Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання, мотивуючи вимоги тим, що 30.04.2014 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач із сім'єю не проживає, дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дочки та на її утримання не надає, через що позивач змушена звернутися до суду. Їй одній важко отримувати дитину, оскільки [PERSON] не працює та не має доходів. Як відомо позивачу, [PERSON] працює неофіційно, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а тому відповідно до ст. 184 СК України просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1500,00 грн., починаючи з дня звернення до суду та на своє утримання аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що знаходиться у декретній відпустці та отримує від держави соціальну допомогу на дитину у розмірі 860,00 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково. Відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 900,00 грн. щомісячно, а стягнення аліментів на утримання дружини не визнає взагалі, оскільки він не працює, підприємницьку діяльність припинив та має незадовільний стан здоров'я, що підтверджується консультативним висновком. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2014 року, який зареєстрували у Верхівській сільській раді Тростянецького районну Вінницької області за актовим записом №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.6). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №457 від 21.09.2017 року до складу сім'ї [PERSON] входить дочка [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №458 від 21.09.2017 року, [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців. Згідно довідки про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операції, [PERSON] з 10.07.2017 року тимчасово припинив підприємницьку діяльність. Згідно протоколу обстеження шийно-грудного та поперекового відділів хребта відділення променевої діагностики Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова від 18.10.2017 року, у [PERSON] наявний остеохондроз хребта та відповідно консультативного висновку від 21.10.2017 року він потребує лікування. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд також враховує, що дитина проживає з матір'ю, яка має обмежені можливості її утримувати, оскільки перебуває у декретній відпустці, а забезпечення потреб дитини вимагає значних витрат. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений: з 01 січня 2017 - 1355 грн., з 01 травня - 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн. Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивач просить про стягнення з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Відповідач заперечує проти стягнення з нього зазначеної суми. Оскільки судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, тому вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є обґрунтованими. Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає достатній стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки аліменти у розмірі 1000,00 гривень щомісячно. За приписом частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати на утримання дитини щомісячно аліменти у розмірі 1000, 00 гривень і саме такий розмір аліментів не суперечитиме інтересам його власної дочки. Також позивач [PERSON] просить про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дочкою трирічного віку. В силу ст. ст. 75, 84 ч.2 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивачки та матеріальне становище відповідача. Згідно ст. 80 ч.1, 2 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. За таких обставин, виходячи із засад справедливості, враховуючи, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти як на утримання дитини, так і на утримання дружини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти на утримання дружини у розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягання дочкою [PERSON] трьох років. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з цим, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. та на користь позивача 448,00 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial