overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями розташованому по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], посилаючись на те, що через відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON], вона, як спадкоємець, не може реалізувати право на спадкування, що відкрилось внаслідок смерті чоловіка. Від позивача [PERSON], надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Від Орлівської сільської ради поступила заява про розгляд справи без участі їх представника. Позовні вимоги визнають. Судом встановлено, що [PERSON], був власником будинку по [ADDRESS], що підтверджується записом в господаській книзі № 03 особовий рахунок [NUMBER] по Орлівській сільській раді. Станом на 15 квітня 1991 року, будинок відносився до категорії індивідуальних дворів, і в ньому проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Проектно-планувальна документація на забудову та правовстановлюючі документи, що засвідчують право власності [PERSON], відсутні. Позивач [PERSON], є дружиною [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про їх одруження (а.с. 8) та є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, який помер [INFO] в с. Орлівка, Теплицького району, Вінницької області( а.с. 9). Спірні правовідносини регулюються: - ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах не заборонених законом - ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). - ст. 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; - ст. 1268 ЦК України - прийняття спадщини. Згідно постанов від 10.12.2013 року державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори Лужанської Т.В., [PERSON], є спадкоємцем [PERSON], спадкова справа № 545, проте у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Оскільки [PERSON], здійснював за життя повноваження власників будинку по [ADDRESS], без отримання правовстановлюючих документів на будинок, їх право власності на даний будинок підтверджується записом в господарській книзі Орлівської сільської ради, тому з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлого [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON]\~\~звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що не встигла своєчасно оформити спадкові права після смерті її матері [PERSON], спадкоємцем якої вона є за заповітом. Вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, оскільки причиною пропуску являлась постійна зайнятість на роботі, у зв'язку з чим просить встановити додатковий строк подання заяви на прийняття спадщини. [PERSON] в судове засідання зявилась, свої заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також зявилась в судове засідання, визнала позов, заперечень не має. Суд, дослідивши обставини справи, проаналізувавши наявні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 02 січня 2015 року, після чого було відкрито спадщину у вигляді майна та майнових прав. До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] входить дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площами 1,32 га та 1,29 га, які розташовані на території Довговільської сільської ради, Володимирецького району, Рівненської області, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія РВ №013504 та РВ №050201 від 11 вересня 2003 відповідно, а також майновий пай в розмірі 569 грн. на майно КСП «Дружба», що підтверджується свідоцтвом на право власності на майновий пай серія РВ №0039638 від 31 травня 2015 року. [PERSON] є спадкоємцем своєї матері [PERSON] за заповітом, як це вбачається із\~\~оглянутих судом письмових доказів, в т.ч заповіту, свідоцтва про смерть [PERSON] [PERSON] проживала з [PERSON] на день смерті, що підтверджується довідкою №811 від 21.08.2015, яка видана виконкомом Довговільської сільської ради. Зі змісту ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини позивачка не встигла своєчасно оформити свої спадкові права через зайнятість на роботі в м. Кузнецовськ. Суд вважає зайнятість на роботі достатньо вагомою причиною, яка перешкодила позивачу своєчасно особисто звернутись до державної нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено ч. 2 ст. 1269 ЦК України, у встановлений шестимісячний строк.\~\~\~\~ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що причина пропуску строку прийняття спадщини є поважною, а отже існують підстави для задоволення позову. З урахуванням вимог позивача та\~\~обставин справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім буде одномісячний строк, який повинен обчислюватись з часу набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.09.2004 року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно. Позивач вказала, що вона є спадкоємцем за заповітом. Однак, вчасно не прийняла спадщину з поважних причин, так як не знала про існування заповіту, а його копію отримала лише в кінці квітня 2015 року у Пултівецькій сільській раді Вінницького району Вінницької області. Після виявлення заповіту вона звернулась до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в оформленні її спадкових прав, мотивуючи її тим, що місце її реєстрації не збігається з адресою спадкодавця, також нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. В звязку з вище викладеним позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представники відповідачів в судове засідання не зявились, суду надали заяву про слухання справи у їх відсутність, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути без технічної фіксації судового засідання, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Так, 29.09.2004 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом, оскільки за життя [PERSON] 27.07.2000 року склала заповіт, яким заповідала позивачу належну їй знмельну частку (пай) (а.с.8). Заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, за твердженням позивача [PERSON], яке відповідачами не спростовано, не подано з поважних причин, а саме через те, що вона не знала про існування заповіту, а його копію отримала лише в кінці квітня 2015 року у Пултівецькій сільській раді Вінницького району Вінницької області. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з вказаних ним поважних причин, проти чого не заперечують відповідачі, відповідно з метою захисту майнових прав позивача, необхідно [PERSON] визначити додатковий строк, терміном один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили, який буде достатній для подачі вказаної заяви до нотаріальної контори та відповідає позиції позивача. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все майно. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. Позивачка своєчасно не звернулась до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини в зв'язку з хворобою матері та брата, яких вона доглядала до смерті. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви, просила визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви для прийняття спадщини. Представник відповідача - Виконавчого комітету Фастівської міської ради в судовому засіданні поклав вирішення спору на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] на підставі Договору про надання в безстрокове використання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 27 березня 1967 року (а.с.12-16). Заповіту спадкодавець не залишав. Спадкоємцем першої черги є його донька, тобто позивачка [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статей 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і для цього встановлений 6-ти місячний строк. Якщо строк пропущено з поважних причин, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання такої заяви. Позивачка як спадкоємець за законом повинна була звернутись до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини, але не змогла цього зробити своєчасно в зв'язку з хворобою матері [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с.8) та брата [PERSON], який був інвалідом 2 групи, хворів на страшний недуг «цироз печінки», та помер [INFO] року (а.с.9). Відповіддю приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу Сушановою Т.В. №167/01-16 від 10.11.2017 року позивачці [PERSON] у оформленні спадкових прав після померлого [PERSON] було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду (а.с.17).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Як на підставу позову посилається на те, що 20 березня 2018 року, померла її мати [PERSON], актовий запис № 14, свідоцтво про смерть серії І-ГЮ № 219691. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок, земельна ділянка та інше майно, яке розташоване на території Тучинської сільської ради Гощанського району і належність якої померлій підтверджується відповідними документами. На випадок своєї смерті мати залишила заповіт посвідчений секретарем Тучинської сільської ради Гощанського району 16 листопада 2016 року. Строк для подання вищезазначеної заяви, вона пропустила тому, що була на заробітках у іншій країні, а саме в Російській Федерації. Дані обставини вважає поважними та просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 20 березня 2018 року. Позивачка в судове засідання не завивалась, подала заяву 06.03.2019 року в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути цивільну справу без її участі. Представник відповідача сільській голова Тучинської сільської ради Гощанського району Рівненької області в заяві від 20.02.2019р. просить справу розглядати без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають повністю. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 14.06.1964 року, згідно свідоцтва про народження серії V-УР №0782561 виданого 22.06.1964 року, її батьками вказано батько [PERSON] та матір [PERSON]. Встановлено, що 20.03.2018 року померла матір позивачки по справі - [PERSON], свідоцтво про смерть серії І-ГЮ №219691 видане виконавчим комітетом Тучинської сільської ради Гощанського району, актовий запис за №14. Згідно заповіту від 16.11.2009 року спадкодавця [PERSON] склала заповіт, посвідчений на секретарем Будько О.В. Тучинської сільської ради Гощанського району Рівненської області. Відповідно до якого [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Враховуючи викладені позивачем обставини, які не заперечуються і не спростовуються відповідачем, та те, що відповідачка пропустила строк прийняття спадщини, через те, що довгий час перебувала на заробітках на території Російської Федерації, тому суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними. Відповідно до вимог частини третьої\~статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. На пiдставi ст.ст.1268,1269,1270,1272 ЦК\~Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з огляду на наступне. 29 березня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено щлюб. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . На даний час, ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами остаточно припинено. Дитина повністю перебуває на вихованні у матері [PERSON] та проживає разом з нею. Позивач просить визначити місце проживання дитини разом з матір`ю з підстав того, що важливу роль у житті дитини відіграє мати, відокремлення малолітнього сина від неї суперечитиме інтересам дитини. Позивачу у справі не відомо про доходи відповідача. Дитина лікується за кошти матері, лікування має прогресивні результати, а зміна звичного перебігу проживання дитини з мамою, може призвести до небажаних наслідків у здоров`ї дитини. На підставі зазначеного позивачка звернулася з позовом до суду. 20 лютого 2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивачка у судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, місце та час розгляду справи належним чином. Відзив на позов у встановленому законом порядку не подав. Від представника третьої особи надійшов висновок про доцільність проживання малолітньої дитини разом з матір`ю. За таких обставин суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з огляду на наступне. Починаючи з 2015 року [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю, були пов`язані побутом та мали взаємні права та обов`язки. На даний час, ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами остаточно припинено. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина повністю перебуває на вихованні у матері [PERSON] та проживає разом з нею. Оскільки, відповідач декілька разів висловив погрози про відібрання дитини і переїзду до Казахстану, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини разом з нею. 18.04.2019 р. відкрито провадження у справі вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Від представника третьої особи надійшов висновок про доцільність проживання малолітньої дитини разом з матір`ю. Представник позивача надала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити заявлені вимоги. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов у встановленому законом порядку не подав. Керівник Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації направив в адресу суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника третьої особи. За таких обставин суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про виселення [PERSON] та [PERSON] Позивач посилається на те, що вона 09 жовтня 2012 року придбала на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна квартиру [ADDRESS]. 17 грудня 2012 року рішенням суду за нею визнано право власності на дане житло. 28 грудня цього ж року Зборівським РБТІ зареєстровано право власності на нерухоме майно. Проте в даній квартирі продовжують проживати відповідачі. На її вимогу добровільно звільнити житло не реагують, в зв'язку з чим змушена звернутися в суд для захисту свого права. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зіслався на обставини викладені в позові. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явились в зв'язку з чим суд вважає, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 109 ЖК України встановлено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] є новим власником квартири [ADDRESS]. Право власності та право користування даною квартирою у [PERSON] та її малолітньої дочки [PERSON] припинилось в зв'язку з продажем квартири з прилюдних торгів з метою погашення заборгованості [PERSON] Відповідачі перешкоджають [PERSON] у користуванні та розпорядженні її власністю. Прохання позивача звільнити квартиру у добровільному порядку відповідачі не виконали, в зв'язку з чим підлягають виселенню в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про виселення з приватного житлового будинку [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що має на праві власності житловий будинок за адресою [ADDRESS], в якому хоч не зареєстрований, але фактично проживає відповідач. Через постійні сварки, зловживання [PERSON] алкогольними напоями, влаштовані ним бійки, приниження позивачка та її сестра постійно змушені захищатись та викликати міліцію. Позивач також вказує, що на даний час, сестра, яка проживає також в даному будинку вагітна і така поведінка відповідача негативно впливає на її стан здоров'я і робить неможливим спільне проживання. Просить виселити з житлового будинку [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав та пояснив, що фактично вже виселився, переїхавши жити до літньої кухні. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має на праві власності житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором дарування житлового будинку від 16.12.2004р посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON], реєстр №4305. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За вимогами ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст.391 ЦК України. Увідповідності до ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу у судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Частиною 1 статті 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Факт порушення правил співжиття відповідачем повністю визнано, що у відповідності до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про витребування з чужого незаконного володіння житлового будинку по вул. Зарічній, 40-а в с. Тинне Сарненського району, усунення перешкод в користуванні власністю, виселення [PERSON] із житлового будинку та зняття останньої з реєстрації місця проживання, посилаючись на свої повноваження власника нерухомості. Зважаючи на складність викладення повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial