Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Чортовецької сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що в житловому будинку по [ADDRESS], що належав колгоспному двору та зареєстрований в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації станом на 15.04.1991 р. членами двору були: батьки позивачки [PERSON] та [PERSON], позивачка, її діти: [PERSON] та [PERSON]. Позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], при реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. Головою колгоспного двору був [PERSON], частки членам двору не визначались і не виділялись. Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] року, батько - [PERSON] помер [INFO] року, не залишивши заповіту на належне їм майно. Після смерті батька відкрилася спадщина за законом. Спадковим майном є частина житлового будинку з господарськими будівлями та земельна ділянка. Позивачка прийняла спадщину, успадкувавши земельну ділянку, 18.12.2008 р. нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 84,16 в умовних кадастрових гектарах. Постановою нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, так як житловий будинок належав колгоспному двору, в якому частки членів двору не визначались і не виділялись. Сторони, їх представники в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Представник позивачки позов підтримує, відповідачі позов визнають. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Довідкою № 1714, виданою 09.08.2016 р. виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що згідно запису в погосподарських книгах за 1991-1995 рр. № 14/1230 станом на 15.04.1991 р. в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON], [INFO] - голова господарства, [PERSON], [INFO] - дружина, [PERSON], [INFO] - дочка, [PERSON], [INFO] - онука, [PERSON], [INFO] (а.с.14). [PERSON], [INFO], померла [INFO] року, актовий запис № 10 від [INFO] р.; на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]; разом з нею на час смерті проживали: [PERSON], [INFO], чоловік; [PERSON], [INFO], дочка; [PERSON], [INFO], онук; [PERSON], [INFO], онука; [PERSON], [INFO], правнук, що доводиться довідкою виконавчого комітету Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 1713 від 09.08.2016 р. (а.с.13). На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р., згідно з ст. 524 якого спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 згаданого кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. [PERSON] помер [INFO] р. у віці 71 рік в селі Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 від 12 лютого 2005 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12 лютого 2005 року Чортовецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 15). На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]; разом з ним на час смерті проживали: [PERSON], [INFO], дочка; [PERSON], [INFO],онук; [PERSON], [INFO], онука; [PERSON], [INFO], правнук, що стверджується довідкою виконавчого комітету Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 1712 від 09.08.2016 р. (а.с.12). Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 2008 р., зареєстрованого в реєстрі за № 3017 (спадкова справа № 1418) доводиться, що спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO], є його дочка [PERSON]; спадкове майно складається із права на земельну частку (пай) розміром 84,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлому на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого згідно рішення Городенківської районної державної адміністрації від 09.02.2000 року за № 51 про те, що йому належить право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності в спілці селян «Нива» в селі Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області (а.с.16). Наведене свідчить про те, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька. Також до спадкового майна померлого [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS]. Виконуючи вимоги ч.1 ст.1297 ЦК України позивачка, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори від 28 лютого 2017 р. № 372/02-31 слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок № [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки спадкоємець не надала оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на спадковий будинок (а.с. 20). Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів № 7952, виданої 03.02.2017 р. обласним комунальним підприємством (ОКП) «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 31 зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Городенківського району за [PERSON] (голова колгоспного двору) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 17.06.1989 р. на підставі рішення цього ж виконкому за № 102 від 14.06.1989 р. (частка - 1, форма власності: приватна) (а.с.11). З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № [ADDRESS], складеного 17.02.2017 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1960 р., господарські будівлі та споруди збудовані в 1975, 1980 роках, їх інвентаризаційна вартість - 94069 грн. (а.с. 8-10). Довідкою № 733, виданою 27.03.2017 р. виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, стверджено, що [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS], користується земельною ділянкою 0,14 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на згаданий будинок, спадкоємець за законом [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом першої черги спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1221-1223, 1233, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved