Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з уточненим в процесі розгляду позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок літ. «Л-1», що складається з приміщень №№1-:-5, ІІІ та має загальну площу 32,0 кв.м, з яких 19,6 кв.м. житлова площа, з прибудовами літ. «л», літ. «л-і» та гаражу літ. «К», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ямська, 28. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона разом зі своїм чоловіком, який на час звернення до суду помер, протягом 1982 - 1995 років побудували житловий будинок з господарськими будівлями, а саме: житловий будинок\~\~\~літ. Л-1 з прибудовами літ. Л, літ. Л1 та гаражу літ. К по вул.. Ямській, 28 у м. Харків. Згідно з технічним паспортом спірний житловий будинок складається з приміщень №№ 1-5, ІІІ та має загальну площу 72,5 кв. м, з яких 40,0 кв. м - житлова площа.\~\~ Вказала, що питання щодо відповідності даного житлового будинку будівельним, санітарним, протипожежним вимогам і правила були предметом розгляду уповноважених державних органів та органів місцевого самоврядування при підготовці та винесенні [PERSON] міською радою рішення про збереження цих об'єктів, а саме рішенням [PERSON] міської ради від 26 вересня 2012 року № 833/12 (п. 10 додатку 1) відповідно до рішення [PERSON] міської ради від 17 серпня 2011 року № 390/11 «Про порядок вирішення питань, пов'язаних із самочинним будівництвом» їй була надана згода на збереження самочинно побудованого житлового будинку. Разом з тим зазначила, що на теперішній час [PERSON] міська рада відмовляє їй в оформленні права власності на вказаний житловий будинок із прибудовами та відведенні в установленому порядку земельної ділянки у власність, у звязку з чим просила суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не зявились, надали заяву, в якій підтримали зменшені позовні вимоги та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради та інші відповідачі в судове засідання не зявилися, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином. У попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Також від відповідачів [PERSON], [PERSON] надійшли письмові заяви про визнання позовних вимог та клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] після смерті її чоловіка прийняла спадщину\~\~на житловий будинок літ. «Л-1», що складається з приміщень №№1-:-5, ІІІ та мА загальну площу 32,0 кв.м, з яких 19,6 кв.м. житлова площа, з прибудовами літ. «л», літ. «л-і» та гаражу літ. «К», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ямська, 28. Факт будівництва вказаних споруд саме Позивачем підтверджується висновками, викладеними в рішенні апеляційного суду Харківської області від 06.04.2010 р. у справі №22-ц-1223/2010, що на підставі ч.3 ст. 61 ЦПК України є підставою для звільнення від доказування. Також, як встановлено цим же рішенням апеляційного суду Харківської області, [PERSON] має право на звернення до уповноважених органів з метою вирішення питання про збереження об'єктів самочинного будівництва, а саме будівель літ. «Б1-1», «61», «63» (на теперішній час це літ. «Л-1» з прибудовами літ. «л», літ. «лі») літ. «К» по вул.. Ямській, 28 у м. Харків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась щодо вирішення вказаного питання до [PERSON] міської ради. Судом встановлено, що рішенням [PERSON] міської ради від 26.09.2012р. №833/12 (п. 10 додатку) відповідно до рішення 9 сесії [PERSON] міської ради 6 скликання від 17.08.2011р. №390/11 «Про порядок вирішення питань, пов'язаних із самочинним будівництвом» [PERSON] надана згода на збереження самочинно збудованого житлового будинку в літ. «Л-1»з прибудовами літ. «л», літ. «лі»(колишні літ. «Б1-1», літ. «61», літ. «63») та гаражу в літ. «К» по вул.. Ямській, 28 у м. Харків. При цьому матеріали справи містять у собі висновки щодо відповідності вказаного житлового будинку будівельним, санітарним, протипожежним вимогам і правилам, що в свою чергу було предметом розгляду уповноважених державних органів та органів місцевого самоврядування при підготовці та винесенні [PERSON] міською радою вказаного рішення про збереження цих об'єктів. Згідно технічного паспорту КП «ХМБТІ» житловий будинок в літ. «Л-1» складається з приміщень №№ 1-:-5, ІІІ та має загальну площу 32,0 кв. м, з яких 19,6 кв. м - житлова площа, право власності на нього не зареєстрована. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Судом встановлено, що на теперішній час [PERSON] міська рада відмовляє позивачу в оформленні права власності на вказаний житловий будинок із прибудовами та відведенні в установленому порядку земельної ділянки у власність до визначення усіх власників домоволодіння, встановлення чого підлягає саме у судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі проти задоволення позовних вимог позивача не заперечували. Також з метою виконання приписів ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015 року судом було перевірено правовий режим земельної ділянки, на якому позивач разом із чоловіком побудували спірну будівлю, та встановлено, що рішенням виконавчого комітету Київського району депутатів трудящих від 04.03.1955 року [PERSON] було надано земельну ділянку площею 0,0567 га по вул. Ямська, 28 у м. Харків для індивідуального житлового будівництва. Перевіркою, проведеною Головним управлінням Держкомзему у Хакрівській Державного комітету України із земельних ресурсів 11.10.2011 року, встановлено, що земельна ділянка орієнтованою площею 0,0567 га по вул.. Ямська, 28 у м. Харків, використовується [PERSON] для експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок без порушень вимог земельного законодавства. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивач разом із чоловіком, який вже помер, побудували спірний будинок, інші власники відсутні, а побудований обєкт нерухомого майна не був належним чином ними зареєстрований відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, разом з тим його будівництво відповідає будівельним, санітарним, протипожежним вимогам і правилам, виконано на земельній ділянці, що було виділено рішенням виконавчого комітету Київського району депутатів трудящих від 04.03.1955 року саме для індивідуального житлового будівництва та не порушує прав та інтересів інших осіб, то суд, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи щодо вимог, які були визначені ним у останній декації позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved