Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із указаним позовом, в якому зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори, набула у власність 54/100 ідеальних часток жилого будинку за адресою: [ADDRESS] (нова адреса: [ADDRESS] ), 46/100 ідеальних часток жилого будинку належать [PERSON] , яка померла у 2010 році. За словами позивача, спадщину після померлої не було прийнято ніким із спадкоємців. Зі змісту позову слідує, що станом на момент подання позову до суду між сторонами склався наступний порядок володіння та користування житловим будинком, що знаходиться у спільній частковій власності: позивач фактично володіє і користується частиною майна, що відокремлена окремим виходом, комунікаціями та базовими елементами конструктиву житлового будинку, з урахуванням самовільно здійснених прибудов, а саме: частиною будинку квартирою [ADDRESS] площею 77,7 кв.м.: коридор площею 5,7 кв. м - на плані 2.1, коридор площею 4,5 кв. м - на плані 2.2., санвузол площею 3,0 кв.м - на плані 2.3, коридор площею 6,4 кв.м - на плані 2.4, кімната площею 16,5 кв.м - на плані 2.5, санвузол площею 3,2 кв. м - на плані 2.6; кухня площею 6,7 кв.м - на плані 2.7, коридор площею 3,2 кв. м - на плані 2.8; житлова кімната площею 14,5 кв.м - на плані 2.9; житлова кімната площею 14,0 кв.м - на плані 2.10. У фактичному користуванні відповідача перебуває частина майна, що відокремлена окремим виходом, комунікаціями та базовими елементами конструктиву житлового будинку, а саме частиною будинку квартирою [ADDRESS] площею 41,0 кв.м, а саме: коридором площею 11,0 кв. м на плані №1.1, кухнею площею 13,3 кв.м на плані №1.2, кімнатою площею 16,7 кв.м на плані №1.3. Земельна ділянка з кадастровим номером 1810136300:06:009:0016, на якій розташований будинок, належать їй та [PERSON] на праві спільної часткової власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку. Цільове призначення земельної ділянки площею 0.03 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Порядок користування землею погоджено у 2006 році шляхом укладання угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою, а саме було визначено, що загальна площа земельної ділянки, яка знаходиться під будинком та допоміжними спорудами, становить 0,0715 га, з яких 0,03 г належить позивачу на праві приватної власності, 0,0415 га землі, не надані у власність, в тому числі 0,0002 га спільний двір. Позивач зауважує у позовній заяві, що через відсутність іншого співвласника спільного майна вона не може ні з ким узгодити питання щодо управління майном, яке знаходиться у спільній частковій власності, житлового будинку та земельної ділянки. Більше того, виділ частки з майна, яке заходиться у спільній частковій власності, є необхідним для захисту її права власності та здійснення ефективного використання та розпорядження спільним майном, у зв`язку із чим [PERSON] просить суд позов задовольнити та виділити їй в натурі 54/100 ідеальних частин у спільному майні будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , а саме згадану вище квартиру [ADDRESS] , а також виділити в натурі 300/715 часток земельної ділянки площею 0, 0715 га за цією ж адресою. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 23.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено за правилами загального позовного провадження. 28.12.2020 року на адресу суду надійшов відзив Житомирської міської ради на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] про виділ частки, що є у спільній частковій власності. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив, що судова справа №295/6722/19 за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Житомирської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво містить факти, які є значимими для постановлення законного та обґрунтованого судового рішення по даній справі. Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок за вказаною адресою належать на праві власності позивачу (54/100) та померлій [PERSON] (46/100). Відповідно до справи №295/6722/19, 03.11.2012 року у будинку позивача сталася пожежа, зайнявся дах будинку, про що свідчить акт про пожежу. Пожежею було пошкоджено перекриття та покриття даху будинку, домашнє майно, комин та стіни будинку. Впродовж 2012-2013 року позивач власними силами здійснювала реконструкцію належної їй частини будинку за рахунок прибудови А-1, А-2, А-3, які не зареєстровано на праві власності, об`єкти не приймалися до експлуатації. Також судом встановлено, що спірні споруди А-1, А-2, А-3, що розташовані за адресою позивача, є об`єктом самочинного будівництва та не може бути об`єктом права власності, а тому у задоволенні позову про визнання права власності на самочинне будівництво було відмовлено. Загальна площа будівлі, що реконструювалась та добудовувалась, становить 77,7 кв.м, які позивач має намір включити до 54/100 частин будинку, що є незаконним та неправомірним, адже на підставі договору купівлі-продажу позивач набула у власність 54/100 ідеальних часток жилого будинку, а в позові про виділ частки майна збільшує частку, враховуючи самочинні прибудови, чим вводить суд в оману. Більш того, позивач стверджує, що у Житомирській міській раді знаходиться у користуванні та володінні майно померлої [PERSON] , тобто 46/100 частин житлового будинку, що не відповідає дійсності, адже у власність чи користування Житомирська міська рада вказане майно не приймала. Будівництво позивач здійснювала без згоди співвласників земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та обслуговування жилого будинку не розроблявся, земельна ділянка не була відведена особі, яка здійснює будівництво, відповідно і дозвільної документації на відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку не видавалось, а тому представник відповідача вважає позов не аргументованим. У відповіді на відзив, що надійшла на адресу суду 12.01.2021, позивач [PERSON] не погодилась із аргументами, викладеними у відзиві. Зазначила, що за померлою співвласницею майна [PERSON] ніхто спадщину не приймав, спадкова справа за останньою не заводилась, а тому належним відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини територіальна громада міста Житомира в особі Житомирської міської ради, оскільки остання може набути спадкове майно у власність у разі визнання спадщини відумерлою. До того ж позивачем ставиться вимога щодо виділу майна відповідно до того порядку володіння, який був погоджений із ще живою на той час співвідповідачем [PERSON] , зокрема, позивач фактично володіє і користується частиною майна, що відокремлена окремим виходом, комунікаціями та базовими елементами конструктиву житлового будинку, а саме частиною будинку - квартирою [ADDRESS] площею 47,3 кв.м: коридор площею 5,7 кв. м - на плані 2.1, кухня площею 4,5 кв. м - на плані 2.2, санвузол площею 3,0 кв.м - на плані 2.3, вітальня площею 8,7 кв.м - на плані 2.4, кімната площею 13.2 кв.м - на плані 2.5, кімната площею 12,2 кв. м - на плані 2.6; натомість інший співвласник фактично володів та користувався частиною майна, що відокремлена окремим виходом, комунікаціями та базовими елементами конструктиву житлового будинку, а саме частиною будинку - квартирою [ADDRESS] площею 41,0 кв.м, а саме: коридор площею 11,0 кв.м - на плані 1.1, кухня площею 13,3 кв. м - на плані 1.2; кімната площею 16,7 кв.м - на плані 1.3. Зазначені дані повністю відповідають наявній у Державному реєстрі прав на нерухоме майно інформації щодо об`єкта права власності позивача та [PERSON] , площа ніяким чином не збільшена за рахунок самочинного будівництва, порядок користування визначений та підтверджується даними технічного паспорта. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання 02.02.2021, задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі як третю особу, яка не самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник не з`явились. Від представника позивача адвоката Могильницької І.М. надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність та відсутність [PERSON] , позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов не визнає з підстав, викладених у відзиві, та просить відмовити у його задоволенні. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце засідання повідомлялася належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази окремо та в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] належить 54/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] ( [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.1984 року, укладеного із [PERSON] та посвідченого старшим державним нотаріусом 2-ї Житомирської державної нотаріальної контори Лубнковою Г.М., зареєстрованого в реєстрі за №2-746. За змістом договору, будинок розташований на земельній ділянці площею 575,0 кв.м, до будинку належать також два сараї та паркан. Співвласником іншої частини будинку є [PERSON] (46/100), яка померла [INFO] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.12.2018 та актовим записом про смерть №646 від 16.03.2010 року (а.с. 19-20, 28-29, 113). Згідно інформації від 02.12.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] [PERSON] побудовано самовільно прибудови (літ. «а2»), (літ. «а3») та гараж (літ. «Г»). Відповідні обставини підтверджуються також відомостями з технічних паспортів на житловий будинок (а.с. 21-27, 99-100). При цьому судом звернуто увагу, що у технічному паспорті, виготовленому станом на 01.03.2019, відсутня відмітка про самовільно побудований гараж (літ. «Г»). Крім цього, [PERSON] є власником 0,0300 га земельної ділянки по [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №792292 від 28.09.2007 року. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Разом з тим, землі, не надані у власність, складають 0,0415 га (а.с. 31). Відповідно до витягу від 06.11.2020 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку власниками земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:06:009:0016 площею 0,0715 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] в частках є: [PERSON] 300/715 частки, Житомирська міська рада 415/715 частки (а.с. 33-35). Судом встановлено, що між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони, досягнуто згоди щодо порядку використання і розпорядження земельною ділянкою по [ADDRESS] , що підтверджується відповідною угодою про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] від 23.05.2006 року (а.с. 32). Згідно з актом про пожежу від 03.11.2012 року, складеного комісією у складі ст. інспектора ЖМВ Кравченка Є.В., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , пожежа виникла 03.11.2012 року у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] на даху житлового будинку (шифер). Пожежею було знищено: перекриття та покриття житлового будинку, прогарини в квартирі [ADDRESS] та квартирі [ADDRESS] на площі 8,0 кв.м, речі на даху. Пожежею пошкоджено: перекриття та покриття даху площею 60,0 кв.м, домашнє майно та проводка квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , відомості про причини виникнення пожежі відсутні. За змістом статтей 317, 319\~Цивільного кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд, і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною першою статті 356\~ЦК України та частиною першою статті 364 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю та співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до частини першої статті 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Згідно з частиною четвертою указаної статті, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Частинами першою та другою статті 120\~ЗК України передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до частини другої статті 152\~Земельного кодексу\~України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушень не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88\~ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Суд не може відмовити в позові або закрити провадження у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою з тих підстав, що його визначено угодою сторін. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. У резолютивній\~частині рішення\~в такій\~справі суд\~залежно від\~її обставин\~повинен вказати\~розміри й\~межі тих\~ділянок,\~які має\~використовувати кожна\~зі сторін,\~і тих,\~які виділено\~для спільного\~користування,\~а також\~зазначити,\~як сторони\~мають проходити\~до будинку,\~будівель,\~споруд та\~на вулицю. (пункт 22 наведеної вище постанови Пленуму). Судові експерти ТОВ «Центр будівельних та судових експертиз» від 20.08.2021 року за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи у своєму висновку вказали, що виділ [PERSON] 54/100 частин будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] є технічно можливий за умови відступу від ідеальної частки співвласника. У свою чергу виділ 300/715 частки в земельній ділянці з кадастровим номером 1810136300:06:009:0016 площею 0,0715 га відповідно до вимог нормативно-правових актів та частки співвласника є технічно можливим, а тому експертом запропоновано один варіант виділу частки у житловому будинку та земельної ділянки площею 0,0300 га (а.с. 133-178). У поданій письмовій заяві від 30.11.2021 представник позивача зазначила, що позивач погоджується із запропонованим експертом варіантом, проте просить здійснити виділ у запропонованих обсягах без присудження позивачу грошової компенсації. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, з урахуванням висновку комісійної експертизи №334/08-2021 від 20.08.2021, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved