Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.04.2015 Центральним відділом ДРАЦС реєстраційної служби Полтавського МУЮ за актовим записом №343. Свої вимоги мотивує тим, що з жовтня 2020 року сторони припинили свої подружні відносини, через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Від цього шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON] , 2015 р.н., та [PERSON] , 2019 р.н. На підставі ухвали суду від 04.06.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судові засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема шляхом оголошення на сайті суду про виклик в судові засідання. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 04.08.2021 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Сторони з 24.04.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції складено актовий запис №343 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved