Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів на утримання дружини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.12.2015 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 229. Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 10.10.2018 року. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18.09.2018 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини; стягнуто із [PERSON] аліменти на особисте утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 02 липня 2018 року і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Починаючи з листопада 2018 року відповідач частково проводив оплату нарахованих аліментів. За період з 02 липня 2018 року по грудень 2018 року заборгованість по аліментах складає 9 189,56 грн. з урахуванням стягнених у добровільному порядку сум відповідачем. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по виплаті аліментів на особисте утримання дружини у розмірі 9 189,56 грн. та стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на особисте утримання дружини у розмірі 2 873,73 грн.. Позивач в судовому засіданні позовні вимог підтримала та просила задовольнити, просила судові витрати покласти на відповідача оскільки вона перебуває у декретній відпустці і немає доходів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Суд, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутності [PERSON] , оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивачка. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що з 29.12.2015 року до 10.10.2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с. 3-4). Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18.09.2018 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини; стягнуто із [PERSON] аліменти на особисте утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 02 липня 2018 року і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. (а.с. 5). Постановою головного державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Києвській області у виконавчому провадженні № 57327810, на підставі виконавчого листом № 382/1099/18, виданого Яготинським районним судом Київської області 18.09.2018 року було відкрито виконавче провадження та зобов`язано [PERSON] . подати декларацію про доходи та майно і попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення в неї завідомо неправдивих відомостей. (а.с. 6-7). У зв`язку з несплатою аліментів, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Києвській області станом на 31.12.2018 року за відповідачем обраховується заборгованість по аліментах у розмірі 9 420,56 грн.. (а.с. 8, 21-26). Відповідно до розрахунку, наданого позивачкою, розмір пені за період з 02.07.2018 року по грудень 2018 року становить 2 873,73 грн.. (а.с. 2). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04 від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. В силу ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи неустойки, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Такої позиції дотримується Верховний Суд України у правовому висновку, прийнятому у Постанові ВСУ від 01.07.2015 року по справі 6-94цс15. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість зі сплати аліментів в сумі 9189,56 грн., а також на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню неустойка від суми несплачених аліментів в розмірі 2873,73 грн. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved