Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері - [PERSON], [INFO], померлої 05.10.2014 року в м. Красноперекопськ АР Крим. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що [PERSON] при житті написала заповітне розпорядження, яким все майно, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] Звернувшись до нотаріуса, щоб оформити свої права на спадкове майно, [PERSON] надала свідоцтво про смерть матері, видане Красноперекопським районним відділом записів актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, в якому вказане місце смерті [PERSON] м. Красноперекопськ, Республіка Крим, Російська Федерація. Їй було роз'яснено, що даний документ в силу Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, є недійсним, не створює правових наслідків та не може бути визнаним нотаріальною конторою. В судове засідання представник заявника не з'явився, подав заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, заяву підтримав із зазначених у ній мотивів, просив заяву задовольнити. Заінтересована особа - відділ РАЦС Ярмолинецького районного управління юстиції Хмельницької області клопотанням від 20.07.2015 р. просить розглянути справу без участі свого представника, покликається на розсуд суду при вирішенні справи. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ЯЕ №314426 від 23.04.1954 р. заявник народилася 13.03.1954 року, її батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Заявник змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] у звязку із вступом у шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ № 293883 від 06.07.1978 р.. З урахуванням наведеного, заявник, як донька [PERSON] є її спадкоємцем першої черги. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА№955404 від 03.08.2005 р. матері заявника [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка, площею 2,2331 га. В кінці 2014 року мати заявника [PERSON] перебувала в м. Красноперекопськ АР Крим у своєї старшої доньки сестри заявника, де 05.10.2014 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Красноперекопським районним відділом записів актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим серії І-АЯ№515420 від 07.10.2014 р. Між тим, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на територію Республіки Крим поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на цій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. [PERSON] з метою прийняття спадщини після смерті матері звернулась у встановленому порядку до приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу [PERSON], подавши при цьому свідоцтво про смерть [PERSON], видане державними органом Російської Федерації, в якому вказана дата смерті [PERSON], 05.10.2014 року і місце смерті м. Красноперекопськ Республіка Крим Російська Федерація. Листом нотаріуса від 13.07.2015 р. № 454/02-14 їй було розяснено, що таке свідоцтво є недійсним згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на території АРК. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Оскільки заявник [PERSON], будучи громадянином України померла на території АРК на час дії Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», можливість отримання свідоцтва про смерть від органу, який був би створений згідно із законами України із юрисдикцією, що поширюється на АРК, відсутня, з метою захисту законних прав та інтересів [PERSON] слід встановити факт смерті її матері [PERSON].

Outcome: approved