Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи СП «Мехагробуд», КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», реєстраційна служба Рівненського міського управління юстиції про скасування права власності, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності та виселення з квартири та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа СП «Мехагробуд» про виселення з квартири та скасування реєстрації місця проживання [PERSON] Позивач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги обгрунтовує наступним, що її чоловік на склад сім'ї (вона - дружина та двоє дітей) в 1984 році отримав квартиру [ADDRESS] на підставі спільного рішення адміністрації на профкому УМБ асоціації «Рівнеагробуд». На підставі ордеру виданого асоціацією було зареєстровано місце проживання всіх членів сім'ї в тому числі і позивачки в зазначеній квартирі. 02 листопада 2004 року СП «Мехагробуд» незаконно подарувало вказану квартиру, разом з проживаючими в ній людьми, громадянину [PERSON]. Рішенням Рівненського міського суду від 29 листопада 2007 року по справі № 2-156/07 правовстановлюючий документ - договір дарування квартири від 02 листопада 2004 року укладений між СП «Мехгаробуд» та [PERSON] визнаний недійсним та визнано недійсним протокол зборів засновників СП «Мехаробуд» від 03 вересня 2004 року. Рішення на даний час набрало законної сили. Не відомо з яких мотивів в 2013 році [PERSON] подав недійсний правовстановлюючий документ - договір дарування від 02 листопада 2004 року на реєстрацію в реєстраційну службу Рівненського міського управління юстиції і скрив той факт, що цей документ визнаний рішенням суду недійсним. Реєстраційна служба Рівненського МУЮ була введена в оману і здійснила реєстрацію права власності на підстав недійсного договору дарування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На підставі витягу про реєстрацію права власності отриманого в реєстраційній службі та недійсного договору дарування [PERSON] здійснив реєстрацію місця проживання, як свою так і свого представника [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Про вказані факти їй стало відомо тільки 18 червня 2013 року коли [PERSON] разом з представником [PERSON] вибили замок на вхідних дверях в квартиру і заявили, що вони будуть проживати в квартирі так як [PERSON] є власником квартири, що доказується витягом про реєстрацію права власності на квартиру. Позивач звернулася з адміністративним позовом до Рівненського окружного адміністративного суду про вимогу скасувати рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції про реєстрацію права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2013 року по справі № 817/2331/13-а позовна вимога задоволена. Постанова в ступила в законну силу. Рішенням № 5890807 від 16 вересня 2013 року державного реєстратора на нерухоме майно реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Желязкової М.Ж. було виконано постанову суду і внесено запис про скасування державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] за номером 989072 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 62796056101. Однак на руках у [PERSON] знаходиться недійсний витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5438214 від 15.11.2004 року і він пред'являє вказаний витяг в правоохоронних органах і в інших державних установах і заявляє, що є власником квартири. . Вважає, що громадянин [PERSON] своїми діями вчиненими 18 червня 2013 року, які тривають до теперішнього часу, грубо порушив її немайнове право на житло гарантоване мені ст.47 Конституції України та право на недоторканість житла передбачене ст.311 Цивільного кодексу України так як вибив двері в квартиру і зайшов в квартиру із своїм представником, без будь-яких законних підстав і відмовився покинути квартиру, заявивши, що будуть в квартирі проживати, а також зареєстрував місце свого проживання та свого представника - [PERSON] у квартирі на підставі документів, які були завідомо недійсними. Просить скасувати право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], визнати недійсним витяг № 5438214 від 15.11.2004 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно за [PERSON] на підставі договору дарування ВВО № 437890 № 7399 від 02.11.2004 року (приватний нотаріус [PERSON] Рівненського міського нотаріального округу) на квартиру [ADDRESS] та виселити [PERSON] та [PERSON] із квартири [ADDRESS]. Зазначає, що рішенням Рівненського міського суду від 29 листопада 2007 року встановлено, що вона вселилася в квартиру на законних підставах і підстави для її виселення відсутні. По цій причині зустрічний позов не визнає. Також відмічає, що право на такий позов у [PERSON] відсутнє так як він не є власником квартири і відповідно до ст.3 ЦПК України необхідно відмовити за безпідставністю позовних вимог. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги позивачки на підставі вищевикладеного. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] не визнає. Зазначає, що права на проживання в квартирі [PERSON] не має, так як їй та чоловікові з дітьми, ще в 1998 році було надано трьохкімнатну квартиру, а спірна квартира за рішенням трудового колективу СП «Мехагробуд» передана у власність [PERSON], який має право в ній проживати. Як представник [PERSON] підтримує його позов про виселення [PERSON] із квартири та скасування її місця проживання в квартирі так як [PERSON] не є власником квартири і не має права в ній проживати. Вважає, що власником квартири є СП «Мехагробуд», яке не заперечує проти його та [PERSON] проживання в спірній квартирі. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] позов [PERSON] теж не визнав з підстав, що позивачкою не подано документів, які підтверджують її законне вселення в квартиру. Представник третьої особи СП «Мехагробуд» Дякова Н.П. позов [PERSON] не визнає, так як вважає, що [PERSON] отримала разом з чоловіком трьохкімнатну квартиру ще в 1998 році і повинна була переселитися в цю квартиру. Вважає, що СП «Мехагробуд» законно подарувало квартиру [PERSON] [PERSON] не є власником квартири і не може в ній проживати. На цій підставі визнає зустрічний позов [PERSON] про виселення із квартири [PERSON] Представник третьої особи КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» Ящук О. пояснив, що з 01.01.2013 року набрали чинності зміни в законодавстві, згідно яких функцію реєстрації прав власності на нерухоме майно від підприємств БТІ передано Державній реєстраційній службі Міністерства юстиції. Вважає, що справу необхідно вирішувати відповідно до діючого законодавства на розсуд суду. Представник реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції державний реєстратор Желязкова М.Ж. зазначила, що скасування записів Державного реєстру прав власності заявник подає рішення суду. Ті рішення, що були подані позивачкою про скасування запису про реєстрацію права власності [PERSON] на даний час виконані. Оцінюючи досліджені в справі докази та встановлені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, а вимоги [PERSON] по зустрічному позову не підлягають до задоволення. Судом встановлено, що згідно рішення Рівненського міського суду від 29.11.2007 року по справі № 2-156/07 встановлено обставини, що позивачка [PERSON] вселилася та проживає у спірній квартирі [ADDRESS] на законних підставах, встановлених ЖК України, і об'єкт власності є жилим приміщенням куди позивач вселилася за нормами ЖК України. Вказаним рішенням Рівненського міського суду визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], нотаріально посвідчений 2 листопада 2004 року між спільним підприємством «Мехагробуд» та [PERSON]. Рішення на даний час набрало законної сили. Незаконність набуття права власності [PERSON] на квартиру встановлено судом. Як видно із рішення [PERSON] приймав участь в розгляді справи, тобто йому було достеменно відомо про вказане рішення. Все це свідчить, що в 2013 році відповідач [PERSON] подав до реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції для реєстрації права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно завідомо недійсний правовстановлюючий документ - договір дарування. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2013 року по справі № 817/2331/13-а скасовано рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції про реєстрацію права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. На виконання вказаної постанови Рівненського окружного адміністративного суду рішенням № 5890807 від 16 вересня 2013 року державного реєстратора на нерухоме майно реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Желязкової М.Ж. було внесено запис про скасування державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] за номером 989072 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 62796056101. Всі ці докази свідчать, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] вселилися в квартиру та зареєстрували місце свого проживання в [ADDRESS] протиправно. Витяг № 5438214 від 15.11.2004 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно за [PERSON] на підставі договору дарування ВВО № 437890 № 7399 від 02.11.2004 року (приватний нотаріус [PERSON] Рівненського міського нотаріального округу) на квартиру [ADDRESS], засвідчує що на виконання ст.210 ЦК України здійснено реєстрацію правочину. Визнання недійсним правочину зумовлює недійсність витягу про реєстрацію правочину. Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Стаття 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст..47 Конституції України - кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина 3 ст.61 ЦПК України регламентує, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом незаконними та не обґрунтованими, отже заявлений позов є безпідставним, і в його задоволенні слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved