overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі ЄУН 448/787/21 за її ( [PERSON] ) позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Така зазначила, що судом при ухваленні рішення про розірвання шлюбу 17.09.2021р. не вирішено питання про судові витрати, зокрема питання про стягнення з відповідача [PERSON] в її ( [PERSON] ) користь сплаченого нею судового збору. Суд не вбачав необхідності викликати сторін в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч.4 ст.270 ЦПК України. У зв`язку з цим, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Проаналізувавши матеріали справи та доводи поданої заяви, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Рішенням суду від 17.09.2021р. в справі ЄУН 448/787/21 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та розірвано шлюб між сторонами. Судом встановлено, що позивачкою [PERSON] при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується поданою нею квитанцією №0.0.2174390716.1 від 24.06.2021р. (платник: [PERSON] , банк платника: Приватбанк). Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, - у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки позовні вимоги позивачки [PERSON] задоволено, то у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, як вважає суд, з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 908 грн. Вирішення даного питання про стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] сплаченого нею судового збору в розмірі 908 грн. було обґрунтовано судом у мотивувальній частині судового рішення про розірвання шлюбу, ухваленого 17.09.2021р., однак у резолютивній частині судового рішення про вирішення даного питання - не зазначено. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення по цивільній справі додаткового рішення суду. В обґрунтування заяви посилається на те, що 17 квітня 2014 року Старобільським районним судом Луганської області було винесено рішення про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO], на житловий будинок [ADDRESS]. При винесені рішення судом не вирішене питання з визнання права власності на господарські будівлі на території вказаного домоволодіння, а саме, погріб, який позначений у технічному паспорті літерою В, сарай, позначений у технічному паспорті літерою Б, сарай, позначений у технічному паспорті літерою Г, колодязь, позначений у технічному паспорті літерою К, згідно до технічного паспорту домоволодіння. До суду із заявою про ухвалення додаткового рішення звернулась позивач по справі. Сторони за справою у судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви про підтримання та визнання заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. Їх присутність не є обов'язковою, що не заперечує вимогам ч.3 ст. 220 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. При винесені рішення судом не вирішене питання з визнання права власності на господарські будівлі на території домоволодіння за адресою [ADDRESS], а саме, погріба, який позначений у технічному паспорті літерою В, сараю, позначений у технічному паспорті літерою Б, сараю, позначений у технічному паспорті літерою Г, колодязя, позначений у технічному паспорті літерою К, згідно до технічного паспорту домоволодіння. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення. На підставі вищевикладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із заявою та просила визнати недієздатною свою доньку [PERSON] [INFO]. В обґрунтування заяви посилається на те, що її донька є інвалідом з дитинства та хворіє стійким хронічним психіатричним розладом. Також зазначила, що донька перебуває на обліку в Обласному психоневрологічному диспансері м. Одеси. У зв'язку з цим просить визнати її недієздатною. Суворовська районна адміністрація Одеської міськради надала подання про можливість призначення [PERSON], опікуном [PERSON], у випадку визнання останньої недієздатною та просила розглянути справу за відсутності представника. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] [INFO], згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 387 від 21.09.2016р., страждає стійким психічним розладом у вигляді «Легкої розумової відсталості із значними порушеннями поведінки, потребуючими догляду та лікування, внаслідок органічного ураження ЦНС, та хромосомними порушеннями - синдрому Тернера» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F70.18 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) - у зв'язку із чим не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Зазначені обставини підтверджуються історіями хвороб [PERSON], яка неодноразово проходила лікування в ОПЛ №2 та перебуває на обліку в Обласному психоневрологічному диспансері м. Одеси. Також встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], та яка згідно висновку про стан здоров'я медичних протипоказань щодо можливості бути опікуном не має (а.с.61), з обов'язками опікуна ознайомлена та зобов'язалася їх виконувати в повному обсязі. [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, має постійний дохід (а.с.63), має нерухоме майно (а.с. 49), проживає в [ADDRESS] Згідно акту обстеження має необхідні умови для сумісного проживання з донькою (а.с. 64), та не заперечує проти призначення її опікуном у випадку визнання доньки недієздатною. Крім того, Суворовська районна адміністрація Одеської міськради як орган опіки та піклування звернулася до суду із поданням про призначення [PERSON], опікуном над [PERSON], у випадку визнання останньої недієздатною. Зазначене подання підтримано представником райадміністрації. Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою, у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В силу ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На підставі ст. ст. 30, 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із заявою та просила визнати недієздатною свою доньку [PERSON] [INFO]. В обґрунтування заяви посилається на те, що її донька є інвалідом з дитинства та хворіє стійким хронічним психіатричним розладом. Також зазначила, що донька перебувала на обліку в Обласному психоневрологічному диспансері м. Луганська. У зв'язку з цим просить визнати її недієздатною. Суворовська районна адміністрація Одеської міськради надала подання про можливість призначення [PERSON], опікуном над [PERSON], у випадку визнання останньої недієздатною та просила розглянути справу за відсутності представника. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] [INFO], згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 394 від 21.09.2016р., страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді «Помірної розумової відсталості з поведінковими розладами» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71.1 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) - у зв'язку із чим не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Зазначені обставини підтверджуються історією хвороби [PERSON], яка неодноразово проходила лікування в ЛОКПНЛ та перебувала на обліку в Обласному психоневрологічному диспансері м.Луганська. Також встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], та яка згідно висновку про стан здоров'я медичних протипоказань щодо можливості бути опікуном не має (а.с. 42), з обов'язками опікуна ознайомлена та зобов'язалася їх виконувати в повному обсязі, має дохід у вигляді допомоги за інвалідом та допомоги переміщеним особам (а.с.36,37), проживає в кімн. № 530, корпусу № 1, курорт «Куяльник» в м. Одесі, та не заперечує проти призначення її опікуном у випадку визнання доньки недієздатною. Крім того, Суворовська районна адміністрація Одеської міськради як орган опіки та піклування звернулася до суду із поданням про призначення [PERSON], опікуном над [PERSON], у випадку визнання останньої недієздатною. Зазначене подання підтримано представником райадміністрації. Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою, у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В силу ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. На підставі ст. ст. 30, 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою та просила визнати недієздатною свою матір - [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що остання страждає на психічну хворобу, перебуває на обліку у невропатолога, через хворобу [PERSON] не впізнає своїх рідних та власне житло, не може розпоряджатися своєю пенсією, не може себе обслуговувати, за станом здоров*я вона не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки, у зв*язку із наведеним просила заяву задовольнити на підставі ст.ст. 39, 40, 41 ЦК України. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ній. Представник заінтересованої особи просила розглядати справу без представника Органу опіки та піклування Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації (а.с. 32 - заява). Суд вважає за можливе розгляд заяви у відсутності представника заінтересованої особи на підставі матеріалів, що є в справі. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] і є зареєстрованою в [ADDRESS] (а.с. 5 - копія паспорту) та є матір*ю [PERSON] (а.с. 6 - копія свідоцтва про народження, а.с. 7 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Як вбачається із заключення №106 Лікарсько-консультативної комісії «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 17.11.2015р., [PERSON] знаходиться під наглядом невропатолога з 2010р. та потребує постійного стороннього догляду (а.с. 8 - копія). Відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи №240 від 29.03.2016р., [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді Судинної деменції (F 01.8) та за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 16-17 - висновок). Згідно частини 1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні доведені обставини про те, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що відповідно до частини 1 ст.39 ЦК України є правовою підставою для визнання особи недієздатною, а тому заяву суд визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою та просила встановити факт належності їй трудової книжки серія [NUMBER] від 20.04.1981 року, яку видано колгоспом ім. Димітрова. Вимоги заяви обґрунтовано тим, що заявниця тривалий час працювала дояркою у колгоспі, а на даний час вирішила оформити пенсію, проте у її трудовій книжці допущено помилку та неправильно вказано дату народження заявниці, що позбавляє можливості вирішити питання щодо оформлення пенсії за пільговим стажем. Заявниця та її представник у судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи залишив вирішення заяви на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 20.04.1981 року колгоспом ім. Димітрова було заведено трудову книжку серія [NUMBER] на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] (а.с.6). У подальшому, а саме 25.12.2003 року, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], після чого подружжя отримало спільне прізвище «[PERSON]» (а.с.6). Вказані зміни прізвища було внесено до трудової книжки, яка містить помилку щодо дати народження її власниці. Наведені вище обставини свідчать, що на ім'я заявника видано трудову книжку в якій допущено помилку при написанні дати народження її власника, що позбавляє можливості заявника вирішити питання щодо оформлення пенсії. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає можливим встановити факт про який просить заявник, оскільки його доведено матеріалами справи, а також враховуючи, що вказаний факт не можливо встановити іншим чином, проте він має юридичне значення, оскільки впливає на можливість оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою та просить встановити той факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є її батьком. Вимоги мотивує тим, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька\~ [PERSON] їй потрібно встановити факт батьківства стосовно неї. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, але просять справу розглядати без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 18 травня 1959 року (а.с.14) вбачається, що в графі «батько» запис відсутній, а в графі «мати» зазначено [PERSON] . [PERSON] , [INFO] ,\~ 17 листопада 1979 року уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17 листопада 1979 року (а.с.15). У витязі із погосподарської книги за 1958 1960 роки за особовим рахунком №478 с.Селище Овруцького району Житомирської області №830 від 08 червня 2020 року (а.с.13) зазначений наступний список членів господарства: [PERSON] , 1927 року народження голова сім`ї (двору); [PERSON] , 1928 року народження жінка; [PERSON] , 1950 року народження син; [PERSON] , 1953 року народження дочка; [PERSON] , [INFO] дочка. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 вересня 2020 року (а.с. 6). Згідно частини 1 статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина друга статті 130 СК України). Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного та враховуючи те, що запис про батька позивача у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу, особа, батьківство якої просить встановити позивач, померла й ця особа не перебувала у шлюбі з її матір`ю, суд вважає за можливе встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , щодо [PERSON] , [INFO] . Заявник сплатила судовий збір в сумі 420 грн 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою та просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є її бабусею, крім того, просить встановити факт проживання із останньою по [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що є спадкоємцем після смерті останньої, але не може документально підтвердити факти спільного проживання та родинних відносин. Встановлення факту необхідне для оформлення спадщини. Сторони в судове засідання не з`явились, але просять справу розглядати без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до частини 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 грудня 2012 року (а.с.5). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00016433495 від 16 березня 2016 року (а.с. 15), а також копій свідоцтв про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21 травня 2010 року (а.с.17) й про шлюб серії [NUMBER] від 18 березня 2015 року (а.с.18) вбачається, що дошлюбне прізвище заявника [PERSON] . З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 09 липня 1983 року (а.с. 14) вбачається, що в графі «мати» російською мовою зазначено « [PERSON] ». У витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00030709103 від 13 травня 2021 року (а.с.33) зазначено, що [PERSON] , [INFO] , 23 липня 1977 року зареєструвала шлюб із [PERSON] й після державної реєстрації шлюбу обрала прізвище [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133 ,135 СК України №00016446022 від 18 березня 2016 року (а.с.7) матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . З копії довідки Народицької селищної ради №479/2626 від 21 жовтня 2020 року (а.с.12) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . На день смерті разом із нею без реєстрації проживала її онука [PERSON] , [INFO] . У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам і таких доказів суду не надано. На підставі викладеного, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , що вони були бабою та онукою, а також факту їх спільного проживання, що передбачено статтею 315 ЦПК України. Встановлення фактів родинних відносин та проживання необхідно для оформлення заявником спадщини. Заявник сплатила судовий збір в сумі 908 гривень, враховуючи положення статей 141,142,294 ЦПК України зазначені судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою та просить встановити факт смерті її бабусі яка померла 16.11.2017 року, у с. Ребрикове, Антрацитівсткого району, Луганської області. 16.11.2017 року бабуся заявниці [PERSON], померла відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 69 виданого у Луганській області. Таким чином, її бабуся померла на тимчасово окупованій території. Тобто на даний час заявник позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті в органах РАЦСу, оскільки видане свідоцтво про смерть є недійсним з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення даного факту смерті бабусі необхідно їй для державної реєстрації смерті. Заявник, в своїй заяві просив позов задовольнити. Представник зацікавленої особи Московського районного у м. Харкові ВРАЦС в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно лікарського свідоцтва про смерть №69 від 17.11.2017 року виданого у Луганській області, [PERSON], померла - 16.11.2017 року, місце смерті -с. Ребрикове, Антрацитівсткого району, Луганської області, Україна. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. ґ ч. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженихНаказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно п.2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»- державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Докази, що містяться у справі, зокрема, копія лікарського свідоцтва про смерть, свідоцтвом про смерть виданого на тимчасово окупованій території, підтверджують факт смерті [PERSON], незалежно від того, яким закладом видане це свідоцтво та дати його видачі. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно їй для державної реєстрації смерті бабусі. За таких обставин, суд задовольняє заяву [PERSON] Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved