Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області про зняття арешту з майна. В позові [PERSON] вказала, що вона є співвласником квартиру [ADDRESS], на підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради №57 від 27 лютого 2008 року. Маючи намір продати належну їй частку квартири [PERSON] звернулася до за довідкою з відповідного реєстру, однак, дізналася, що на належне їй майно постановою слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури Плескача О.Ю. від 18.03.2011 року накладено арешт. З метою зняття арешту з майна позивач звернулася до Лубенської місцевої прокуратури, де їй надали відповідь, що провадження, в межах якого накладався арешт, закрито, а для вирішення питання про зняття арешту рекомендовано звернутися до суду. Позивач прохає скасувати арешт на належне їй нерухоме майно та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 10964959 зареєстрований 21.03.2011 року реєстратором Першою Лубенською державною нотаріальною конторою за постановою про накладення арешту на майно б/н від 18.03.2011 року слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури О.Ю. Плескача на об'єкт обтяження - квартиру [ADDRESS], належну [PERSON] Сторони не надали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні. Про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Треті особи пояснень не надали. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України Позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (по 1/2 частині) є співвласниками квартири [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, на підставі постанови слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури О.Ю.Плескача про накладення арешту на майно б/н від 18.03.2011 року накладено арешт на нерухоме майно [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS]. З відповіді Лубенської місцевої прокуратури від 09.08.2017 року вбачається, що арешт на вказану квартиру був накладений в межах розслідування кримінальної справи №2011114000009 щодо службових осіб КП «Лубенське МБТІ» за ч.2 ст.364 КК України. 26 квітня 2011 року постановою Лубенського міськрайонного суду вказану кримінальну справу закрито. Крім того, відповідно до положень ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року з 15 грудня 2015 року припинено функціонування міжрайонних прокуратур та утворено місцеві прокуратури. Виходячи з викладеного, в.о. керівника Лубенської місцевої прокуратури рекомендовано [PERSON] звернутися до суду. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Водночас, позивач позбавлена можливості вільно розпоряджатися належною їй квартирою у зв'язку з тим, що на дане майно накладено арешт на підставі постанови слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури. Зважаючи на те, що згідно відповіді Лубенської місцевої прокуратури кримінальне провадження, в межах якого накладався арешт на вказану квартиру, закрито, відповідачем не подано відзив на позов, питання про зняття арешту з майна [PERSON] не вирішено відповідачем самостійно, продовження арешту майна перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника, суд вважає за необхідне задовольнити поданий позов про зняття арешту з майна. Водночас суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про виключення обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, оскільки безпосередньою підставою для виключення таких відомостей є рішення суду про зняття арешту з майна. В судовому порядку питання про примусове виключення відомостей про арешт майна з Реєстру вирішується в разі наявності спірних правовідносин з суб'єктом відповідальним за ведення Реєстру.

Outcome: partial