Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 12 серпня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1744. Від шлюбу у них є троє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що фактичні шлюбні відносини та спільне проживання вони з відповідачем припинили з червня 2020 року, оскільки протягом подружнього життя між ними виникали суттєві непорозуміння, які з часом лише поглиблювалися. За таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить розірвати шлюб в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 31 березня 2021 року постановлено провести по справі заочний розгляд. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 12 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , актовий запис № 1744, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 серпня 2014 року. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на життя, внаслідок чого вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, з червня 2020 року проживають окремо. Оскільки сімейні стосунки між сторонами припинені, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому за таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». При розподілі судових витрат суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved