Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним вище позовом. Посилалася на те, що з 15.06.2013 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом ДРАЦС РС Сокирянського РУЮ Чернівецької області за актовим записом №43. Під час шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з відповідачем шлюбних відносин не підтримують, спільно не проживають. Миритися не бажає та вважає, що їхній шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим його необхідно розірвати. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає. У відділі ДВС виконавчих документів про стягнення аліментів з [PERSON] не перебуває. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 15.06.2013 року відділом ДРАЦС РС Сокирянського РУЮ Чернівецької області за актовим записом №43, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 700 грн. щомісяця. Крім цього, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 640 грн. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяви, в яких позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. При цьому, просили розглянути справу без їхньої присутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, з досліджених матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 15.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС РС Сокирянського РУЮ у Чернівецькій області за актовим записом №43. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Вашківецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №37 від 08.12.2015 року. Із змісту позовної заяви вбачається, що на даний час сторони сімейних стосунків не підтримують та проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я остаточно розпалась і зберегти її неможливо, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно довідки, виданої головою Вашківецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за вих. №3607 від 11.12.2017 року, малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. З довідки, виданої лікарем КУ «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 11.12.2017 року вбачається, що малолітній [PERSON] є здоровим. Відповідно до довідки, виданої начальником Сокирянського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області за вих. №14.11-42/1238 від 11.12.2017 року, стягнення аліментів з [PERSON] на виконанні відділу не перебуває. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище сторін і їх малолітньої дитини, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача та її малолітнього сина, а також з реальної можливості відповідача сплачувати щомісяця аліменти, не порушуючи прав останнього, суд вважає, що з [PERSON] слід щомісяця стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved