Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що їхній шлюб був зареєстрований 28 березня 2013 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 79, у шлюбі мають дітей [PERSON], 24.03.2014р.н. та [PERSON], 30.08.2012р.н. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя та сімейні цінності, через що між ними часто виникали сварки, відповідач засуджений 15.12.2017р. Городоцьким районним судом Львівської області на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вважає, що шлюб розпався та примирення між ними неможливе. [PERSON] в суді заяву підтримала з підстав викладених у ній, пояснила, що за час подружнього життя спільного господарства не вели, з літа 2013р. проживають окремо, як подружжя стосунків не підтримують, настоює на розірванні шлюбу. [PERSON] належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заперечень з приводу заяви [PERSON], суду не подав (а.с. 18). Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За положеннями ч. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюб зареєстрували 28 березня 2013 року, у шлюбі мають дітей [PERSON], 24.03.2014р.н. та [PERSON], 30.08.2012р.н., що за час подружнього життя спільного господарства не вели, стосунків як подружжя не підтримують з серпня 2013р., причина розладу в сімї різні погляди подружжя на шлюб та сімю, внаслідок чого між ними виникали постійні непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Із пояснень [PERSON] в суді, матеріалів справи убачається, що [PERSON] 15.12.2017р. засуджений вироком Городоцького районного суду Львівської області на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, позивачка настоює на розірванні шлюбу, примирення заперечує (а.с. 4). Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх малолітніх дітей, повноцінний розвиток та виховання якої у сімї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. З огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] 352 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved