Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 16.01.1993 року старшим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Старковою Л.А., позивач придбала 3/5 частин жилого будинку по [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель, що зареєстровані Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності за [PERSON] за реєстровим №130. Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по-батькові серії [NUMBER] , виданого 25.09.2002 року, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] є власником 3/5 частин житлового будинку, до складу якого входить: коридор 1-1, санвузол 1-2, коридор 1-3, шафа 1-4, коридор 1-5, кухня 1-6, кімнати 1-7,1-8, загальною площею 24,4 кв.м, два хліви «В»,»Д». Син [PERSON] [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 17.11.2012 року і по даний час. Однак там не проживає, своїх речей не зберігає, участі в утриманні цього житлового приміщення та оплаті комунальних платежів не приймає. Добровільно зніматись з реєстрації відповідач не бажає, що стало підставою звернення [PERSON] до суду з позовом. В судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 16.01.1993 року старшим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Старковою Л.А., позивач придбала 3/5 частин жилого будинку по [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель. Це майно зареєстроване Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності за [PERSON] , реєстровий №130. Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по-батькові серії [NUMBER] , виданого 25.09.2002 року, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] є власником 3/5 частин житлового будинку, до складу якого входить: коридор 1-1, санвузол 1-2, коридор 1-3, шафа 1-4, коридор 1-5, кухня 1-6, кімнати 1-7,1-8, загальною площею 24,4 кв.м, два хліви «В»,»Д». Син [PERSON] [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 17.11.2012 року і по даний час. Однак там не проживає, своїх речей не зберігає, участі в утриманні цього житлового приміщення та оплаті комунальних платежів не приймає. Комісією в складі голови квартального комітету «Привокзальний» та в присутності мешканців [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 02.07.2019 року складено акт №607 про відсутність зареєстрованої особи за адресою: [ADDRESS] . В акті зазначено, що [PERSON] зареєстрований у квартирі, але не проживає з 2016 року. Згідно з довідкою комітету мікрорайону «Привокзальний» №608 від 02.07.2019 року до складу сім`ї [PERSON] входить син [PERSON] , 1988 року народження, який згідно з актом №607 від 02.07.2019 року не проживає, що підтверджують свідчення сусідів. Згідно з домовою книгою для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] [PERSON] значиться зареєстрованим з 17.11.2012 року. [PERSON] добровільно знятись з реєстрації місця проживання не бажає. Оскільки реєстрація відповідача порушує права позивача як власника вказаної частини житлового будинку, тому підлягають захисту в судовому порядку. Положеннями ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава гарантує не лише свободу його придбання, але й можливість користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею певних дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Звернення позивача до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік встановлений, а визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивача юридичне значення, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, доведеними. Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання. \~ \~ \~ \~Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На стягненні судових витрат з відповідача позивач не наполягала. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved