Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказано, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 18.05.2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис № 115, мають спільного сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сім'ї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.05.2001 р. сторони зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Запоріжжя зроблено актовий запис № 115. Мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов'язків не виконують, тобто розлад у сім'ї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім'ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього категорично заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що він намагався зберегти сім'ю та докладав для цього будь-яких зусиль. Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає не можливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать її особистим інтересам, тому суд не може зобов'язати позивача прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved