overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась з вимогами до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики від 13.06.2013 року у сумі 25336,50 грн. Вимоги мотивовані тим, що 13.06.2013р. між сторонами був укладений договір позики, відповідно якого відповідач взяла у борг у позивача строком на 3 місяці 13 000 грн та 50 000 рублів, що еквівалентно 12336,50 грн, від виконання зобов'язань ухиляється, борг до теперішнього часу не повернула. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, пояснила, що уточнювати їх не буде. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та дату слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. З урахуванням думки позивача, яка не заперечувала з приводу заочного розгляду справи, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, 13.06.2013 року між сторонами був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] взяла у борг у [PERSON] 13000 грн та 50 000 рублів, які зобов'язалась повернути в тримісячний строк, на підтвердження якого відповідачем була написана боргова розписка, оригінал вказаного документу знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що сума боргу відповідачем позивачу до теперішнього часу не повернута, відомості про виконання прийнятих на себе зобов'язань відповідач суду не надала, з матеріалів справи вбачається ухилення відповідача від врегулювання спірних відносин з позивачем у добровільному порядку, у зв'язку з чим, сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки грошові кошти у розмірі 50 000 отримані відповідачем у валюті Російський рубль, суд вважає необхідним стягнути вказану суду у еквіваленті гривні, з урахуванням курсу НБУ станом на день ухвалення рішення, який складає 2,5542 гривні за 10 російських рублів. 50 000 Російських рублів станом на 12.03.2014р. еквівалентно 12771 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу у розмірі 25771 грн. (13000 грн + 12771 грн = 25771 грн). На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1046, 1047, 1048, 1049 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом до [PERSON], в якому вказала, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS]. На даний час в цьому ж будинку проживає її колишній чоловік - відповідач по справі, шлюб з яким було розірвано в 2013 році. Відповідач систематично порушує правила співжиття, вчиняє сварки , дебоші, наносить їй тілесні ушкодження, що робить неможливим проживання з ним в одному будинку. На підставі викладеного, позивачка просить виселити [PERSON] із її будинку без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, встановив наступне. [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом. Як вбачається з рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 02.09.2013р. сторони з 19.06.2983 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано вказаним рішенням, що набрало законної сили 13.09.2013р. Статтею 157 ЖК УРСР передбачено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Стаття 116 ЖК УРСР передбачає, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились 2 безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Статтею 174 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов протягом всього часу судового розгляду і в цьому разі суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з пояснень відповідача [PERSON], даних ним в судовому засіданні, а також з поданої ним письмової заяви до суду, він позовні вимоги визнає повністю. Суд вважає, що таке визнання відповідачем позовних вимог [PERSON] не суперечить законодавству, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав зазначені позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що внаслідок незнання законодавства пропустила строк на прийняття спадщини після смерті свого брата [PERSON], який помер 19.06.2014р. Вважає вказану причину поважною і тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка також просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач Зарудинецька сільська рада Ружинського району Житомирської області також подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність її представника, позовні вимоги визнає повністю. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту- особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Брат позивачки-Нижник [PERSON] помер 19.06.2014р. в м.Севастополь, що вбачається з свідоцтва про його смерть, а також із свідоцтв про його народження та народження позивачки, а також зі свідоцтва про одруження позивачки. Таким чином, судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем по закону другої черги майна [PERSON] 2 З довідки Зарудинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області від 23.11.2015р. №704 вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований [INFO], де проживав одиноко. Як вбачається з витягу із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданого 09.12.2015р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області, спадкова справа відносно майна померлого 19.06.2014р. [PERSON] не заводилась, і, відповідно, із заявами про прийняття її спадщини до нотаріуса ніхто із спадкоємців не звертався. Позивачка, як вбачається з її пояснень, викладених в позовній заяві, заяву про прийняття спадщини свого брата до нотаріальної контори не подала із-за юридичної необізнаності. Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом всього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням вказаного, суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог [PERSON] не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав суд позовні вимоги задовольняє повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що внаслідок незнання законодавства пропустила строк на прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 12.11.2014р. в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області. Вважає вказану причину поважною і тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка також просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач Зарудинецька сільська рада Ружинського району подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнає повністю. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту- особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Мати позивачки -[PERSON] померла 12.11.2014р. в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про її смерть, свідоцтвом про народження та одруження позивачки(а.с.6, 8). Таким чином, судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги майна [PERSON] 2 Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) , наданого 30.03.2017р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області, спадкова справа відносно майна померлої 12.11.2014р.Гоюк Леонгіни Петрівни заводилась, і, відповідно, із заявами про прийняття її спадщини до нотаріуса ніхто із спадкоємців не звертався(а.с.24). Довідкою Зарудинецької сільської ради Ружинського району від 17.03.2017р. № 296 стверджується те, що на час відкриття спадщини [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO] одиноко (а.с.25). Таким чином , судом встановлено, що спадкоємців [PERSON] , які б у встановлений законом строк прийняли спадщину останньої, немає. Позивачка, як вбачається з її пояснень, викладених в позовній заяві, заяву про прийняття спадщини своєї матері до нотаріальної контори не подала із-за юридичної необізнаності. Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом всього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із заяви відповідача, поданої до суду, Зарудинецька сільська рада Ружинського району позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому із зазначених підстав позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що внаслідок незнання законодавства пропустила строк на прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 21.12.2016р. в с.Топори Ружинського району Житомирської області. Вважає вказану причину поважною і тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка також просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач Топорівська сільська рада Ружинського району подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнає повністю. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту- особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Мати позивачки- Яцька [PERSON] померла 14.12.2016р. в с.Топори Ружинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про її смерть та свідоцтвом про народження та укладення шлюбу позивачки. Таким чином, судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги майна [PERSON] 2 Як вбачається з витягу із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданого 18.07.2017р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області, спадкова справа відносно майна померлої 14.12.2016р. [PERSON] не заводилась, і, відповідно, із заявами про прийняття її спадщини до нотаріуса ніхто із спадкоємців не звертався. Довідкою Топорівської сільської ради Ружинського району від 03.07.2017р. №530 стверджується те, що на час відкриття спадщини [PERSON] проживала та була зареєстрована в [INFO] одиноко. Таким чином , судом встановлено, що спадкоємців [PERSON] , які б у встановлений законом строк прийняли спадщину останньої, немає. Позивачка, як вбачається з її пояснень, викладених в позовній заяві, заяву про прийняття спадщини своєї матері до нотаріальної контори не подала із-за юридичної необізнаності. Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом всього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із заяви відповідача, поданої до суду, Топорівська сільська рада Ружинського району позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому із зазначених підстав позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що внаслідок незнання законодавства пропустила строк на прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 27.03.2011р. в с.Трубіївка Ружинського району Житомирської області. Вважає вказану причину поважною і тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка також просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач Вербівська сільська рада Ружинського району подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнає повністю. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту- особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Мати позивачки - [PERSON] померла 27.03.2011р. в с.Трубіївка Ружинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про її смерть та свідоцтвом про народження позивачки. Таким чином, судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги майна [PERSON] 2 Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої 18.04.2017р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області, спадкова справа відносно майна померлої 27.03.2011р. [PERSON] не заводилась, і, відповідно, із заявами про прийняття її спадщини до нотаріуса ніхто із спадкоємців не звертався. Довідкою Вербівської сільської ради Ружинського району від 18.04.2017р. № 155 стверджується те, що на час відкриття спадщини [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO] одиноко. Таким чином , судом встановлено, що спадкоємців [PERSON] , які б у встановлений законом строк прийняли спадщину останньої, немає. Позивачка, як вбачається з її пояснень, викладених в позовній заяві, заяву про прийняття спадщини своєї матері до нотаріальної контори не подала із-за юридичної необізнаності. Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом всього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із заяви відповідача, поданої до суду, Вербівська сільська рада Ружинського району позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому із зазначених підстав позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищеназваним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають і перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач, подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 30 червня 2015р. Виконавчим комітетом Рогачівської сільської ради Ружинського району Житомирської області. Сторони є батьками малолітніх: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], спору відносно місця проживання яких між ними немає. З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що вона з відповідачем на даний час не підтримує сімейних відносин, і примирятись з ним та проживати з ним однією сім'єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи також визнання відповідачем позовних вимог , суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї сторін є неможливим , оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їхній шлюб суд розриває. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, а суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення між ними неможливе. Позивачка зазначила, що неповнолітніх дітей від шлюбу у них на даний час немає, однак через органи РАЦС відповідач шлюб розривати не бажає, а тому вона вимушена звертатись до суду і просити розірвати вказаний шлюб. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач в суд не з'явився, заперечень відносно позову до суду не подав. Відповідно до ст.224 ЦПК України справа слухалась у відсутність відповідача на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 06 травня 1998р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ружинського району Житомирської області. Суду не надано доказів щодо наявності неповнолітніх дітей у сторін. З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивачка примирятись з відповідачем та проживати з ним однією сім'єю не бажає. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї сторін є неможливим , оскільки суперечить інтересам позивачки, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу суд залишає без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки вже з березня 2013 року шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Позивачка зазначає, що від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей, а тому по питанню розірвання шлюбу вона вимушена звертатись до суду і просити розірвати вказаний шлюб. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач в суд не з'явився, заперечень відносно позову до суду не подав. Відповідно до ст.224 ЦПК України справа слухалась у відсутність відповідача на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 03 вересня 2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]. та доньку [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження. З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивачка примирятись з відповідачем та проживати з ним однією сім'єю не бажає. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї сторін є неможливим , оскільки суперечить інтересам позивачки, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане. 2

Outcome: approved