Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви) до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Син знаходиться на утриманні позивача, відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1 500 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності без проведення фіксації судового засідання технічними засобами. У заяві вказала, що на позові наполягає. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності без проведення фіксації судового засідання технічними засобами, проти позову не заперечує. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 26.09.2015 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 467, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.09.2015. 19.03.2016 народився [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON], а матір'ю [PERSON], позивач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданого 05.04.2016 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 308. Дитина знаходиться на утриманні матері, позивача по даній справі, з нею мешкає, що, зокрема, вбачається зі змісту позовної заяви, та не заперечується сторонами. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що між сторонами немає домовленості відносно утримання неповнолітньої дитини, зокрема, стосовно першочергових витрат на неї. Позивач на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. З наведених підстав, суд доходить висновку, що позивачеві важко самотужки виховувати та утримувати дитину. Проте, добровільно допомогу на утримання дитини відповідач стабільно не надає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інше. Як роз'яснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено з матеріалів справи, відповідач офіційно не працевлаштований. Доказів стосовно наявності у відповідача на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб відповідач суду не надав. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, з урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні, та на підставі положень діючого законодавства України, суд вважає за доцільне встановити відповідачу розмір належних до сплати аліментів у розмірі 1500 гривень, щомісячно, - що відповідає заявленим позовним вимогам. Враховуючи викладене, суд задовольняє позов [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Як передбачено ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. В цей же час, позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved