Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат в якому зазначила, що вона має дитину - [PERSON], [INFO], який народився в шлюбі з [PERSON] Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 28.05.2014 року на дитину [PERSON] були призначені аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно. З моменту призначення аліментів, погіршився стан здоровя дитини, яка потребує регулярних обстежень та ліків. Змінилося матеріальне становище платника аліментів, оскільки він став власником рибальського катера та отримує з цього дохід. Розмір аліментів складає менша 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважала, що зазначені обставини є підставами для збільшення розміру аліментів. Аліменти, які сплачує відповідач на її користь є дуже низьким. Крім того, вона постійно несе витрати на оздоровлення, лікування, розвиток дитини та інше. Її заробітна плата становить 3400 грн. на місяць. Її теперішній чоловік [PERSON] не має постійного заробітку, але виплачує аліменти на свою дитину від першого шлюбу у розмірі 700 грн. щомісячно. Відповідач працює у ФОП [PERSON] (м. Бердянськ, вул. Матросова, буд. 18) , отримує заробітну плату та інший дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Крім того, відповідач має у своїй власності рухоме майно, а саме рибальський катер і отримує з нього дохід. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводяться. Приймаючи до уваги, що відповідач також повинен приймати рівну участь в матеріальному забезпеченні дитини та враховуючи, що розмір щомісячного забезпечення дитини 800 грн., тому витрати матері та батька повинні складати по 400 грн., що є навіть менше ніж мінімальний прожитковий мінімум на дитину відповідного віку на 889 грн. Згідно діючого законодавства відповідач повинен сплачувати аліменти у розмірі не менше ніж половина мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вважала доведеним необхідність зміни розміру аліментів з 400 грн. щомісячно до розміру 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважала, що саме така сума аліментів в місяць є на даний час достатньою та справедливою. Крім того, вона несе додаткові витрати на лікування дитини та розвиток її здібностей, в яких відповідач участі не брав. Ці витрати складаються з оплати обстеження та лікування дитини, оплати витрат на додаткові заняття з англійської мови та математики, а також оплати грошових коштів у фонд школи. Вважала, що з відповідача підлягає стягненню 2/3 частини розміру додаткових витрат, оскільки він платить аліменти у розмірі, який не покриває навіть 25 відсотків від встановленого державою прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Всього нею понесено додаткових витрат в розмір 9022,76 грн. З них: на обстеження дитини в лікарні «Медифаст»- 1010 грн.; на ліки - 956,87 грн.; на оплату в фонд школи - 575,89 грн.; на додаткові заняття з англійської мови та математики в Учбовому центрі ABC - 6480 грн. 2/3 від вказаної суми складає 6 015 грн. Просила збільшити розмір аліментів, призначених з [PERSON], [INFO] на утримання [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] з 400 грн. щомісячно до 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] додаткові витрати на дитину у розмірі 6 015 грн. [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Представник позивача у судовому засіданні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин. У письмовому запереченні та в судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги визнала в частині зміни розміру аліментів з твердій грошової суми на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проти стягнення додаткових витрат частково заперечувала і пояснила суду, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.12.2013 р. за позовом [PERSON] з відповідача було стягнено аліменти в розмірі 400 грн. Аліменти в повному обсязі сплачуються відповідачем щомісячно, заборгованості не має. І хоча з серпня 2017 року збільшився мінімальний розмір аліментів до 50%, проте положення ч.1 ст.192 СК України законодавець не скасовував, де зазначено, що суд може (а не зобов'язаний) збільшити розмір аліментів, але при наявності ряду певних обставини. Тому, враховуючи зміни в сімейному стані відповідача (одружився на жінці з двома малолітніми дітьми, які мешкають разом з ними, та 08.12.2015р. у відповідача народилась від шлюбу донька - [PERSON], яка тяжко хвора (кров'яна гемангіома), а також погіршення матеріального стану відповідача із-за збільшення затрат на сім'ю, лікування доньки кожні шість місяців (по 2000 грн.), наявність у суді справи №310/6727/17 за заявою дружини про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 50%). Дохід відповідача складає 2000 грн., який він отримує від підробіток, та весь основний тягар утримання сім'ї взяла на себе дружина, інших доходів відповідач не має. Тому, не заперечувала проти збільшення аліментів до 600 грн., оскільки додатково сину, окрім надання грошей позивачці особисто в руки, купуються речі, взуття, продукти харчування. Як вбачається з позову дохід позивача значно більший ніж у відповідача, і покращився з часу винесення рішення про стягнення аліментів. Тепер дохід позивача складає 3400 грн., при цьому ні матеріальний стан, ні стан здоров'я не погіршився. За ст. 185 СК України позивач повинен довести наявність у дитини або особливих здібностей, які потребують розвитку, або наявність хронічного захворювання або каліцтва, на яке необхідно витрачувати певні кошти, або зазначити інші обставини, які б свідчили про необхідність додаткової витрати грошових коштів. Натомість позивачка вказала витрати, які охоплюються звичайними обставинами, і для несення цих витрат і стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини, тому ці вимоги задоволенню не підлягають. Тобто, консультативне обстеження сина, проведене за бажанням позивача без узгодження з відповідачем, що не підтверджує наявність хвороби сина, оскільки позивачем не надано епікриз - виписку, амбулаторну карту хворого, проходження стаціонарного або амбулаторного лікування; витрати на потреби школи за шість місяців, на які відповідач надавав позивачу кошти, а вона їх сама сплачувала в касу, тепер видає, як сплачені особисто нею, та тимчасові заняття з англійської мови з червня 2016 року по березень 2017р. (в олімпіадах син не приймав участі, щоб можливо було зрозуміти його здібності), - всі зазначені витрати охоплюються звичайними обставинами, і не підтверджують наявність у дитини або особливих здібностей, які потребують розвитку, або наявність хронічного захворювання, на яке необхідно витрачати певні кошти. Також, не обґрунтовано позивачем необхідність участі відповідача в додаткових витратах в розмірі 2/3 частки, оскільки батьки в рівній мірі повинні приймати участь в утриманні дитини, а враховуючи, що в ст. 185 СК України розмір участі конкретно не визначений і суд на свій розсуд може його визначити з урахуванням сімейного та матеріального стану відповідача, який може сплатити не більше 1/6 частини. Просила позов [PERSON] задовольнити частково, збільшити розмір аліментів на сина відповідача з 400 грн. до 600 грн., а в іншій частини позовних вимог відмовити. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів на дитину, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі до 06.08.2013 року (а.с.6,9). Від шлюбу у них народився син [PERSON] (а.с.7). [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 01.07.2016 року і після шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). Із довідки ОСББ «Баха-38» видно, що [PERSON], 02.11.2008 року проживає з позивачем [ADDRESS] (а.с.10). Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 28 травня 2014 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 17.04.2014 року до повноліття дитини (а.с.11). Підставою для збільшення або зменшення розміру аліментів за ст. 192 СК України є зміна матеріального і (або) сімейного стану когось із батьків. Звертаючись з позовом до суду позивач вважала, що підставами для збільшення розміру аліментів є погіршення стану здоровя дитини, яка захворіла і потребує регулярних обстежень та лікування, поліпшився матеріальний стан платника аліментів, оскільки він став власником рибальського катера та отримує з цього дохід, але суд вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставами для збільшення розміру аліментів з наступних підстав. Так, ст. 192 СК України передбачає підставу для зміни розміру аліментів погіршення або поліпшення стану здоровя платника або одержувача аліментів, а не дитини. Участь батьків у додаткових витратах на дитину у випадку погіршення стану її здоровя вирішується в порядку ст. 185 СК України. Не доведено позивачем жодними належними та допустимими доказами придбання відповідачем рибальського катеру та отримання доходу від його використання. Разом з тим, відповідачем надано суду докази які підтверджують погіршення його матеріального стану, оскільки він не працює і в нього відсутній дохід від підприємницької діяльності та інший матеріальний дохід (а.с.61,62,70). Він створив нову сімю (а.с.59) і в нього народилася донька (а.с.60), яка хворіє і потребує лікування (а.с.71,72,73-76). На утриманні [PERSON] знаходиться троє дітей (а.с.77). За таких обставин підстави для збільшення розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України відсутні. Разом з тим, слід зауважити, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ст. 184 ч. 1 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Стаття 192 СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду, але не пов'язують їх зі способом присудження. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, позивач має право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, оскільки воно прямо визначено ч. 3 ст. 181 СК України, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. ст. 182-184 СК не може обмежуватися разовим її здійсненням. Частина 2 ст. 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на зміну розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на мінімальний розмір аліментів, який складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Позивачем підтверджено належними та допустимими доказами погіршення стану здоровя дитини та необхідність додаткових витрат у розмірі 1010 грн. на медичне обстеження (а.с14,15,16,17,105) та 956,87 грн. на лікування (а.с.18). Крім того, доведено позивачем витрати в розмірі 575,89 грн. в фонд школи (а.с.19), а також 6480 грн. на додаткові заняття з англійської мови та математики за період з 01.06.2016 року по 01.04.2017 року (а.с.13,97-100). У судовому засіданні представник позивача посилалась на відсутність доказів про наявність у дитини особливих здібностей, які потребують розвитку, але ч. 1 ст. 185 СК України не містить вичерпний перелік особливих обставин, які суд має право взяти до уваги для стягнення додаткових витрат. Враховуючи розмір аліментів, який сплачував відповідач на утримання дитини, розмір плати за додаткові заняття та необхідність додаткових занять для отримання належного рівня знань з англійської мови та математики, суд вважає зазначені обставини особливими. Також слід зауважити, що не повязує законодавець можливість стягнення додаткових витрат на дитину саме з хронічною хворобою як про це зазначає відповідач. Суд бере до уваги, що батьки в рівній мірі повинні приймати участь в утриманні дитини, тому з відповідача підлягає стягненню половину додаткових витрат, що складає 4511,38 грн. Підстав для збільшення або зменшення 1/2 частини додаткових витрат на дитину суд не вбачає. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України та в розмірі, визначеному ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial