Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] є її матір'ю. Свою заяву мотивує тим, що 05.12.1954 року був зареєстрований шлюб між її батьками - [PERSON] та [PERSON] В свідоцтві про їх одруження запис був зроблений російською мовою. В свідоцтві про народження заявниці невірно зроблено переклад на українську мову та зазначено її прізвище «[PERSON]». Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання спадщини за законом після смерті її матері. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала. Вказала, що вона є єдиною спадкоємицею після померлої матері, була ще рідна сестра [PERSON], однак вона померла ще [INFO] року. Дітей в неї не було і не була вона заміжня. Інших рідних сестер немає. В останнє судове засідання заявниця не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність та зазначила, що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Тернопільської міської ради також в судове засідання не з'явився, направив до суду поштою заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення поклався на думку суду. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку про задоволення заяви. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. З копії свідоцтва про народження заявниці вбачається, що [INFO] року у м. Тернопіль народилася [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). 18.08.1984 року заявниця змінила прізвище після одруження на «[PERSON]». В свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області зазначено прізвище заявниці до укладення шлюбу «[PERSON]» (а.с. 10). Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER], виданого Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 19.03.1996 року та копії ідентифікаційного коду, мати заявниці записана як «[PERSON] (а.с.24-26). З копії заповіту від 15.04.1999 року, посвідченого завідуючою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Брикса Т.І. вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] належну на праві приватної власності 1/2 частину двокімнатної квартири [ADDRESS] [INFO] року мати заявниці [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що 21.11.2016 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №929/2016. Відповідно до матеріалів спадкової справи єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, шляхом подання заяви про прийняття спадщини, після померлої [PERSON] є [PERSON] Крім неї інших спадкоємців немає. 30.05.2017 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Дзюбановською О.І. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлої [PERSON], у зв'язку з розбіжністю у документах, які підтверджують факт родинних відносин, а саме свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON] та свідоцтва про шлюб [PERSON] з [PERSON] (а.с.14). Згідно з експертним висновком №056/350-d від 24.05.2017 року, виданим Українським бюро лінгвістичних експертиз (а.с.23), орфографічне розподілення записів імені по батькові [PERSON] - [PERSON] у документах однієї родини є наслідком міжмовних перетворень через посередництво відповідного запису російською мовою та під впливом орфографічної аналогії з українськими прізвищами, утвореними з використанням продуктивної словотвірної моделі із суфіксом - ин. Таке орфографічне розподібнення українських документальних записів онімів іншомовного походження як наслідок міжмовних перетворень є типовою девіацією в практиці документування в Україні. Відповідно до чинних орфографічних стандартів нормативним українським документальним записом зазначеного прізвища є [PERSON]. Українські записи особового імені [PERSON] (свідоцтво про народження, запис [PERSON]) і [PERSON] (свідоцтво про шлюб, запис [PERSON]) є ідентичними. Оскільки у свідоцтві про народження заявниці допущено помилку у написанні прізвища матері заявниці та самої заявниці, а цей документ породжує юридичні наслідки, суд, вважає за можливе встановити факт, що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Таким чином, в судовому засіданні заява [PERSON] доведена та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved