Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та на дружину, до досягнення дитиною трьох річного віку. В обґрунтування позову покликається на те, що з відповідачем проживала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 09 серпня 2009 року народилась донька [PERSON], 09 вересня 2014 року - [PERSON]. Через постійні суперечності з чоловіком, з січня 2016 року не проживають разом, чоловік коштів на дітей не надає, а вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не має змоги працювати. Просить стягнути з відповідача 1/3 частину його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, на утримання дітей та 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу) на її утримання. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухваленого за згодою позивачки. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції, актовий запис № 163 (а.с.3). рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року шлюб між сторонами розірвано, однак рішення не набрало законної сили. Згідно копії свідоцтв про народження серії 1-КИ № 244987, виданого 14 серпня 2009 року [PERSON] народилась 09 серпня 2009 року, серії І-КИ № 504963, виданого 17 вересня 2014 року [PERSON] народилась 09 вересня 2014 року (а.с.4,5). Судом встановлено, що відповідач не надає кошти на утримання дітей та дружини і позивачка самостійно несе витрати, повязані з їх вихованням, харчуванням. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідачем суду не надано жодного доказу про своє матеріальне становище чи стан здоровя, наявності на утриманні осіб. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову про стягнення з [PERSON] аліментів на дітей. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.4 ст. 76 СК України якщо у звязку з вихованням дитини, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один з подружжя не має можливості працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у звязку із розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з довідки про отримання допомоги № 831 від 19 лютого 2016 року [PERSON] перебуває на обліку у Марганецькому міському управлінні соціального захисту населення та отримує допомогу при народженні дитини [PERSON], [INFO] (а.с.11,12). Судом встановлено, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьох річного віку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про можливість задоволення позову в частині стягнення з відповідача 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дружини до досягнення їх дитиною трьох річного віку. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути 1.653 грн. 60 коп. несплаченого судового збору.

Outcome: partial