Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача, який діє на підставі довіреності, [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити, а також пояснив суду, що [PERSON] є його матір'ю та їй на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі, який 09.01.2013 року розірвано. Ще до розірвання шлюбу у липні 2012 року відповідачка виїхала проживати до батьків у зв'язку з працевлаштуванням в с.м.т. Ланна Карлівського району Полтавської області забравши усі свої речі, але до цього часу з реєстрації в будинку не знялася. Добровільно знятися з реєстрацію відповідачка відмовляється, чим порушує права [PERSON] на користування житловим будинком. Відповідачка [PERSON] в судове засідання 29.01.2014 року не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням, клопотань про відкладення розгляду справа від неї до суду не надійшло. Згідно поданих до суду 26.12.2013 року заперечень [PERSON] позов не визнала та просила відмовити [PERSON] в задоволенні позову про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись зокрема на те, що позивачка не має права звернутися до неї з належним позовом, оскільки вона не є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Крім цього зазначає, що договір найму між власником домоволодіння та нею не укладався, тому норми ст.71, 72, 163 ЖК України до спірних правовідносин не можуть бути застосовані, дані правовідносини регулюються положеннями ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Так, як відповідачка в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи за її відсутності, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню враховуючи наступне. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересі. Судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з сином позивачки - [PERSON], який 09.01.2013 року розірваний, до розірвання шлюбу вона носила прізвище [PERSON]. Починаючи з липня 2012 року відповідачка проживає в с.м.т. Ланна Кралівського району Полтавської області. Дані обставини сама відповідачка в своїх запереченнях не оспорює, а отже визнає, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Також судом встановлено, що [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] отримала у спадщину житловий будинок з надвірними будівлями розташований по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.08.2010 року (а.с.27). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КПТІ «Інвентаризатор» від 18.08.2010 року видно, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.08.2010 року (а.с. 28). Інформації наданої Хрестищенською сільської радою Красноградського району Харківської області від 09.12.2013 року також підтверджується, що за [PERSON], [INFO], дійсно зареєстроване домоволодіння, яка розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). А отже позивачка є суб'єктом звернення до суду із даним позовом, оскільки їй на праві власності належить житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з чим доводи відповідача з цього приводу є безпідставними. Також, суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.15, 16, 29, 391, 405 ЦК України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Позивачка починаючи з липня 2012 року проживає в с.м.т. Ланна Карлівського району Полтавської області, але після прибуття до нового місця проживання не зареєструвала своє місце проживання до теперішнього часу. За змістом ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За вимогами ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням Інформацією Хрестищенської сільської ради Красноградського району Харківської області про склад зареєстрованих у житловому приміщенні від 09.12.2013 року та довідками з Красноградського РС ГУ ДМС України в Харківській області від 18.12.2013 року підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] значиться зареєстрованою [PERSON], яка до розірвання шлюбу носила прізвище [PERSON] (а.с. 10, 15, 16). На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Комісією в складі: сільського голови Хрестищенської сільської ради Дзябури Н.С., секретаря Хрестищенської сільської ради Лобач О.М., депутата Хрестищенської сільської ради Шатравка С.М. було проведено обстеження житла в якому проживає [PERSON], під час обстеження було встановлено, що протягом останнього року колишня невістка [PERSON] за її адресою не проживає, про що складено 09.12.2013 року відповідний акт (а.с. 11). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], разом з нею у її житловому будинку проживала її невістка [PERSON], але починаючи з липня 2012 року вона виїхала з будинку і до теперішнього часу в ньому не проживає. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved