Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія», в подальшому уточнила вимоги, остаточно просить визнати незаконними дії приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], стягнути з [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» 170 100 грн матеріальної шкоди та стягнути з приватного нотаріуса [PERSON] 321 674 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди (а.с.3-4,123). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 24.09.2009 року на її імя померлою [PERSON] складено заповіт. Вказує, що після багато чисельних судових спорів рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 11.03.2013 року було встановлено порушення нормативних актів при посвідченні заповіту нотаріусом [PERSON] Таким чином, вважає, що з вини приватного нотаріуса [PERSON] їй спричинено матеріальну шкоду, оскільки вона втратила право на спадкування 4/5 частин будинку по вул. Радіо, 6 у м. Чернігові. Вартість вказаного майна становить 491 774 грн. У звязку з тим, що приватним нотаріусом [PERSON] укладено договір страхування цивільно - правової відповідальності, тому заподіяну шкоду слід стягнути з [PERSON] «УПСК» в межах договору, а різницю з нотаріуса [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник уточнені вимоги підтримали, просили задовольнити повністю, при цьому посилалися на обставини, викладені в позові. Представник відповідача - приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити повністю. Від нотаріуса [PERSON] надійшли письмові заперечення, які долучено до матеріалів справи (а.с.60-63), у відповідності до яких просив відмовити у задоволенні позову повністю. Представник відповідача [PERSON] «УПСК» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити повністю у відповідності до заперечень (а.с.126-128), які приєднано до матеріалів справи. Представник третьої особи Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області, в судове засідання не зявився, надіслав факсимільне повідомлення про розгляд справи без участі представника та при вирішенні розгляду справи по суті посилався на розсуд суду (а.с.122). Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, заперечення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи №751/4586/14, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст.16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи №751/4586/14, 24 вересня 2009 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] був посвідчений заповіт [PERSON], згідно якого вона заповіла усе своє майно [PERSON] У зв'язку з хворобою [PERSON], за місцем її проживання, при свідках [PERSON] та [PERSON], на її прохання текст заповіту підписано [PERSON] Заповіт в той же день зареєстрований в реєстрі за № 1050 (а.с.108 справа №751/4586/14). Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 11 березня 2013 року, заповіт, складений від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений 24.09.2009 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] визнано нікчемним з тих підстав, що виправлення в заповіт вносились не під час вчинення нотаріальної дії, що є порушенням п.23 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п.5.4.12 Правил ведення нотаріального діловодства (а.с.5-7). Діяльність приватного нотаріуса регламентована Законом України „Про нотаріат. Звертаючись до суду з позовом [PERSON], крім стягнення матеріальної шкоди, просила визнати дії приватного нотаріуса незаконними. Проте, ні ч.2 ст.16 ЦК України, ні Закон України „Про нотаріат не містить такого способу захисту порушеного права або інтересу як визнання дій приватного нотаріуса незаконними. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню підлягають: наявність майнової шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою й протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Таким чином, саме при розгляді справ даної категорії необхідно встановлювати протиправність діяння її заподіювача. За вказаних обставин, відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання дій приватного нотаріуса незаконними. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги на предмет заподіяння шкоди нотаріусом, позивач зазначає, що у звязку з порушенням приватним нотаріусом вимог законодавства, останній обмежив її у праві на спадкування, чим завдав шкоду в розмірі 491 774 грн., оскільки саме таку вартість 4/5 частин будинку по вул. Радіо, 6 у м. Чернігові визначено висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи (а.с.75-80). Так, згідно зі ст.28 Закону України «Про нотаріат» для забезпечення відшкодування заподіяної внаслідок вчинення нотаріальної дії шкоди приватний нотаріус зобов'язаний до початку зайняття приватною діяльністю укласти договір страхування цивільно-правової відповідальності. Встановлено, що на момент посвідчення заповіту цивільно-правова відповідальність приватного нотаріуса [PERSON] була застрахована, що підтверджується договором від 17 червня 2009 року №050/34/09/ЧД укладеного з АТ «Українська пожежно страхова компанія» (а.с.84-86). Відповідно до умов договору предметом вказаного правочину є страхування відповідальності нотаріуса на випадок заподіяння ним прямих матеріальних збитків третім особам внаслідок здійснення своєї професійної діяльності. Суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що заповіт був визнаний нікчемним в 2013 році, а тому слід враховувати дію договору № 042/34/12/ЧД добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватних нотаріусів від 22.06.2012 року (а.с.130-131), оскільки виправлення в заповіт вносились в 2009 році, тобто в період дії договору від 17 червня 2009 року №050/34/09/ЧД. Згідно зі ст.ст.16,22 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом закону, якщо порушення прав не відбулося, захист такого права не можливий, у захисті права, яке не порушено може бути відмовлено. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Встановлено, що заповіт [PERSON] рішенням суду був визнаний нікчемним на підставі ч.1 ст.1257 ЦК України. За правилами статей 215,216 ЦК України за нікчемним правочином не виникають права та обов'язки його сторін, що випливають зі змісту цього правочину, а настають лише наслідки недійсності нікчемного правочину. Нікчемний заповіт не породжує наслідки дійсного правочину, тобто не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, які зазначені в такому правочині. Саме тому, у спадкоємця за заповітом, який є нікчемним, не виникає прав та обов'язків за заповітом, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ст.27 Закону України «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі. За змістом зазначених норм матеріального права незаконні дії нотаріуса або недбалість нотаріуса при посвідченні заповіту порушує право на заповіт фізичної особи, а не право на спадщину певних осіб. Отже особа, на користь якої був складений нікчемний заповіт, не набуває права на відшкодування збитків нотаріусом, який посвідчив заповіт, у зв'язку з тим, що у такому разі порушено не його право на спадщину, а право спадкодавця на заповіт. Відповідно до ст.ст.1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди. Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови від 27 березня 1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи. Таким чином статтею 1166 ЦК України встановлені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. З цих положень закону слідує, що право на відшкодування шкоди має особа, яка на момент вчинення відповідних дій мала певні права, які вона вважає порушеними, і такі права були порушені неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю іншої особи. Відповідальність приватного нотаріуса можлива тільки за умови, якщо буде доведено, що права позивача порушені. Однак під час укладення заповіту [PERSON] права позивача [PERSON] не були порушені, оскільки спадщина ще не відкрилася, так як [PERSON] померла 23.10.2009 року. Відповідно зі статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Вирішуючи спір на засадах диспозитивності цивільного судочинства суд вважає, що позивач не зазначив будь-яких обставин або фактів, що б свідчили про існування у нього будь-якої шкоди в розумінні ст. 1166 ЦК України, оскільки майно по вул. Радіо, 6 у м. Чернігові не є та ніколи не було майном [PERSON], остання не може бути потерпілою у розумінні договору страхування, відсутні докази, що підтверджують заподіяння шкоди саме майну позивачки. Також, щодо вимог про стягнення з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхового відшкодування, у позивача відсутні підстави для його отримання. У відповідності до п.2.2.5 Договору страхування страхувальник зобовязаний при виникненні страхового випадку в письмовій формі повідомити про це страховика не пізніше ніж через одну добу. У відповідності до п.4.1 вказаного договору, підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є недотримання страхувальником вимог законодавства України при здійсненні професійної діяльності. Факт недотримання приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вимог законодавства України при здійсненні професійної діяльності встановлений рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 11.03.2013 року. Таким чином, оскільки судом не встановлено незаконності дій приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] по відношенню до [PERSON], доказів протилежного суду позивачем не подано, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою в позові, не підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині стягнення судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed