Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. З матеріалів справи вбачається, що сторони у 2014-2015 роках проживали разом однією сімєю до 2016 року. 17.11.2015 року у них народився син [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на повному її утриманні, відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає. Крім того, відповідач [PERSON] ухиляється від свого обовязку по утриманню [PERSON] до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, відповідно до ч. 2 ст. 84, ч. 4 ст. 84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх доходів щомісяця, з моменту звернення до суду з цим позовом, до досягнення сином повноліття. Також просить стягнути аліменти на своє утримання, у розмірі ? частини від всіх доходів щомісяця до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягав, просив суд його задовольнити та пояснив, що позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати неповнолітнього сина, а також виконувати всі інші обовязки, необхідні для належного утримання дитини, а відповідач офіційно працює, має постійний дохід, у звязку з чим він має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини. Представник відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, та пояснила, що відповідач згоден сплачувати аліменти на неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісяця до досягнення сином повноліття, проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на дружину до досягнення сином трьох років заперечує в повному обсязі. При цьому зазначила, що відповідач працює та отримує фіксовану заробітну плату, у розмірі 3200,00 грн. на місяць, що дорівнює мінімальній заробітній платі, а з вирахуванням податків від отримує 2576,00 грн., також, крім сина [PERSON] [INFO], відповідач має ще двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом зі своєю матірю та на користь якої відповідач сплачує добровільно аліменти на утримання дітей. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Статтею 84 СК України встановлено також, що дружина з якою, проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи матеріальний стан сторін, те, що відповідач є працездатною особою, має постійний стабільний дохід, має інших утриманців, з урахуванням принципу співмірності та розумності, закріплених у ст. 7, ст. 180, ст. 183 СК України, а також те, що дитина проживає разом з матірю, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2017 року, і до досягнення сином [PERSON], [INFO], повноліття. Що стосується коштів на утримання дружини, то закон не містить граничного обмеження розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання дружини на час вагітності та до досягнення дитиною трьох років, тому, з метою захисту прав позивача та відповідача, суд встановлює розмір коштів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, що буде розумним та справедливим. Суд вважає за необхідне розяснити сторонам у справі, що відповідно до ст. 181, ст. 192 СК України платник або одержувач аліментів мають право, у разі зміни матеріального стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених\~ Сімейним кодексом, звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів, зміни способу стягнення аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України, суд присуджує аліменти з дня подачі позову до суду, а саме з 27.07.2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial