Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПрАТ «[PERSON] ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 02.02.2016 року [PERSON] визнано виним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Разом з кримінальною справою розглянуто цивільні позови заявлені потерпілими у кримінальному процесі. Зазначеним вироком в тому числі стягнуто з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» на користь [PERSON] 68127, 87 грн. у відшкодування матеріальної шкоди витрат суто на лікування та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Після подання за вироком суду виконавчого листа страхова компанія ПрАТ «Страхова Група «ТАС» здійснила виплати вказаних грошових сум на імя позивачки. Проте відповідно до довідки Вінницької міжрайонної МСЕК серії 12 АА № 571270 від15.11.2016 року позивачці встановлено першу групу інвалідності, посвідчення інваліда ААГ № 106182 від 15.12.2016 року вона отримала наприкінці грудня 2016 року. 15.03.2017 року позивачка звернулась до ПрАТ «Страхова Група «ТАС» із письмовою заявою про виплату страхових регламентних виплат, проте відповідачі не відреагували на заяву. В ході досудового та судового розгляду справи було встановлено, що [PERSON] на момент ДТП керував автомобілем [NUMBER] і його цивільна відповідальність була забезпечена полісом обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто його цивільно правова відповідальність була застрахована в ПрАТ [PERSON] «ТАС». Відповідно до поліса № АІ/3234180 з лімітом відповідальності який становить: за шкоду заподіяну життю та здоровю -100000 грн., за шкоду заподіяну майну потерпілого 5000 грн. з нульовою франшизою. Строк дії страховки з 02.10.2014 року по 01.10.2015 рік. Мінімальний розмір заробітної плати станом на день ДТП (настання страхового випадку) 28.06.2015 року становив 1218грн., тоді 1218 грн*36 міс.=43848 грн. Якщо ліміт відповідальності страхової компанії за страховим полісом № АІ/3234180 становить 100000 грн., тоді 100000- (68127, 87+5000)= 26872, 13 грн., де 68127, 87 грн. є здійсненою виплатою у відшкодування матеріальної шкоди - витрат суто на лікування та 5000 грн. є здійсненою виплатою у відшкодування моральної шкоди ПрАТ «Страхова Група «ТАС» за вироком суду. Отже, враховуючи вище викладене, виходячи із ліміту відповідальності ПрАТ «Страхова Група «ТАС» визначеного у стрховому полісі АІ/3234180 до страхової регламентної виплати підлягає сума 26872, 13 грн., у звязку із встановленням позивачці І групи інвалідності, внаслідок травм при ДТП. Просила суд стягнути з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» 26872, 13 грн. страхових регламентованих виплат у звязку із встановленням І групи інвалідності та 4000 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав за обставин викладених в справі, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача не з'явився в судове засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував щодо такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами ЦК України та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо відшкодування шкоди, завданої, зокрема, злочином та внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Судом встановлено, що вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 02.02.2016 року [PERSON] визнано виним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки (а.с.49-61). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з вироком суду 28.06.2015 року біля 4 години 00 хв. [PERSON] перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21101», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись у темну пору доби по вул. Леніна у м. Шаргород Вінницької області у напрямку центра міста, у порушення п.10.1 Прави дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER], яким керував [PERSON] У наслідок ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 21101» [PERSON], [INFO] отримала тяжкі тілесні ушкодження (а.с.49-61). Згідно полісу АІ/3234180 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальником ПрАТ «Страхова Група «ТАС» забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 21101», н. з. АВ2687ВК. Строк дії полісу встановлено з 02.10.2014 року по 01.10.2015 рік. Відповідно до п. 4 даного полісу, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю, здоров'ю на одного потерпілого складає 100 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну 5000,00 грн., розмір франшизи становить 0,00 грн. (а. с. 48). Щодо вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних засадах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на момент настання страхового випадку), обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень ст. ст. 33, 34, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на момент настання страхового випадку), водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до довідки Вінницької міжрайонної МСЕК серії 12 АА № 571270 від15.11.2016 року позивачці встановлено першу групу інвалідності, посвідчення інваліда ААГ № 106182 від 15.12.2016 року (19-20). Згідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у раз настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну потерпілого. Згідно ст. 23.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок ДТП, в числі іншого є шкода повязана із стійкою втратою непрацездатності потерпілого. Відповідно до вимог ст. 26 п. 26.2 вище вказаного Закону мінімальний розмір страхового відшкодування(регламентної виплати) за шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок ДТП становить: у разі встановлення І групи інвалідності 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Мінімальний розмір заробітної плати станом на день ДТП (настання страхового випадку) 28.06.2015 року становив 1218грн., тоді 1218 грн*36 міс.=43848 грн. Якщо ліміт відповідальності страхової компанії за страховим полісом № АІ/3234180 становить 100000 грн., тоді 100000- (68127, 87+5000)= 26872, 13 грн., де 68127, 87 грн. є здійсненою виплатою у відшкодування матеріальної шкоди - витрат суто на лікування та 5000 грн. є здійсненою виплатою у відшкодування моральної шкоди ПрАТ «Страхова Група «ТАС» за вироком суду. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок травм отриманих при ДТП 26872, 13 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 4160 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved