Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю протягом останніх 5 років до дня смерті з [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 06 листопада 2012 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розташованої на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області посвідченої державним актом серії ЯЕ № 030943. Заявник є спадкоємцем майна померлого четвертої черги. Той факт, що вона постійно проживала протягом останніх пяти років з спадкодавцем, який не був зареєстрований за місцем її проживання за адресою: [INFO], але там постійно проживав підтверджує показаннями свідків та довідкою сільської ради. 04 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу для оформлення своїх спадкових прав, але у переоформленні державного акта їй відмовили, оскільки нею пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини. Сьогодні у неї виникла необхідність у переоформленні спадщини, проте це не можливо без рішення суду про встановлення факту її проживання разом із спадкодавцем на момент його смерті однією сімєю на одному погосподарському номері, що як наслідок вказує на виникнення у неї майнового права на спадщину. У судове засідання [PERSON] та її представник не зявивлись, надали заяву в якій просять справо розглядати без їх участі, вимоги підтримують. Представник заінтересованої особи, Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, будучи повідомленим належним чином про дату і час розгляду справи, у суд на розгляд не зявився, подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши заяви сторін, письмові докази, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 листопада 2012 року померла в с. Карачіївці Віньковецького району [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-БВ №196180 видане виконавчим комітетом Карачієвецької сільської ради 09.11.2012 року, актовий запис № 25). Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розташованої на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області посвідчена державним актом серії ЯЕ № 030943. Заявник є спадкоємцем майна померлого четвертої черги. Той факт, що вона постійно проживала протягом останніх пяти років з спадкодавцем, який не був зареєстрований за місцем її проживання за адресою: [INFO], але там постійно проживав підтверджують [PERSON] та [PERSON], пояснення яких надані суду із засвідченням справжності їх підпису. Кожна з них окремо повідомляє, що заявниця і померла проживали спільно останніх 6 років однією сімєю і вона ж поховала [PERSON] За життя померла набула право на зазначену земельну ділянку посвідчену державним актом серії ЯЕ № 030943. В жовтні 2017 року заявник [PERSON], як спадкоємець четвертої черги за законом, звернулась до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно після смерті [PERSON], проте постановою державного нотаріуса [PERSON] від 04.10.2017 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що заявником пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини. Наведені обставини підтверджуються зазначеним свідоцтвом про смерть [PERSON] та довідками № 1216, 384 Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, про місце проживання, місце перебування, місце реєстрації проживання [PERSON] та заявниці. Вона до дня смерті проживала спільно із заявницею в її будинку більше пяти років однією сімєю, що підтверджено також поясненнями [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що померла та заявниця жили як одна сімя більше пяти років з 2006 по 2012 роки в розумінні ст.. 64 ЖК України, то [PERSON] має права визначені ст. 1264 ЦК України, що також відповідно до ст. 1268 ЦК України є підставою для реалізації спадкових прав. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини вона не може через відсутність документа, котрий свідчить про факт її постійного проживання однією сімєю протягом пяти років разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як [PERSON] зареєстрована за іншою адресою. Проаналізувавши досліджені докази, суд приходить до переконання, що заява про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем підлягає задоволенню.

Outcome: approved