Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Старобільської міської ради, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], Відділ Держземагенства у Старобільському районі про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його реєстрації, у якому просить суд визнати недійсним державний акт на право спільної часткової власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: [ADDRESS], виготовленого на ім'я [PERSON] та [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона придбала квартиру за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 07 травня 2011 року, але квартира була дуже мала і необхідно було її реконструювати та добудовувати для нормального проживання. Квартира знаходиться на земельній ділянці загального користування. Коли вона мала намір розпочати будівельні роботи, то їй необхідно було користуватись земельною ділянкою, яка знаходиться між стіною її квартири та парканом сусіднього двору. Але третя особа [PERSON] їй пояснив, що вказана земельна ділянка належить їм на праві приватної власності і вона не має право нею користуватися. Коли вона звернулась через свого представника до Старобільської міської ради, то дізналася, що дійсно 27.03.2009 року було прийнято рішення про надання дозволу [PERSON], [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,0382 га., яка передається в спільну часткову власність для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по вул.. Комунарів, 41/3-4 із земель житлової та загальної забудови, що знаходиться в межах населеного пункту на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується за Старобільською міською радою. Крім цього, згідно до рішення від 21 липня 2009 року було затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка передається у спільну часткову власність громадянам України [PERSON] та [PERSON] Цим же рішенням було безкоштовно передано у спільну часткову власність [PERSON] земельну ділянку, при цьому її загальна площа була збільшена з 0,0382 га. до 0,0398 га. Згідно цих рішень було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я відповідачів. Про свої порушені права вона дізналася лише коли отримала рішення Старобільської міської ради, тобто 18.12.2012 року, тому вважає, що строк позовної давності нею не пропущений. Після цього вона звернулася до Старобільського районного суду з адміністративним позовом. Згідно постанови Старобільського районного суду від 27.05.2013 року її адміністративний позов було задоволено в повному обсязі та визнано протиправними і скасовано рішення 33 сесії п'ятого скликання Старобільської міської ради № 33/27 від 27.05.2009 року та рішення 35 сесії 5 скликання Старобільської міської ради № 35/34 від 21.07.2009 року, якими було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою та затверджено технічну документацію. На підставі цих рішень було надано державний акт на ім'я [PERSON] та [PERSON] Постанову суду не скасовано, її було залишено без змін згідно ухвали Донецького апеляційного суду від 31.07.2013 року. На підставі викладеного просить суд визнати недійсним державний акт на право спільної часткової власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: [ADDRESS], виготовленого на ім'я [PERSON] та [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила суд розглянути справу у її відсутності. Представник позивача в чудове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій вимоги, викладені у позові підтримав у повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача - Старобільської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить суд розглянути справу без участі представника Старобільської міської ради. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Старобільському районі в судове засідання не з'явився, надав суду лист, у якому просить суд розглянути справу без участі представника відділу та прийняти рішення по справі відповідно до діючого законодавства. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяви сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру, [PERSON] належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до копії постанови Старобільського районного суду від 27.05.2013 року по адміністративній справі № 2-а/431/36/13 за позовом [PERSON] до Старобільської міської ради, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправними та скасування рішення 35 сесії 5 скликання Старобільської міської ради № 33/27 від 27.03.2009 року та рішення 35 сесії 5 скликання Старобільської міської ради № 35/34 від 21.07.2009 року, позовні вимоги було задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано рішення 35 сесії 5 скликання Старобільської міської ради № 33/27 від 27.03.2009 року та рішення 35 сесії 5 скликання Старобільської міської ради № 35/34 від 21.07.2009 року (а.с. 9-11). Відповідно до копії ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2013 року по справі № 2-а/431/36/13, постанову Старобільського районного суду Луганської області від 27.05.2013 року у справі № 2-а/431/36/13 залишено без змін (а.с. 12-14). Відповідно до копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 07.08.2014 року по справі К/800/43965/13, постанову Старобільського районного суду Луганської області від 27.05.2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2013 року було залишено без змін. Відповідно до листа Відділу Держземагенства у Старобільському районі Луганської області від 22.10.2014 року № 06-05-21/2583, при набутті спільного права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Луганська область, [ADDRESS]/3-4 на ім'я [PERSON] та [PERSON] були видані та зареєстровані 2 державних акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 492349 від 29.09.2009 року за реєстраційним номером 010942600321 та серії ЯЕ № 492350 від 29.09.2009 року за реєстраційним номером 010942600318. 09.07.2012 року на підставі договору дарування від 11.03.2010 року та на виконання норм ст.. 126 Земельного кодексу України, Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2009 року № 439, право власності на дану земельну ділянку було переоформлено на [PERSON] Підтвердження права переходу права власності на дану земельну ділянку до [PERSON] свідчать штампи на сторінках оскаржуваних державних актах, де знаходиться план меж земельної ділянки, з відміткою про проведення реєстрації права на земельну ділянку під № 442511010010001012732 від 09 липня 2012 року. Тобто, з 09 липня 2012 року [PERSON] та [PERSON] не є власниками земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS]/3-4. Законним власником цієї земельної ділянки є [PERSON] Крім того, з 01 січня 2013 року у Відділу відсутні повноваження щодо проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку або його скасування (а.с. 38-39). Відповідно до ст.. 3 ЦПК України до суду, в порядку встановленому цим Кодексом, має право звернутися кожна особа за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 492349 на ім'я [PERSON] та серії ЯЕ № 492350 на ім'я [PERSON] були видані на підставі рішення 35 сесії 5 скликання Старобільської міської ради від 21.07.2009 року № 35/34. Постановою Старобільського районного суду від 27.05.2013 року по справі № 2-а/431/36/2013 за адміністративним позовом [PERSON] до Старобільської міської ради, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення 35 сесії 5 скликання Старобільської міської ради № 33/27 від 27.03.2009 року та рішення 35 сесії 5 скликання Старобільської міської ради № 35/34 від 21 липня 2009 року, було визнано протиправним та скасовано рішення 35 сесії 5 скликання Старобільської міської ради № 35/34 від 21 липня 2009 року. Статтею 19 Конституцією України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.. 55 Конституції України). Відповідно до ст.155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Outcome: approved