Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований виконкомом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 від 11.11.2011 р.; неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ганчак». В позовній заяві позивачка зазначила, що 11.11.2011 р. зареєструвала з відповідачем шлюб у виконкомі Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Від спільного подружнього життя 24.02.2013 року у сторін народився син [PERSON]. На протязі останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Позивачка почала відчувати, що сімейні стосунки стають все більше холодними, не дружніми. Сторони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство. Позивачка вважає, що збереження шлюбу та примирення з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам. Крім того стверджує, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити. Відповідач заявлені вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Сидір) [PERSON], [INFO], зареєстрований 11.11.2011 р. виконкомом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 від 11.11.2011 р., що стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ № 103826, виданим 11 листопада 2011 р. У шлюбі в сторін 24.02.2013 р. народився син [PERSON], актовий запис № 2 від 05.03.2013 р., що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 227361, виданого 05 березня 2013 року виконкомом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги згоду батьків, вважає за доцільне сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матірю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ганчак». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved