Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування [ADDRESS] та зобов'язання Сектору громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області здійснити зняття її з реєстраційного обліку. В позові зазначила, що є власником квартири. [PERSON] деякий час знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з її сином - [PERSON], від якого мають доньку - [PERSON], [INFO], що зареєстрована в спірній квартирі. З листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] припинені фактичні шлюбні відносини, з зазначеного часу відповідачка разом з донькою у спірній квартирі не проживають без поважних причин, житло залишили добровільно, вивезли усі речі, комунальні послуги не сплачують, перешкод у користуванні житлом їм ніхто не чинив. Просить позов задовольнити, визнати неповнолітню [PERSON] такою що втратила право користування житловим примішенням та зняти її з реєстрації. Представник позивача [PERSON] вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов не визнала в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Третя особа: [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі. Третя особа: [PERSON] та представники третіх осіб - служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради у Хортицькому районі до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами щодо розгляду справи у їх відсутність. Сторони не заперечували проти розгляду справи у відсутність представників третіх осіб. Відповідно до ст. 10 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. ст. 234, 235 ЦПК України, суд розглядає в порядку позовного провадження спори про право та встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності прав. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги, заявлені [PERSON] про визнання неповнолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування у спірній квартирі та зобов'язання зняття з реєстрації підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло №12739 від 11.11.2002 року, посвідченого Хортицькою районною адміністрацією, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних долях [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] знаходились у фактичних шлюбних відносинах, які припинені з листопада 2012 року. Згідно довідки з місця проживання у [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та неповнолітня [PERSON] З листопада 2012 року відповідачка [PERSON] та донька [PERSON] в спірній квартирі не проживають. Дані обставини підтверджуються документами, що містяться в матеріалах цивільної справи та поясненнями сторін. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 156 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України членами сім'ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що тимчасова відсутність [PERSON] понад рік у спірній квартирі мала місце без поважних причин, залишення спірної квартири відбулося за волею відповідачки, суд прийшов висновку до задоволення позовних вимог в частині визнання неповнолітньої особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Що стосується вимог [PERSON] в частині зняття [PERSON] з реєстраційного обліку, то вони не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду щодо визнання особи такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням є відповідною правовою підставою для зняття її з реєстраційного обліку та додаткового застереження не потребує. На підставі викладеного,

Outcome: partial