Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, шлюб між ними розірвано, діти перебувають на утриманні матері. Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 380 гривень щомісячно. Розмір аліментів на даний час є занадто низьким, не забезпечує належного матеріального утримання дітей. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати з останнього в користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON], до початку підготовчого судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримала повністю, просить задоволити. [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, заперечень проти такого не має. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено що сторони перебували у шлюбі, у них [INFO] року народився син [PERSON] ([PERSON] [NUMBER] від 11.10.2002 р., актовий запис № 6) та донька [PERSON], [INFO] року ([PERSON] [NUMBER] від 10.11.2003 р., актовий запис № 8). Шлюб між сторонами розірвано 18.03.2008 року, що підтверджується свідоцтвом [PERSON] [NUMBER] від 18.03.2008 р, актовий запис № 25. Згідно рішення Буського районного суду Львівської області від 29.02.2008 р., з [PERSON] в користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 380 гривень на обох дітей, починаючи з 11.02.2008 року, до повноліття першої дитини. Згідно положень ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі і (або) натуральній формі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року діючої в Україні з 27.09.1991року, держави учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Судом встановлено, що стан здоров'я позивачки, матеріальне становище, які були на час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів - не змінились. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, однак позов визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що обставини, передбачені ст. 192 СК України, які є підставою для збільшення розміру аліментів, а саме: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я сторін та інші суттєві обставини, врахувавши матеріальний стан сторін, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, необхідно збільшити розмір аліментів, стягувати з відповідача в користь позивачки на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В силу ч. 3 ст. 200 ЦПК України, оскільки відповідач позов визнає, такий підлягає задоволенню в підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, отже такі слід стягувати з 24.05.2018 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved