Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в Кам`янський районний суд Черкаської області із позовом до [PERSON] про визнання втраченим права користування житлом . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] , в якому зареєстрований також неповнолітній син [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] який з травня 2016 року не проживає в будинку. Він виїхав в м. Воронеж Російської Федерації. Просить суд визнати втраченим право користування житлом [PERSON] по [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі в судовому засіданні, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, про час, день та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку належним чином відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить виклик відповідача на офіційному веб-сайті Кам`янського районного суду Черкаської області від 19.02.2020 року. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , на підставі спадкового договору №281 від 21 квітня 2017 року, посвідченого державним нотаріусом Кам`янської державної нотаріальної контори Черкаської області Жовтяковою В.К. та згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2019 року,є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, земельної ділянки на якій вони знаходяться, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-7). Довідкою № 30 від 03.01.2020 виданою виконкомом Кам`янської міської ради Кам`янського району Черкаської області підтверджується, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (а.с. 9). З акту голови вуличного комітету [PERSON] за його підписом підписами членів комісі [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає з 2016 року (а.с. 12). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За таких обставин позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також мають бути присудженні понесенні останнім витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved