Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що 22.09.2007 р. між нею та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Дубрівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було укладено шлюб, що засвідчується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 22.09.2007 року. Вказує, що від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний момент навчається у школі, та сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з 01.06.2015 р. вони не проживають однією сім'єю, хоча перебувають у зареєстрованому шлюбі. Стверджує, що незважаючи на обов'язок батька надавати матеріальну допомогу відповідно до ст. 181 СК України, відповідач від виконання цього обов'язку ухиляється, а позивач не в змозі утримувати самостійно з огляду на перебування у декретній відпустці по догляду за дитиною. Вказує на відсутність інших осіб, щодо яких відповідач має аліментні зобов'язання. Таким чином, виходячи із вищевикладеного, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у розмірі 1000,00 (одної тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину. Позивач у судове засідання свою явку чи свого уповноваженого представника не забезпечила, однак, подала до суду заяву з клопотанням в порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України щодо розгляду справи без її участі. При цьому не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Крім того, підтримала позовні вимоги та просить суд стягнути із [PERSON], [INFO], [ADDRESS] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [ADDRESS], аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, починаючи з 01 липня 2015 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України заявила клопотання про допущення негайного виконання у справі. Відповідач у судове засідання без поважних причин повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав. Зокрема, судові повістки-виклики в судові засідання на ім'я відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом подяку місцем його проживання, але повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу: шрихкодовий ідентифікатор 88000 1577382 6; шрихкодовий ідентифікатор 88000 1584621 1; шрихкодовий ідентифікатор 88000 16049340; шрихкодовий ідентифікатор 88000 16001460). Відповідно до положень п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. В силу п. 117 вищенаведених Правил поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. За приписами ч.5 ст. 74 ЦПК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на її ім'я за адресою, за якою зареєстровано її місце проживання, не одержані, внаслідок чого повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Крім того, за положеннями ч. 4 ст. 169 ЦПК України наслідком повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, є вирішення судом справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлення заочного рішення). За приписами ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач, а також відсутні правові підстави для подальшого відкладення розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 22.09.2007 р. між [PERSON] та [PERSON] 22.09.2007 року виконкомом Дубрівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зареєстрований шлюб, про що 22.09.2007 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 22.09.2007року серії [NUMBER], виданого районним відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. У позивача з відповідачем є спільні неповнолітні (малолітні) діти: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.02.2008 року , серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, а також син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.02.2008 року , серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що з 01 червня 2015 року сумісне проживання подружжя припинено. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Станом на день розгляду справи у відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» в редакції Закону України від 17.09.2015 № 704-VIII з 1 вересня прожитковий мінімум на одну особу - дитину віком до 6 років становить 1167 гривень, а віком від 6 до 18 років - в розрахунку на місяць установлено в розмірі 1455 гривень. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON], [INFO], є працездатною особою молодого віку, відтак, спроможний забезпечити своє працевлаштування, відповідно й отримання доходів та сплату аліментів на утримання дітей. З огляду на наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справі про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. До стягнення з відповідача підлягають 243,60 грн. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України та з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діяла на момент звернення з позовом. На підставі наведеного та

Outcome: approved