Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.07.2013 року вона уклала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина. Сумісне життя подружжя не склалось з тих підстав, що на протязі подружнього життя відповідач матеріально не забезпечував сім`ю, між подружжям постійно виникали сварки та скандали, а також між подружжям відсутнє взаємопорозуміння, подружжя має різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку позивача є неможливим, тому змушена звернутись до суду з відповідною заявою. Позивач у судове засідання не з`явилась, однак в прохальній частині позову міститься вимога про розгляд справи без її участі (а.с. 3). Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 14). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 142 (а.с. 4). Сторони по справі від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 578 (а.с. 5). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушуванняжінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що на протязі подружнього життя відповідач матеріально не забезпечував сім`ю, між подружжям постійно виникали сварки та скандали, а також між подружжям відсутнє взаємопорозуміння, подружжя має різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам сторін по справі тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтереса відповідача, так як він визнав позовні вимоги в повному обсязі, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у сумі 840,80 грн. про, що свідчить квитанція додана до матеріалів справи (а.с. 1). У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином на користь позивачки з відповідача[PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved