Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що громадянці, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі, на даний час, проживає вона сама. Корім того, в квартирі прописаний її син [PERSON] - [INFO], який вже тривалий час в даній квартирі не проживає. Враховуючи те, що [PERSON] на даний час ще прописаний у її квартирі не маючи на те правових підстав, то порушується її право приватної власності на житло як на саму власність так і на право її вільного та безперешкодного користування, володіння та розпорядження нерухомим майном. Просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою [INFO], таким. що втратив право користування жилим приміщенням квартири №3 в будинку №4, що по вул. Вербник, в місті Рахові, Закарпатської області. Позивачка - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідач - [PERSON], повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованими листами, причини його неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд, приходить до наступного висновку. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності позивачки, [PERSON], на квартиру 3 в будинку 4, яка знаходиться за адресою: м. Рахів, Закарпатської області, підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8418030 від 22.09.2005 виданим Рахівським районним бюро технічної інвентаризації. У відповідності до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до будинкової книги квартири №3, що знаходиться у житловому будинку №4, по вул. Вербник в м. Рахові, Закарпатської області прописаний також й відповідач по справі: [PERSON] - [INFO]. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні в ч.5 ст.3 визначає, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. При цьому, формальна наявність реєстрації місця проживання не є підставою для збереження права користування жилим приміщенням. Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з ч.1,2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. З цих норм вбачається, що, по-перше, саме власник визначає коло осіб, які будуть користуватися належним йому жилим приміщенням, а по-друге, право користуванням жилим приміщенням мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачка довела, що з відповідачем, договору найму житла не укладала, за місцем своєї реєстрації відповідач не проживає вже тривалий час, а саме з 2012 року, що стверджується довідкою виконкому Рахівської міської ради №3840 від 30.11.2016 та актом обстеження матеріально-побутових умов, а отже врахувавши всі зазначені обставини суд вважає, що відповідач втратив право на користування квартирою №3 в житловому будинку №4, що розташований по вул. Вербник в місті Рахові, Закарпатської області. Суд вважає, що наведені в судовому засіданні обставини на підтвердження позовних вимог є доведеними, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось, тому такі слід віднести за її рахунок. На підставі наведеного,

Outcome: approved