Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона призначена опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківської опіки. Батько дитини, [PERSON] , згідно із довідною про звільнення з Олексіївської виправної колонії Харківської області (№25) управління державного департаменту України з питань виконання покарань був звільнений та повернувся за місцем проживання. Позивач зазначає, що батько не приймає участі у матеріальному забезпеченні сина, у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.03.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, та просив суд при визначенні розміру аліментів врахувати наявність в нього ще однієї дитини на утриманні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (відповідач у справі) та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №209. Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №111 від 06.03.2012 року, [PERSON] та [PERSON] було призначено опікунами малолітнього [PERSON] , [INFO] . Крім того у відповідності до Рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №969 від 24.12.2019 року, малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Зі змісту позовної заяви вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Дитина знаходиться на утриманні позивача. У відповідності до ч.2 ст. 247 СУ України, встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є особою працездатною віку, доказів того, що він має певні захворювання або інвалідності, суду не надано. Відповідачем надано копію судового наказу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.03.2020 року, згідно якого з останнього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у відповідача на утриманні ще однієї дитини - [PERSON] , [INFO] , відсутність на утриманні непрацездатних батьків та дійшов висновку про те, що встановлені обставини жодним чином не перешкоджають ухваленню рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved