overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві зазначила, що 19 травня 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Останні роки спільного проживання у них склалися неприязні відносини. Внаслідок цього, в серпні 2014 року вона залишила чоловіка та пішла проживати окремо. Вважає, що сім`я їх розпалася, почуттів до чоловіка у неї не залишилось, просить шлюб розірвати Відповідач в суд не з`явився , але телефонограмою повідомив , що він просить справу розглядати без нього і на розлучення погоджується. З дружиною він не живе вже більше пів року. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім`я сторні розпалась, шлюб їх існує лише формально. З серпня 2014 року сторони проживають окремо в різних містах , з того часу подружніх відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства , не мають спільного бюджету. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідач погодився на розлучення , а позивачка втратила дор нього почуття любові та в майбутьому має намір створити нову сім`ю..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначила, що 04.09.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Їх сім'я розпалась з вини чоловіка, який вже на протязі 5 років має іншу жінку. Вона сподівалась, що сім'я їх збережеться, однак понад 2 роки подружніх відносини вони не підтримують. Вважає, що сім'я їх розпалася, почуттів до чоловіка у неї не залишилось, основною причиною їх розлучення вважає зраду чоловіка. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо 2 роки, близьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям, у відповідача є інша жінка. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, її поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачем. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначила, що 13 липня 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них почали виникати скандали, сварки, конфлікти, внаслідок цього з березня 2014 року вони проживають окремо, 4 місяці не підтримують подружніх відносин та не ведуть господарство, не мають спільного бюджету. Сім»я їх розпалася остаточно, шлюб їх носить формальний характер, у них склалися неприязні стосунки, почуття любові втрачено. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить їх інтересам. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав і пояснив, що згідний на розірвання шлюбу. Вони з позивачкою дійсно проживають окремо і не ведуть спільно господарство. Неодноразово вони сходилися спільно проживати але знову роззходилися, жити разом вони не можуть. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо. Сім»я їх розпалась остаточно, шлюб їх існує лише формально. За наданий соронам строк для примирення вони не помирилися.. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду ,зазначила, що 22.10.2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного життя у них народився син [PERSON] [INFO] народження.Спільне життя з відповідачем не склалося, він безпричинно її ревнував, вчиняв конфлікти, сварки, скандали : звинувачував в тому,що вона не вміє економити гроші, просив змінитись,однак при цьому не пояснював суті своїх постійних претензій до неї. З жовтня місяця 2013 року їх сім'я практично розпалася, спільне господарства не ведуть, жодних стосунків як подружжя не підтримують. Вважає, що їх сім'я існує лише формально, а тому жодної потреби зберігати її немає, примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам . Просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка дала аналогічні пояснення по змісту та суті зазначені в позовній заяві.Просить позов задовільнити. Відповідач позов визнав та пояснив, що з жовтня місяця 2013 року їх сім'я практично розпалася, спільне господарства не ведуть, жодних стосунків як подружжя не підтримують. Просить розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін , оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено ,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні та доведено матеріалами справи , сторони з жовтня 2013 року спільне господарства не ведуть, жодних стосунків як подружжя не підтримують. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди сторін на життя, відсутність взаєморозуміння, конфлікти, сварки. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначила, що 25 липня 1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем, поступово погіршувалося, у них почали виникати скандали, сварки, конфлікти, внаслідок цього з 2006 року вони почали проживати окремо, а останні 2 роки не підтримують подружні відносини та не ведуть спільно господарство. Окрім цього, важливою підставою до виникнення конфліктів в їх сім'ї стало те, що відповідач зрадив її з іншою жінкою. Сім'я їх розпалася остаточно, шлюб їх носить формальний характер. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить їх інтересам. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав і пояснив, що згідний на розірвання шлюбу. Вони з позивачкою дійсно проживають окремо. І він дійсно порушив подружню вірність. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо. Сім'я їх розпалась остаточно, шлюб їх існує лише формально. Сторони з 2006 року проживають окремо, та більше двох років спільне господарство не ведуть, жодних стосунків як подружжя не підтримують. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначила, що з 21.05.2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. У них почали виникати побутові скандали, сварки, відповідач постійно пред»являв до неї необґрунтовані претензії, морально її принижував, ганьбив та ображав. Внаслідок цього в неї погіршилося самопочуття, порушився сон та працездатність. З квітня 2015 року вони перестали вести спільне господарство та припинили шлюбні відносини. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить їх інтересам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечив, щоб суд шлюб їх розірвав. \~ \~ Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 21.05.2010 року у Білокамінській сільській раді Золочівського району Львівської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом серії 1-СГ № 133344 від 21.05.2010 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] (свідоцтво про народження, видане Білокамінською сільською радою Золочівського району Львівської області від 15.01.2013 р., актовий запис № 1) . \~ \~ Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~ про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, через що між ними часто виникали непорозуміння, суперечки, скандали. Сторони припинили подружні відносини з квітня 2015р., спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, її поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачем. Відповідач, згідно поданої письмової заяви та в судовому засіданні вказав, що згідний на розірвання шлюбу. Майнового спору між сторонами та спору про місце проживання дитини немає. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2014 року. Від даного шлюбу дітей немає. Спільне подружнє життя з Відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Позивач зазначає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Шлюбні відносини припинилися у 2017 році. З огляду на вказане, просить розірвати шлюб, терміну на примирення не надавати. В судове засідання сторони, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не з'явилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Позивач позов пітримала, просила задовольнити. Відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позов з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 05 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, 05 червня 2014 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу- «[PERSON]». Дітей від шлюбу у сторін немає. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач і Відповідач не мають бажання зберегти сім'ю та дальше перебувати у шлюбі. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено. Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2006 року. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Спільне подружнє життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння і зваємоповаги, часті сварки. Позивач зазначає, що на даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. З огляду на вказане, просить розірвати шлюб. В судове засідання сторони, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися. Позивач подала заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач згідно заяви позов визнав. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позов з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №026959, виданим 08 липня 2006 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, 08 липня 2006 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Присяжнюк». Від шлюбу у сторін дітей немає. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач і Відповідач, враховуючи його заяву, не мають бажання зберегти сімю та подальше перебувати у шлюбі. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сімю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено. Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 червня 2004 року у Сапогівській сільській раді Борщівського району, актовий запис 3. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору давно погіршилися, внаслідок чого у них постійні суперечки, позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, а тому, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, на адресу суд направила заяву згідно змісту якої просить суд позов розглядати за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 20 червня 2004 року у Сапогівській сільській раді Борщівського району зареєстровано шлюб, актовий запис №3. Від даного шлюбу у подружжя є спільна дитина: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що тривалий час позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що встановлення строку для примирення сторін є недоцільним, оскільки подальше збереження сім'ї суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 червня 2007 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис 804. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, внаслідок чого у них постійні суперечки, позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони давно не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, а тому, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, на адресу суду направила заяву згідно змісту якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 21 червня 2007 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис №804. Наявності від даного шлюбу у подружжя спільних дітей судом не встановлено. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що встановлення строку для примирення сторін є недоцільним, оскільки подальше збереження сім'ї суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved