Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 29 вересня 2012 року. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує, що їх шлюб на даний час існує лише формально, почуття, що об`єднували їх раніше згасли та спільне життя з чоловіком стало нестерпним, оскільки вони виявилися занадто різними людьми з несумісними уявленнями про шлюб та поведінку одружених при спільному житті. Вважає, що зберігати такий шлюб на папері і надалі не відповідає її інтересам, тим більш, що поновити справжній шлюбний зв`язок нереально. У зв`язку з вищевикладеним просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні був відсутній, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29 вересня 2012 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, 29 вересня 2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 135. Позивач та відповідач є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 жовтня 2013 року, виданим Червонопрапорною сільською радою Генічеського району Херсонської області. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що його збереження не є можливим. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з\~ст.\~21\~СК України,\~шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 1 ст. 24 СК України, встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно з усталеною судовою практикою, викладеною у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи із положень ст. 112 СК України, за обставин, які склалися на даний час між сторонами, враховуючи дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, її збереження за таких обставин є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі з відповідача на корить позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved