Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що в місті Кролевець Сумської області по вулиці Енергетичній, 25 розташований житловий будинок та господарські будівлі, які були побудовані [PERSON] в період з 1969 року по 1971 рік. Після зведення будинку [PERSON] проживала в ньому разом із своїми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 10 лютого 1987 року у віці 50 років [PERSON] померла. Розпорядження на випадок своєї смерті вона не залишила. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є її діти [PERSON] та [PERSON], які на час відкриття спадщини проживали разом з матір'ю, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, а тому відповідно до ст.ст, 548, 549 ЦК УРСР є такими, що прийняли спадщину. [PERSON] та [PERSON] успадкували спадкове майно матері - по 1/2 частині кожний. 19 березня 2008 року [PERSON] помер, відкрилася спадщина на належне йому майно, розпорядження на випадок своєї смерті він не залишав. [PERSON] не був одруженим, дітей не мав. Єдиним спадкоємцем другої черги спадкоємців за законом є його сестра [PERSON], якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON]. 22 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину але нотаріус роз'яснив їй, що вона пропустила 6-місячний строк для прийняття спадщини та порекомендував їй звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] пропустила строки для прийняття спадщини, оскільки їй нічого не було відомо про те, що з 01 січня 2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України, за яким відбулися зміни в спадковому законодавстві. Ще за життя брата вони обговорювали питання по житловому будинку, що залишився їм у спадок після смерті матері. Позивачці було відомо, що даний будинок належить їм з братом в рівних частинах, оскільки вони обоє фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Вони з братом не подавали нотаріусу заяви про прийняття спадщини та не отримували свідоцтва про право на спадщину, але вищезазначене нерухоме майно вважали своєю спільною власністю, оскільки відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Раптова смерть брата у віці 44 роки була шоком для позивачки, яка на той час не була одружена, дітей не мала. Брат для неї був єдиною рідною людиною, оскільки їй було лише 12 років коли померла її мати. Свого батька вона не знала. Після смерті матері опікуном [PERSON] було призначено її брата [PERSON] [PERSON] здійснила поховання брата, відбула поминальні обіди. Вона тяжко пережила смерть останньої рідної людини, що негативно вплинуло на її душевний стан. Позивачка не мала власних заощаджень, а тому їй доводилося позичати кошти на поховання брата та відбуття поминальних обідів. Тривалий час вона повертала борги, що негативно впливало на її матеріальне становище. При цьому вона не була обізнана з нормами чинного на день смерті брата законодавства щодо спадкування нерухомого майна, а матеріальне становище не дозволяло їй звернутись за юридичною допомогою до спеціалістів, вона знала, що являється єдиною спадкоємицею після смерті брата і вважала, що спадкове майно брата переходить до неї в тому ж порядку як і після смерті матері. Після смерті брата вона несла витрати по утриманню всього будинку, господарських будівель та прибудинкової території. Посилаючись на викладене, представник позивачки просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю три місяці для звернення до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада Сумської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення попереднього судового засідання, до суду свого представника не направив. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10 лютого 1987 року в місті Кролевець Сумської області померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.13). Після смерті [PERSON] спадщину прийняли її діти: син [PERSON] та дочка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] відповідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963) р по1/2 частині кожний, оскільки були зареєстрований та проживали зі спадкодавцем за однією адресою в буд. №23 по вул.Енергетична в м.Кролевець Сумської області на час відкриття спадщини та вступили в управління та володіння спадковим майном, до складу якого входить житловий будинок №23 по вул.Енергетична в м.Кролевець, який належав [PERSON] Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, копією будинкової книги для прописки громадян (а.с.11, 12, 14, 16-18). 19 березня 2008 року в місті Кролевець Сумської області помер [PERSON], про що відділом РАЦС Кролевецького РУЮ видано відповідне свідоцтво (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, заповіту на випадок своєї смерті він не залишив. Єдиним спадкоємцем другої черги за законом є його сестра [PERSON] Як вбачається з пояснень представника позивачки, [PERSON] не подала нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті брата у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, оскільки тяжко переживала його смерть, що негативно вплинуло на її душевний стан, а також їй не було відомо про те, що з 01 січня 2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України, за яким відбулися зміни в спадковому законодавстві та вважала, що відповідно до Цивільного кодексу Української РСР вона прийняв спадщину після смерті брата в тому ж порядку як і після смерті матері За інформацією [PERSON] районної державної нотаріальної контори від 23.10.2015 року, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, інформація щодо заповіту, посвідченого від його імені в Спадковому реєстрі відсутня (а.с.27-29). Таким чином, інші спадкоємці [PERSON], які прийняли спадщину і могли б надати згоду на подання позивачкою заяви про прийняття спадщини, відсутні. Визначення додаткового строку позивачці необхідно для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене вище, суд визнає доведеними та обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини і вважає, що є достатні підстави визначити їй додатково 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.1218, 1220, 1221, 1223 1262, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved