Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що [INFO] померла її баба [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] одна. 28 січня 2014 року баба склала заповіт, в якому позивачу із сестрою заповіла усе своє майно. 27 січня 2015 року сестра [PERSON], відповідно до ст. 1274 ЦК України, відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача, що встановлено рішенням Віньковецького районного суду від 17.08.2015 року. Відповідно до ст. 1269 Цивільного Кодексу України позивач у встановлений законом строк звернулась до приватної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки являється прямою та єдиною спадкоємицею усього майна [PERSON] за заповітом, інші спадкоємці відсутні. Частину спадкового майна вона прийняла, проте, в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що розташований у [ADDRESS] вона не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, тому звернулась до суду. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивача подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути за відсутності сторони позивача та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області також надав до суду письмову заяву, у якій проти позовних вимог [PERSON] не заперечував та просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, з ухваленням судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов належить задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Зіньків Віньковецького району Хмельницької області померла [PERSON], якій належав житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] Позивач [PERSON] спадщину прийняла та частину спадкового майна, що належало [PERSON] відповідно до рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17.08.2015 року (справа № 670/532/15-ц), свідоцтва про право власності від 23.11.2015 року оформила, проте не має змоги зареєструвати право власності на належне спадкодавцю домоволодіння. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу [PERSON] від 05.04.2018 року № 132/02-14 позивачу не може бути видано свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння по [ADDRESS] в зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на домоволодіння відсутні, що є перешкодою для реалізації ним права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно виписки № 354 від 26.04.2018 року з погосподарської книги Петрашівської сільської ради за 1991-1995 роки книга № 4 головою домогосподарства в [ADDRESS] являлася [PERSON]. Також згідно довідки № 97 від 25.01.2018 року з погосподарської книги Петрашівської сільської ради за 2011-2015 роки головою домогосподарства в [ADDRESS] являлася [PERSON]. При вирішенні розглядуваного спору суд бере до уваги, що згідно вимог Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім'я та по батькові глави сім`ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Наведені обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи, та зокрема: технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS], довідкою БТІ № 1-796 від 06.02.2018 року про загальні площі житлового будинку сараю, погріба; вартість цього домоволодіння становить 20031,00 грн. Оцінивши надані позивачем докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на вказане нерухоме майно, однак не оформила це майно на своє ім'я, у зв'язку з чим виник спір, та його вирішення можливе лише в судовому порядку. Визнання права власності за позивачем на спадковий житловий будинок не оспорюється відповідачем, не порушує прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на спадкове майно.

Outcome: approved