначеною вартістю його частки у спірному майні. За змістом ст. 365 ЦК України припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Частка відповідача [PERSON] в розмірі 1/6 частини спірного будинку є незначною та не може бути виділена в натурі, що підтверджується висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 08.09.2015 року ПП « Центр незалежної оцінки та експертизи» , який відповідачем не оспюрювалась. Відповідач не надав суду жодного доказу, який підтвердив його посилання на те, що належну йому частину будинку можливо виділити в натурі, а отже не спростував надані позивачем докази про неможливість поділу спірного будинку. Припинення права відповідача [PERSON] на частку в спільному майні жодним чином не завдасть істотної шкоди, оскільки він має власне житло в м. Києві, проживає та зареєстрований у ньому . Крім того, заперечуючи щодо задоволення позовних вимог про позбавлення його частки в спільній власності, відповідач [PERSON] жодні обґрунтування та докази на підтвердження обставини спричинення таким позбавленням шкоди його інтересам не надавав. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими підлягають задоволенню в повному обсязі. Необхідно припинити право [PERSON] на частку в спільному майні, а саме на 1/6 частину житлового будинку № 5 по вул. Комбайнерів в м. Полтаві та визнати за [PERSON]. Олексіївною право власності на 1/6 частину будинку. За таких умов з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] підлягає стягненню вартість 1/6 частини житлового будинку № 5 по вул. Комбайнерів в м. Полтава в сумі 42 000 грн., які попередньо внесені на депозитний рахунок суду. Підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по справі.

Outcome: approved