Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2007 року. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач працює, має регулярний та не сталий дохід, проте не надає повноцінної матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини, тому вона бажає отримувати аліменти офіційно в примусовому порядку. Розмір аліментів просить визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 грн. 00 коп. щомісячно на двох дітей, який забезпечить їх повноцінне щоденне утримання, навчання, позашкільне навчання, гуртки, медичне забезпечення тощо, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] , діючий на підставі ордеру про надання правової допомоги від 03 жовтня 2019 року, позовні вимоги підтримали з тих же підстав та просили їх задовольнити, а відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , діючий на підставі ордеру про надання правової допомоги від 08 серпня 2019 року, їх визнали частково, просили позов задоволенти частково й визначити розмір аліментів на утримання дітей у мінімально визначеному законом розмірі, посилаючись на складний матеріальний стан відповідача, який офіційне не працевлаштований, має нестабільний дохід, заробітну плату близько 8 000 - 9 000 грн. на місяць. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст. 279 ЦПК України) Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 279 ЦПК України). Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2007 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка не працює, з часу укладення шлюбу перебувала на утриманні відповідача. З липня 2019 року сторони проживають за різними адресами й з цього часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей у грошовій формі, проте мали місце допомоги у натуральній формі. Відповідач офіційно не працевлаштований, при цьому визнає, що має нерегулярний щомісячний дохід приблизно 8 000 - 9 000 грн. на місяць, проте не надає повноцінної матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей з липня 2019 року, при цьому є платоспроможним та роботоздатним щодо забезпечення дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача утримання на дітей, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, яка веде окреме господарство, має окремий бюджет та на утриманні якої знаходяться малолітня дитина, їх стан здоров`я й потреби, та відповідача, який має позитивний стан здоров`я, інших утриманців окрім указаних дітей не має, а тому спроможний сплачувати аліментів у визначеному судом розмірі. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатності потреб дітей, дісної участі батьків у їх утриманні, можливостей платника аліментів, його платоспроможності та роботоздатності, стягненню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 (нуль) коп., що становить 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 (нуль) коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02 серпня 2019 року, й до повноліття сина [PERSON] , а потім - у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 (нуль) коп. - до повноліття дочки [PERSON] . Водночас, визначений позивачкою розмір аліментів у сумі 8 000 грн. є необгрутновано завищеним, й оскільки ним до складу розрахунку аліментів включені вимоги, які є додатковими витратами на дитину, й оскільки позивач з вимогою про стягнення додаткових витрат в межах цього позову не звертався, останні не можуть підлагати задоволенню. Відповідно до чч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено. В разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України). Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей 02 серпня 2019 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх дитини. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та,

Outcome: partial