Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 27.12.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, 14.06.2014 року шлюб між сторонами був розірваний. На час розірвання шлюбу позивач була вагітна, про що було повідомлено відповідачу. [INFO] народилась [PERSON], батьком якої є відповідач. Однак, ніякої матеріальної допомоги як під час вагітності, так і на теперішній час [PERSON] не надає. Відповідно до діючого законодавства, відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дітей, пов'язаних з хворобами та розвитком здібностей дітей. Позивач зазначила, що понесені нею додаткові витрати на медичне обслуговування дитини склали 3750, 00 грн., щодо щеплень дитини - 220,00 грн., щодо штучного годування - 2919,81 грн., інші витрати на купівлю ліків для дитини - 268,23, що у загальному розмірі складає 7158,04 грн., з яких половину витрат у сумі 3579,02 грн. позивач просить стягнути з відповідача. У судове засідання позивач та її представник не з'явились, надали суду письмову заяву , вякій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи провести без їх часті. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності без фіксації технічними засобами, проти позовних вимог заперечував у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти і відповідні ним правовідносини. 27.12.2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Червонозаводському відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 692. (а.с.3). 14.06.2014 року шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 55. (а.с.4). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 12). Понесені позивачкою додаткові витрати на медичне обслуговування дитини склали 3750, 00 грн., що підтверджується договором про надання медичних послуг № Н-62 від 31.10.2014 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 31.102.2014 року, квитанцією про оплату (а.с.13-20); щодо щеплень дитини - 220,00 грн., що підтверджується висновком № 18.01-07/353.13В, довідкою щодо вакцинації, чеком (а.с.21-23); щодо штучного годування - 2919,81 грн., що підтверджується довідкою, копією висновку лікаря, копіями фіскальними чеків (а.с. 24-27), інші витрати на купівлю ліків для дитини - 268,23, що підтверджується копією рецепту та фіскальних чеків (а.с.28-31), що у загальному розмірі складає 7158,04 грн. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одно з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У відповідності з роз'ясненнями, що містяться в п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що додаткові витрати на утримання дитини передбачають фактично зазнані або передбачувані витрати. Судом встановлено та підтверджується наданими письмовими доказами по справі, що понесені [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини у загальному розмірі склали 7158,04 грн., з яких: витрати на медичне обслуговування дитини склали 3750, 00 грн., щодо щеплень дитини - 220,00 грн., щодо штучного годування - 2919,81 грн., інші витрати на купівлю ліків для дитини - 268,23. Згідно зі ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру додаткових витрат на дитину, суд виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків, та враховує те, що мати дитини також зобов'язана нести витрати на розвиток здібностей дитини, суд приходить до висновку, що додаткові витрати на утримання неповнолітньої [PERSON] викликані особливими обставинами, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, мають нести обоє батьків у рівних частках, тому вважає вірним стягнути з [PERSON] половину фактично понесених разово [PERSON] додаткових витрат на дитину в розмірі 3579, 02 грн. Ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій позасудовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому засіданні. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду з позовом позивач по даній категорії справ звільнена, відповідно до Закону України «Про судовий збір». Що стосується стягнення судових витрат на правову допомогу, матеріали справи містять копію товарного чеку вартості послуг адвоката у загальному розмірі 2000, 00 гривень (а.с.33), але не містять розрахунку про кількість годин, які були затрачені для надання правової допомоги у цій справі, а також копію угоди про надання правової допомоги від 01.12.2014 року (а.с.32), однак, немає підтвердження його фактичного виконання, оскільки відповідний акт приймання робіт відсутній, тому у стягненні витрат на правову допомогу суд вважає вірним відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved