Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 09.11.2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1451. Від шлюбу спільних дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сім'ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім'ї відсутні взаєморозуміння та довір'я. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, представник позивача подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких письмових заперечень чи пояснень відносно позову не надіслав, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне розгляд справи провести у його відсутності, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 09.11.2012 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1451. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли. На даний час сімейні відносини припинені, а сам шлюб носить формальний характер. Судом, за клопотанням відповідача було надано сторонам строк для примирення, під час якого вони примирення не досягли, подружніх відносин не поновили, що свідчить про небажання сторін перебувати у шлюбі. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Після надання судом строку на примирення, відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких пояснень суду не надав. Наведене свідчить про нехтування ним сімейними стосунками. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки позивач не бажає надалі підтримувати з відповідачем подружні відносини і підстави для збереження шлюбу - відсутні.

Outcome: approved