Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Олександрівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи його тим, що 18 жовтня 2007 року в с. Олександрівка Жмеринського району Вінницької області помер її батько [PERSON] Спадщину після смерті батька прийняла його дружина мати позивачки [PERSON], яка померла 27 вересня 2008 року. Спадщину після смерті матері прийняла позивачка. До складу спадкового майна входять земельні ділянки №329,№347, які рахуються за матірю, та земельні ділянки №324, №348, які рахуються за її чоловіком, а батьком позивачки, які мати як спадкоємець після смерті [PERSON] прийняла, але не встигла оформити своїх спадкових прав померла. Правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки батьки позивачки не отримували. При зверненні позивачки до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів. На підставі викладеного просить визнати за нею право на земельні частки (паї), які рахуються за її померлими батьками [PERSON] та [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позову. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved