Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до Грем`яцької сільської ради Острозького району Рівненської області, Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, та з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати за нею, як спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті [PERSON] , право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 1,82 га (яка складається з двох ділянок, а саме - ділянки № 1 , площею 1,6826 га (кадастровий номер 5624282800:05:002:0092) та ділянки № 2 , площею 0,1401 га (кадастровий номер 5624282800:08:001:0237), яка розташована на території Грем`яцької сільської ради Острозького району Рівненської області, а також на земельну ділянку площею 0,2235 га (кадастровий номер 5624281200:10:001:0012), яка розташована на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області. Позов мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] та [INFO] помер її дід (батько батька) - [PERSON] . Після смерті діда [PERSON] позивачка подала до нотаріальної контори, як спадкоємець за законом за правом представлення, заяву про прийняття спадщини, водночас від дружини спадкодавця - [PERSON] було подано заяву про те, що вона не претендує на спадщину. 25.06.2004 р. державним нотаріусом для позивачки, як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON] , було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та належним чином оформила свої спадкові права, відомості про інших спадкоємців відсутні. Зазначає, що її дідові [PERSON] за життя належали вищевказані земельні ділянки, що знаходяться на території Грем`яцької сільської ради Острозького району площею 1,6826 га, кадастровий номер 5624282800:05:002:0092, та площею 0,1401 га, кадастровий номер 5624282800:08:001:0237, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, а також земельна ділянка на території Вельбівненської сільської ради Острозького району площею 0,2235 га, кадастровий номер 5624281200:10:001:0012, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, право власності на які підтверджувалось державним актом на право приватної власності на землю серії І-РВ №034384 від 09.01.2002р. та державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ №020656 від 14.06.2002р., оригінали яких було втрачено, про що у газеті «Життя і слово» від 13.03.2020р. зроблено оголошення. Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки та їй було відмовлено, про що винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивовану тим, що їй необхідно надати правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно, водночас зазначено, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - інформація про реєстрацію права власності на вищевказані земельні ділянки відсутня, та позивачці роз`яснено можливість вирішення вказаного питання у судовому порядку, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом з метою захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою суду від 14.07.2020 р. було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.11.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та розгляд справи здійснювати у її відсутності та за участю її представника. Представник позивачки - адвокат Кордиш А.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Надав пояснення аналогічні доводам, викладеним в уточненій позовній заяві. Представник відповідача - Грем`яцької сільської ради Острозького району Рівненської області в судове засіданні не з`явився, у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав у повному обсязі, та у поданій до суду заяві просив розгляд справи здійснювати у відсутності представника сільської ради. Представник відповідача - Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області в судове засіданні не з`явився, у відзиві на позовну заяву проти позову не заперечував, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати у відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засіданні був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, правом подати пояснення щодо позову або відзиву на позов не скористався. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, з`ясувавши обставини та дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачі позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позову. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів третіх осіб. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В ході судового розгляду судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який був батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.10.1997р., свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від 25.04.1973р., витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб позивачки від 29.05.2020р. щодо підтвердження її дошлюбного прізвища «[PERSON]». [INFO] помер [PERSON] , який був дідом позивачки (батьком батька позивачки), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.10.2001р., свідоцтвом про народження батька позивачки серії [NUMBER] від 14.10.1957р. Згідно довідки приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Сержанта Б.М. №33/01-16 від 16.03.2020р. після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №194/2004, спадкоємцем за законом є позивачка [PERSON] , внучка спадкодавця. Від дружини спадкодавця [PERSON] подано заяву про не претендування на спадщину. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2004р., позивачка [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до абз.1 п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), Законами України від 02.09.1993р. «Про нотаріат», від 23.06.2005р. «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносин спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Таким чином, позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті [PERSON] та належним чином оформила свої спадкові права, що достовірно підтверджується дослідженими судом матеріалами спадкової справи №194/2004, заведеної після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст.131 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦК України з урахуванням вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З матеріалів справи судом встановлено, що для [PERSON] за життя належали на праві власності земельні ділянки, а саме земельна ділянка загальною площею 1,82 га (яка складається з двох ділянок, а саме - ділянки № 1 , площею 1,6826 га (кадастровий номер 5624282800:05:002:0092) та ділянки № 2 , площею 0,1401 га (кадастровий номер 5624282800:08:001:0237), яка розташована на території Грем`яцької сільської ради Острозького району Рівненської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, а також земельна ділянка площею 0,2235 га (кадастровий номер 5624281200:10:001:0012), яка розташована на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, документальне оформлення яких було здійснено з видачею Грем`яцькою та Вельбівненською сільськими радами Острозького району державних актів на право приватної власності на землю серії І-РВ № 034384 та серії ІІІ-РВ №020656, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5608193952020 від 12.08.2020р., №НВ-5608193902020 від 12.08.2020р., №НВ-5608194002020 від 12.08.2020р. З матеріалів справи та доводів позивачки судом встановлено, що оригінали вказаних вище державних актів на право приватної власності на землю було втрачено, про що у газеті «Життя і слово» № 21-22 (213-214) від 13.03.2020р. було зроблено відповідне оголошення. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. З метою оформлення своїх спадкових прав на вищевказані земельні ділянки позивачка звернулася до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Сержанта Б.М., та останній повідомив її про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на них, та у зв`язку з відсутністю відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вищевказані земельні ділянки. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Так як [PERSON] помер [INFO] , а тому починаючи з вказаної дати його цивільна правоздатність припинилася, а отже і відновити втрачені державні акти на право приватної власності на землю є об`єктивно неможливим. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. «а» ч.3 ст.152 Земельного кодексу України, захист прав громадянина та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Таким чином, обраний позивачкою спосіб захисту своїх прав відповідає чинному законодавству. Оскільки було втрачено оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки, на даний час виготовити їх дублікати є об`єктивно неможливим, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів - Державних актів на право власності на земельні ділянки - унеможливлює видачу позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом, а відтак суд приходить до переконання про наявність підстав для захисту цивільних прав та інтересів позивачки в судовому порядку. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність фактичних і правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved