Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 05.08.2014 року відділом ДВС Білозерського РУЮ Херсонської області був складений акт опису та арешту майна, що знаходься в її квартирі. Вказане майно, на яке було накладено арешт не належить на праві власності її сину - [PERSON] - відповідачу по справі, воно знаходиться в їхньому спільному користуванні, купувалися нею за власні кошти. Тому майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не [PERSON] і набуте нею на підставі правочинів (купівля-продаж). Просила визнати за нею право власності на майно зазначене в акті опису майна від 5.08.2014 року та зобов»язати відділ ДВС Білозерського РУЮ зняти арешт з майна, яке належить їй. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову; додатково пояснив, що не працював, не мав самостійного заробітку, а тому описане та арештоване майно купувалося його батьками. Представник третьої особи відділу ДВС Білозерського РУЮ Херсонської області Бучко О.М. в судовому засіданні з»явилася, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] заперечував проти задоволення позову, мотивуючи тим, що надані позивачем докази не підтверджують право власності позивача на майно, на яке накладено арешт, також вважає, що відповідач [PERSON], якому двадцять сім років мав заробітки, на які міг придбати майно. Крім того, вважає, що в зв»язку з накладенням арешту на спірне майно в рамках кримінального провадження позовні вимоги не підлягають задоволенню. Суд, дослідивши докази, що є у справі, заслухавши учасників процесу, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно акту опису й арешту майна від 05.08.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Білозерського РУЮ Херсонської області описано і накладено арешт на таке майно: плазмовий телевізор «Камерон» - 800грн, тумба під телевізор - 150грн, DVD «Одеон» в неробочому стані - 80грн, DVD «Рива» в неробочому стані - 50грн, холодильник «Норд» - 150грн, мікрохвильова піч «LG» - 200грн, газова плита «Кінг» - 500грн, телевізор «LG» - 150грн, диван угловий - 1500грн, прихожа (меблева стінка) - 650грн, пилосос «LG» - 200 грн, диван (тахта) - 400грн. Позивачем надано: гарантійний талон на телевізор «Камерон» від 31.01.2008 року, гарантійний талон на DVD «Одеон», накладна №158 від 09.08.2003 року на холодильник «Норд214», гарантійний талон з відміткою про продаж газової плити «Кінг» від 09.10.1995 року, відривний талон на технічне обслуговування на диван угловий «Дельта» від 15.09.2008 року, інструкція по експлуатації на DVD «Рива», інструкція для користувача на мікрохвильову піч «LG», гарантійний талон на телевізор «LG» від 20.04.2008 року, гарантійний талон на пилосос від 10.02.2008 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що описані у позивача речі були придбані нею та її чоловіком, відповідач не мав постійного заробітку. Меблі, а саме: тумба під телевізор, прихожа (меблева стінка) та диван (тахта) куплялися позивачем, коли відповідач був неповнолітнім. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідив та оцінив зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог так як, в наданих позивачем документах не зазначено його як власника цього майна, разом з тим надані документи підтверджують правомірність знаходження майна в будинку за місцем проживання позивача та відповідача, що не спростовує позовних вимог. При визначені майна, яке є власністю позивача суд керується тим, що до повноліття у відповідача не було самостійних доходів, а тому майно придбане до його повноліття набуте позивачем. Також, суд приходить до висновку, про належність одного з двох телевізорів та ДВД позивачу, так як позивач мав постійний заробіток який дозволяв придбати вказані речі і наявність в одному помешканні однакових речей, свідчить про їх належність різним власникам. Доводи третьої особи по справі, стосовно відсутності у позивача права власності на спірне майно спростовані дослідженними в судовому засіданні доказами.

Outcome: partial