Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 02.11.20012р., який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2015 року був розірваний. У сторін в шлюбі народився син [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 09.09.2014р., актова запис №9151. Позивачка стверджує, що в березні 2014 року, ще до народження дитини, відповідач, забрав свої речі і пішов з сім'ї. Місцезнаходження відповідача їй невідомо. Позивачка стверджує, що батько дитини, [PERSON], 1989 року народження, з народження дитини, участі у вихованні сина не приймає, його життям, розвитком та станом здоров'я не цікавиться, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає, не підтримує з ним відносин, байдужий до долі сина. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси, по справі №523/2515/15-ц від 28.05.2015р. з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 19.02.2015 року до [INFO], а також на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 19.02.2015 року по [INFO]. Однак відповідач, аліменти не сплачує з 19.02.2015 року по теперішній час, що підтверджується довідкою начальника Суворовського відділу ДВС м. Одеси Коваленко В.О., про неотримання аліментів та довідками Суворовського відділу ДВС м. Одеси від 06.09.2016р.. Згідно розрахунку заборгованості від 01.03.2017 року, виданого державним виконавцем Суворовського відділу ДВС м. Одеси Солошенкової З.В., заборгованість по сплаті аліментів на утримання позивачки за період з 19.02.2015 по 01.03.2017 р. заборгованість складає 15000 грн., а на утримання сина заборгованість відповідача складає 40 000 грн.. На підставі викладеного, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений через оголошення в пресі. Представник органу опіки та піклування, згідно поданого клопотання просили справу розглянути у їх відсутність, а також вважали доцільним задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 02.11.20012р., який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2015 року був розірваний. У сторін в шлюбі народився син [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 09.09.2014р., актова запис №9151. Позивачка стверджує, що в березні 2014 року, ще до народження дитини, відповідач, забрав свої речі і пішов з сім'ї. Місцезнаходження відповідача їй невідомо. Позивачка стверджує, що батько дитини, [PERSON], 1989 року народження, з народження дитини, участі у вихованні сина не приймає, його життям, розвитком та станом здоров'я не цікавиться, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає, не підтримує з ним відносин, байдужий до долі сина. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси, по справі №523/2515/15-ц від 28.05.2015р. з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 19.02.2015 року до [INFO], а також на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 19.02.2015 року по [INFO]. Однак відповідач, аліменти не сплачує з 19.02.2015 року по теперішній час, що підтверджується довідкою начальника Суворовського відділу ДВС м. Одеси Коваленко В.О., про неотримання аліментів та довідками Суворовського відділу ДВС м. Одеси від 06.09.2016р.. Згідно розрахунку заборгованості від 01.03.2017 року, виданого державним виконавцем Суворовського відділу ДВС м. Одеси Солошенкової З.В., заборгованість по сплаті аліментів на утримання позивачки за період з 19.02.2015 по 01.03.2017 р. заборгованість складає 15000 грн., а на утримання сина заборгованість відповідача складає 40 000 грн.. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради від 31.05.2017р. №01-05-3/198вх. визнано доцільним позбавити [PERSON], 1989 року народження, відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він або вона ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини», держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 155 СК України визначає, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для накладення на них відповідальності, встановленої законом. В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення: « Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на іі фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками...» З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому повинний бути позбавлений батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved