Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, просить позов задовольнити, оскільки примирення не дало позитивних результатів. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням. Клопотання про розгляд справи у його відсутності, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони зареєстрували шлюб 27.01.1996 року у Буському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], повторно виданим 16.07.1997 року, актовий запис № 01 від 27.01.1996 року. Від подружнього життя мають синів [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], повторно видане 22.02.2007 р., актовий запис № 48 від 10.07.1997 р.) та [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], видане 12.07.2005 р., актовий запис № 39). Заочним рішенням від 23 жовтня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Однак, за заявою [PERSON] про перегляд заочного рішення, ухвалою Буського районного суду від 02.12.2014 року дане рішення скасоване та призначене для слухання в загальному порядку на 24.12.2014 р.. Позивачка, в судовому засіданні, подала заяву з проханням справу слуханням відкласти на інше число у зв'язку з можливим примиренням (а.с.46), справа призначена на 03.02.2015 року. На виклик суду, на вказане число, відповідач не з'явився, хоча був належним чином судом повідомлений про день та час розгляду справи (а.с. 49). Справу слуханням відкладено на 19.02.2015 року. Відповідач, в черговий раз, за викликом суду не з'явився, хоча був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням (а.с. 53). Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні такого, оскільки примирення не дало позитивних результатів. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved