Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Будьоннівської районної у м. Донецьку ради про визнання за нею права власності в порядку спадкування на жилий будинок [ADDRESS], загальною площею 76,4 кв.м, жилою площею 49,1 кв.м, після смерті її батька [PERSON]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що її батько [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] і [PERSON]. Її бабусі [PERSON] на підставі рішення виконкому Калінінської районної ради у м. Сталіно № 3/37 від 11 лютого 1958 року виділено земельну ділянку площею 330 кв.м за адресою: [ADDRESS], і 22 березня 1958 року між нею та виконкомом Сталінської міської ради укладено Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку. [INFO] [PERSON] померла. Згідно Акту від 14 вересня 1986 року будинок [ADDRESS] прийнято в експлуатацію. [INFO] помер [PERSON], чоловік [PERSON] та дідусь позивачки. [INFO] помер батько позивачки [PERSON]. У шестимісячний строк після смерті батька позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою та прийняла спадщину. Крім позивачки, спадкоємцем першої черги є її сестра, яка не бажає приймати спадщину і відмовляється від неї на її користь. Однак у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця не було зареєстровано в КП «БТІ м. Донецька», то нотаріус своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутись до суду для захисту своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась. Суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач виконавчий комітет Будьоннівської районної у м. Донецьку ради повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання представника не направив. Суду надана заява про розгляд справи за відсутності представника. Третя особа [PERSON] повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась. Суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа Дев'ята донецька державна нотаріальна контора повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання представника не направила. Суду надана заява про розгляд справи за відсутності представника. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу, в поясненнях яких немає необхідності на підставі наданих суду письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON], які доводяться позивачці дідусем та бабусею, уклали шлюб 28 серпня 1945 року, про що зроблено запис № 604. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Калінінської районної Ради депутатів трудящих м. Сталіно № 3/37 від 11 лютого 1958 року [PERSON] виділено земельну ділянку площею 330 кв.м для індивідуального будівництва будинку по [ADDRESS], а 22 березня 1958 року, згідно даного рішення з [PERSON] укладено Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 330 кв.м, по [ADDRESS]. Як вбачається з архівної довідки Державного архіву Донецької області від 04 лютого 2014 року № 01-26/94 вулиця Чегоріна Калінінського району була перейменована у вулицю Горностаївську, на підставі Рішення виконкому Донецької міськради депутатів трудящих № 6/95 від 21 березня 1968 року «Про впорядкування найменувань майданів, бульварів, проспектів, вулиць і провулків Донецька». Житловий будинок [ADDRESS], загальною площею - 76,4 кв.м, жилою - 49,1 кв.м прийнятий до експлуатації 10 вересня 1986 року, про що свідчить Акт прийомки індивідуальних домоволодінь. [INFO] померла [PERSON], про що 18 вересня 1982 року Пролетарським відділом бюро ЗАГС м. Донецька зроблено запис № 1248. Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 36372697 від 20.01.2014 року та № 36372683 від 20.01.2014 року [PERSON] заповіт не залишила, та спадкова справа після її смерті не відкривалась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. [INFO] помер [PERSON], про що 21 березня 1989 року Пролетарським відділом бюро ЗАГС м. Донецька зроблено запис № 481. Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 36372543 від 20.01.2014 року та № 36372521 від 20.01.2014 року [PERSON] заповіт не залишав, та спадкова справа після його смерті не відкривалась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Приймаючи до уваги сутність заявлених вимог і обставини справи, суд вважає за необхідне вирішити дану цивільну справу на підставі законодавства, що діяло на момент виникнення правовідносин. Цивільним кодексом 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин щодо спадкування після смерті [PERSON], [PERSON] і [PERSON] було передбачено, що спадкоємцями першої черги за законом є діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст.. 529 ЦК України). Згідно ст. 548 ЦК України (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України (1963 р.), спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном і якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Як вбачається з копії Домової книги для прописки громадян, які проживають в [ADDRESS], [PERSON] була прописана в даному будинку з 24 серпня 1960 року та виписана 12 березня 1985 року у зв'язку із смертю, [PERSON] був прописаний у будинку з 24 серпня 1960 року та виписаний 11 серпня 1990 року у зв'язку із смертю, [PERSON] був прописаний в будинку з 14 грудня 1972 року. Таким чином, [PERSON] на підставі ст. 549 ЦК України (1963 року) є таким, що прийняв спадщину як після смерті матері [PERSON] так і після смерті батька [PERSON], і йому в порядку спадкування належав жилий будинок [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], про що 10 травня 1997 року Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька зроблено запис № 539. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 36372618 від 20.01.2014 року [PERSON] заповіт не залишав. Із матеріалів спадкової справи № 601 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що єдиними спадкоємцями першої черги є його доньки: [PERSON] і [PERSON], які 03 листопада 1997 року із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом звернулись до Дев'ятої донецької державної нотаріальної контори. Дані факти підтверджуються Свідоцтвом про народження [PERSON] і [PERSON], в яких їх батьком зазначений [PERSON], та Свідоцтвами про одруження: 10 січня 1998 року [PERSON] з [PERSON], та 23 листопада 2002 року [PERSON] з [PERSON]. Державний нотаріус Дев'ятої донецької державної нотаріальної контори Вервейко Н.Г. Постановою від 03 грудня 2013 року за № 2499/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності на спадковий будинок, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок - Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку не був своєчасно власником [PERSON] наданий до БТІ м. Донецька для здійснення державної реєстрації права власності на житловий будинок. Згідно листа КП «БТІ м. Донецька» від 08 листопада 2013 року за № 260723 право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно архівним матеріалам КП БТІ м. Донецька, станом на 31.12.2012 року, за даними обстеження 21.04.1986 року об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] в КП БТІ м. Донецька про інвентаризований на ім'я [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для індивідуальної забудови жилого будинку від 22 березня 1958 року. Як роз'яснив Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6 своєї Постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Вирішуючи позов по суті, суд враховує ті обставини, що неможливо оформлення позивачкою спадщини після смерті [PERSON] через нотаріальну контору у визначеному законом порядку, оскільки на теперішній час позивач не може зареєструвати право власності за померлими спадкодавцями та надати відповідний витяг нотаріусу, який виніс постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину. Реалізувати своє право власності на будинок іншим шляхом ніж через судове рішення у зв'язку з прогалинами в законодавстві, що регулює зазначені правовідносини, позивач не може. За наведених обставин позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на будинок в порядку спадкування підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсацію за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved