Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 21.01.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Геопроект», як Виконавецем з однієї сторони та [PERSON], як замовником-1 і [PERSON], як замовником -2 було укладено Договір №07/10-52 про надання консалтингових та представницьких послуг, відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 якого замовники дають завдання та оплачують послуги, а виконавець надає послуги з виконання геодезично-вишукувальних робіт на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до пунктів 4.1.-4.3. Договору, замовник-1 здійснює 100 відсоткову оплату послуг у день підписання Договору у розмірі 2500 гривень. Також позивач зазначає, що відповідно до п. 7.7. вказаного Договору у разі відмови замовника-2 від поділу (виділу) вказаної земельної ділянки він зобов'язаний сплатити 50 % вартості виконаних робіт на користь замовника-1. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не виконала умови вказаного договору, фактично відмовилась від поділу земельної ділянки, просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за Договором №07/10-52 про надання консалтингових та представницьких послуг від 21.01.2014 року у сумі 1250,00 грн. В подальшому представник позивача - [PERSON] звернувся до суду з доповненнями до позовних вимог та просив суд окрім заборгованості по договору стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5114,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, направивши до суду замість себе представника, який в судовому засіданні позовну заяву з урахуванням заяви про доповнення до позовних вимог підтримав в повному обсязі, просив суд про задоволення позову. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували в повному обсязі, просили суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Зазначали, що сторони є співвласниками земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Спірний договір мав бути укладений між замовниками [PERSON], [PERSON] та виконавцем ТОВ «Науково-виробничий центр «Геопроект» для здійснення різних варіантів поділу в натурі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], між співвласниками по 1/2. Проект Договору про надання консалтингових та представницьких послуг №07/10-52 від 21.01.2014 року [PERSON] підписала першою за місцем її проживання у трьох екземплярах. Підписів інших сторін вказаний Договір не містив. Підписаний [PERSON] проект Договору №07/10-52 від 21.01.2014 був переданий представнику замовника-1 [PERSON], що діяв на підставі договору про надання правової допомоги для підписання його замовником-1 - гр. [PERSON], та подальшої передачі його виконавцю для підписання та виконання. Однак, оригінальний примірник зазначеного Договору із підписами всіх сторін [PERSON] повернуто не було. Не було надано відповідачу і акту виконаних послуг з геодезично-вишукувальних робіт. Крім того, в матеріалах справи відсутній відповідний платіжний документ, що підтверджував би 100% оплату Договору позивачем. Також представник відповідача зазначив, що позивачем не надано належних доказів про відмову відповідача від поділу земельної ділянки в натурі у відповідності до належної їй частки, а отже в діях відповідача не має жодних порушень. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то стороною відповідача було зазначено, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги Статтею 56 ЦПК України визначено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. [PERSON] брав участь у судових засіданнях як представник позивача, який представляв її інтереси за довіреністю із повноваженнями, передбаченими ст. 44 ЦПК України, а тому відсутні підстави для задоволення вказаних позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін присутніх в судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач є співвласниками земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кожному з яких належить по 1/2 частині цієї земельної ділянки відповідно до правоустановлюючих документів. Поділ в натурі земельної ділянки не здійснений. Питання щодо поділу земельної ділянки в натурі між співвласниками вирішується у іншому судовому провадженні. Також судом встановлено, що між сторонами та ТОВ «Науково-виробничий центр «Геопроект» укладався Договору про надання консалтингових та представницьких послуг №07/10-52 від 21.01.2014 року. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідач підписала вказаний договір першою за місцем свого проживання у трьох екземплярах, підписів інших сторін вказаний договір не містив, після чого був переданий представнику позивача для підписання та подальшої передачі його виконавцю. Дані обставини не заперечувались представником позивача. Предметом вказаного договору відповідно до п. 1.1 спірного договору визначено послуги з виконання геодезично-вишукувальних робіт на земельній ділянці, в обсязі та на умовах, визначених цим договором щодо земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до п. 1.2. договору визначено, що підтвердження факту надання виконавцем замовнику послуг, після виконання умов цього договору та згідно умов визначених в п. 1.1., сторонами складається відповідний акт виконаних послуг. Відповідач стверджує, що оригінальний примірник зазначеного договору із підписами всіх сторін їй повернуто не було, акт виконаних послуг, що передбачений п. 1.2 зазначеного договору, з варіантами поділу спірної земельної ділянки, сторонами не складався. Не було надано вказані документи і суду. Також, на підтвердження позовних вимог стороною позивача не було надано документ, який би підтверджував вчинення оплати позивачем послуг виконавця за спірним договором. Крім того, відповідно до п. 7.7. спірного договору вбачається, що в разі відмови відповідача від поділу (виділу) спірної земельної ділянки він зобов'язаний сплати 50% вартості виконаних робіт за вказаним договором, визначеної у п. 4.1 цього Договору на користь позивача. Доказів щодо відмови відповідача від поділу спільної між сторонами земельної ділянки в матеріалах справи не міститься. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази в обґрунтування позовних вимог позивача, суду не надано оригінал спірного договору, в матеріалах справи відсутні акт виконаних робіт та платіжний документ про здійснення позивачем оплати за договором, також відсутні докази щодо неналежного виконання відповідачем умов договору, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Щодо відшкодування позивачу витрат на правову допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно з ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст. 47 ЦПК України учасниками цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі, є секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, перекладач, спеціаліст, особа, яка надає правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до ч.2 ст.56 ЦПК України, особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі, винесеною, в тому числі, - у протокольній формі. Згідно з ч.2 ст.84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] брав участь у судових засіданнях як представник позивача, який представляв її інтереси за довіреністю із повноваженнями, передбаченими ст. 44 ЦПК України. Він приймав участь у судових засіданнях без позивача, особисто надавав пояснення щодо заявленого позову, заявляв клопотання, задавав питання представнику відповідача, висловлював свою думку з приводу питань, які виникали під час розгляду справи тощо. Повноваження особи, яка може надавати правову допомогу особам під час провадження справи, визначенні ч. 2 ст. 56 ЦПК України, та є набагато вужчі, ніж повноваження представника. Процесуальні дії [PERSON], які він здійснював в процесі провадження даної справи, суд розцінює, як представництво інтересів позивача у відповідності до ст. 27, 31, 44 ЦПК України. Клопотань про допуск до участі у справі особи, яка б надавала позивачу правову допомогу під час розгляду справи не заявлялось, ухвала про допуск до участі у справі [PERSON] як особи, яка надає правову допомогу у даній справі, не постановлялась. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в позові в повному обсязі.

Outcome: dismissed