Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 082569 на її ім`я, що посвідчує право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Віньковецької селищної ради площею 2,38 га, визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва № 83 (рілля) площею 2,38 га із земель колишньої агрофірми «Маяк» смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області, що знаходиться на території Віньковецької селищної ради. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Віньковецької селищної ради площею 2,38га, право на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 082569. Вказана земельна ділянка була передана нею в оренду ТОВ «Поділля-Агросервіс» м. Хмельницький відповідно до договору оренди від 06.07.2007 року № 394/78, зареєстрованого у Віньковецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 17 жовтня 2007 року за № 040774900078. У вересні 2015року позивач запропонувала орендару переглянути договір в частині орендної плати, а також розглянути можливість наступної пролонгації договору на взаємновигідних умовах. З цією метою їй необхідно було отримати витяг з державного земельного кадастру. Але як з'ясувалося, вирішення цього завдання стало нереальним,у зв'язку з тим, що державний акт [PERSON] втрачений, а здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку Державною реєстраційною службою через отримання його архівної копії не представляється можливим через те, що в свій час державний акт не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку, а отже інформація про належну їй земельну ділянку відсутня у державному земельному кадастрі. З цих причин кадастровий реєстратор не має можливості надати позивачу витяг з державного кадастру, як і вона звернутися до нього з цього приводу, що унеможливлює здійснити реєстрацію права власності на землю. Позивачем зроблено оголошення в газеті «Сільські новини» про втрату державного акта на право власності на землю,та у відділі Держгеокадастру Віньковецького району їй підтвердили інформацію про те, що вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 082569 не реєструвався. Отже право власності на земельну ділянку є оспорюваним в розумінні ст. 392 ЦК України, тому вирішити дану проблему можливо лише у судовому порядку. У судове засідання 23.02.2016 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились. Представник позивача [PERSON] [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та участі позивача, а у судовому засіданні 22.01.2016 року повністю підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просила задовольнити. Представник відповідача, Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, селищний голова [PERSON] також надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути за відсутності представника селищної ради. Представник третьої особи, відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі, в. о. начальника відділу [PERSON] в наданій до суду заяві просив справу розглянути за відсутності представника відділу. 23 лютого 2016 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши представника позивача ,дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації від 10 листопада 2003 року № 193/2008-р було виділено в натурі на місцевості земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності колишньої агрофірми «Маяк» та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 082569, площею 2,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Віньковецької селищної ради , кадастровий номер земельної ділянки № 6820655100090020083. Вказане підтверджується копією Державного акта серії ХМ № 082569, та копією технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі на місцевості та складання державних актів на право власності на земельні ділянки на території Віньковецької селищної ради за 2003 рік, в тому числі [PERSON], довідкою відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі від 12.02. 2016 року № 9-28-99.6-467/15-16. Відповідно до договору оренди землі від 06.07.2007 року № 394/78, вказану земельну ділянку [PERSON] передала в оренду ТОВ «Поділля-Агросервіс» м. Хмельницький на 10 років. Однак,як вбачається із довідки відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі від 15.12.2015 року № П-12/0-4/19-15, в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю на території Віньковецької селищної ради державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 082569 на [PERSON] не реєструвався. Згідно інформаційної довідки про вартість земельної ділянки з проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), виданої відділом Держгеокадастру у Віньковецькому районі від 22.01.2016 року № 31-28-99.4-148/15-16, вартість земельної ділянки № 83 рілля, площею 2,38 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, станом на 01.01.2016 року становить 55856,45 грн. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статей 116, 125 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (частина перша); набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (частина перша статті 125 Кодексу). Отже, враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що позивачу видавався Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Віньковецької селищної ради, та беручи до уваги визнання відповідачем по справі позову, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому з урахуванням визнання позову відповідачем, на підставі з'ясованих та досліджених обставин справи, слід визнати право власності на земельну ділянку за [PERSON], зважаючи на те, що нею був втрачений документ, який посвідчує це право. Щодо позовної вимоги про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 082569, суд бере до уваги таке. Пунктом 4.8. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року, (зареєстрованим Міністерством юстиції за №735/16/751 від 06.08.2009 року), яка втратила чинність на підставі Наказу від 09.09.2013 року № 537, виданого Міністерством аграрної політики та продовольства України передбачалось,що для отримання нового державного акта землевласнику (землекористувачу) необхідно було письмово звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему із зазначенням у заяві де, коли і за яких обставин втрачено (пошкоджено) державний акт. Також вказаною Інструкцією було передбачено, що при втраті державного акта землевласник (землекористувач) розміщує відповідне повідомлення в місцевих друкованих засобах масової інформації. Якщо протягом місяця з дня публікації ніяких повідомлень щодо втраченого державного акта не надійшло, землевласнику (землекористувачу) видавався новий державний акт. Із оголошення в газеті «Сільські новини» № 52 від 18.12.2015 року, вбачається, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 082569, виданий на ім`я [PERSON] вважається недійсним. Згідно із ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Оскільки правових підстав для визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 082569 не вбачається, належним способом захисту прав позивача у даному випадку буде визнання за ним права на земельну ділянку у відповідності до закону.

Outcome: approved