Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 02 серпня 2010 року у відділі РАЦС Віньковецького РУЮ Хмельницької області, актовий запис № 28, між нею та відповідачем [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що зареєструвала 02 серпня 2010 року у відділі РАЦС Віньковецького РУЮ Хмельницької області, актовий запис № 28. У шлюбі у них народилось двоє дітей, син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не складалось. Протягом останнього року вони спільно не проживають та господарство не ведуть, практично не спілкуються. Під час спільного проживання відповідач принижував її, піднімав руки, зловживав алкоголем. Зникли взаєморозуміння, повага та кохання і неможливо дійти згоди з питань виховання дітей, їх розвитку. В судове засідання сторони не з'явились, надіслали заяви, в яких просять справи розглядати без їх участі. Відповідно до ст. 158, 169, 197 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Відповідач визнавши позов у заяві повідомив, що протягом року не проживає з дружиною та не підтримує відносини. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 02 серпня 2010 року у Віньковецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 28, свідоцтво серії [NUMBER] від 07.04.2017 року. Як випливає із змісту позовної заяви, та заяв сторін, шлюбне життя у подружжя не склалось, та подружніх стосунків вони не підтримують. Їхній шлюб рушиться. Вони протягом року проживають окремо. Сторони примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажають, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачають. Відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання подружжя продовжувати шлюбні відносини, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам позивача та відповідачки, оскільки сторони наміру відновлювати подружні відносини не мають, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати, без надання строку на примирення. Згідно з положеннями статті 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача суд стягує документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved