Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що із 13 жовтня 2007 року перебуває в шлюбі із відповідачем [PERSON] , в якому у них [INFO] народився син [PERSON] . У зв`язку з труднощами щодо працевлаштування за місцем проживання, сторони працювали за межами України на заробітках. Коли проживали разом подружнім життям, між ними почали виникати непорозуміння, розходженість поглядів на життя, на прийняття тих чи інших рішень в інтересах сім`ї, через що часто доходило до скандалів, під час яких відповідач ображав позивачку різними нецензурними словами, проявляючи агресію до неї, погрожував розправою. Спочатку вона не приділяла цьому належної уваги, але згодом помітила, що відповідач почав байдуже ставитись до неї, перестав приділяти сім`ї належну увагу і згодом сторони стали майже чужими. Відповідач [PERSON] почав жити своїм життям, цікавитись своїми власними інтересами, забуваючи, що він з позивачкою проживає разом і вони одна сім`я. Він почав нехтувати сімейними цінностями, такими як повага один до одного, піклування про збереження сім`ї, дотримання доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Чоловік не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникали в сім`ї, не здатний був підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між подружжям на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Все це привело до того, що сторони віддалились одне від одного як подружжя, стосунки між ними почали носити конфліктний характер. Поведінка відповідача в сім`ї не тільки ображала, але і принижувала позивачку. Вона неодноразово розмовляла з відповідачем і просила його змінити ставлення до неї та сім`ї, але це не дало належних результатів. Вичерпавши всі засоби для створення нормальних сімейних відносин, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. Подружжя не підтримує жодних відносин протягом тривалого часу. На думку позивачки, подальше спільне життя із відповідачем, як подружжя та збереження шлюбу неможливі та суперечить її інтересам. Відповідач не має наміру зберегти шлюб. Їх сім`я розпалась і зберегти її неможливо, а будь-які заходи спрямовані на відновлення шлюбу будуть марними і не приведуть до збереження сім`ї. Спільно набутим майном сторони поділяться добровільно. Неповнолітній син [PERSON] і надалі залишиться проживати разом з позивачкою. Із врахуванням наведеного просила суд розірвати шлюб та залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Представник позивачки адвокат Михалойко Б.І. у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити, а справу розглядати у його та позивачки відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Сторони зареєстрували шлюб 13 жовтня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області (актовий запис № 262) (а.с. 4). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] наодження (а.с. 5-7), який проживає з позивачкою. Згідно викладеного позивачкою [PERSON] у поданих заявах, відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем не бажає. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст.\~ 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Отже, аналізуючи всі обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивачки, що її відносини з чоловіком як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги наведене, позовна вимога позивачки [PERSON] про залишення їй прізвища « [PERSON] » після розірвання шлюбу підлягає до\~задоволення.

Outcome: approved