Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області, [PERSON] про визнання недійсним рішення та визнання таким, що втратило чинність, в позові зазначила, що їй на праві власності, на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.10.2009, належить житловий будинок в цілому за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Червонокозацьке, вул. Степна, 22. Відповідно до ст. 120 ЗК України разом з житловим будинком позивачу перейшла в користування земельна ділянка площею 0,50га, яка раніше була закріплена за попереднім власником житлового будинку, якою позивач користується з 2009 року. 09.10.2008 двадцять третя сесія пятого скликання [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області прийняла рішення № 39, згідно якого надала дозвіл [PERSON] Ісааку Ананьєвичу на виготовлення технічної документації та державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,60га за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Червонокозацьке, вул. Степова, 22, в тому числі 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,35га для ведення особистого селянського господарства з метою організації зеленого туризму. Пунктом 4 рішення покладено обовязок на [PERSON] в шестимісячний термін після прийняття рішення виготовити технічну документацію на земельну ділянку та подати її на затвердження до [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області. В пункті 5 вказаного рішення зазначено: «Попередити гр. [PERSON], що в разі невиконання вимог п. 4 даного рішення це рішення втрачає чинність без відшкодування понесених витрат». [PERSON] вимоги п. 4 рішення сесії не виконав, в шестимісячний термін після прийняття вказаного рішення не виготував технічну документацію на земельну ділянку та не подав її на затвердження до [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області. 31.03.2011 пята сесія шостого скликання [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області прийняла рішення № 29 про внесення змін до рішення № 39 від 09.10.2008 двадцять третьої сесії пятого скликання [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за яким: - збільшила земельну ділянку для виділу [PERSON] до 0,7663га; - виключила з п. 4 рішення № 39 строк шість місяців для виготовлення технічної документації. При прийнятті вказаного рішення сільська рада не зважила на те, що рішення № 39 від 09.10.2008, станом на 31.03.2011 вже втратило свою дію, а тому до нього неможливо вносити будь-які зміни. Таким чином при прийнятті рішення від 31.03.2011 відповідачем сільською радою порушено право власності [PERSON], а саме право користування земельною ділянкою за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Червонокозацьке, вул. Степова, 22, яке повязане з правом власності на житловий будинок за вказаною адресою, у звязку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, просили суд його задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Представник відповідача ([PERSON]А.) також заперечував проти задоволення позову, надав суду письмові заперечення. Заслухавши пояснення учасників процесу, всесторонньо дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються права власності та права користування земельною ділянкою, та підлягають вирішенню за правилами цивільного судочинства. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено наступне. 09.10.2008 двадцять третя сесія пятого скликання [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області прийняла рішення № 39, згідно якого надала дозвіл [PERSON] Ісааку Ананьєвичу на виготовлення технічної документації та державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,60га за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Червонокозацьке, вул. Степова, 22, в тому числі 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,35га для ведення особистого селянського господарства з метою організації зеленого туризму (а.с. 7). Пунктом 4 рішення на [PERSON] покладено обовязок в шестимісячний термін після прийняття рішення виготовити технічну документацію на земельну ділянку та подати її на затвердження до [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області. В пункті 5 вказаного рішення зазначено: «Попередити гр. [PERSON], що в разі невиконання вимог п. 4 даного рішення це рішення втрачає чинність без відшкодування понесених витрат». 01.04.2009 двадцять девята сесія пятого скликання [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області прийняла рішення № 6, згідно якого надала дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації та державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,60га за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Червонокозацьке, вул. Степова, 22, в тому числі 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,35га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 51). 07.10.2009 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок в цілому за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Червонокозацьке, вул. Степова, 22 (цивільна справа № 2-1403/2009р) (а.с. 11). Право власності зареєстровано 30.10.2009 (а.с. 12). Відповідно до ст. 120 ЗК України разом з житловим будинком позивачу перейшла в користування земельна ділянка площею 0,7663га, яка раніше була закріплена за попереднім власником житлового будинку, про що внесені відомості в поземельну книгу, якою позивач користується з 2009 року (а.с. 91). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На день розгляду справи рішення на підставі якого [PERSON] набула права власності на житловий будинок в цілому за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Червонокозацьке, вул. Степова, 22, набуло законної сили, право власності зареєстровано відповідно до вимог закону. 31.03.2011 пята сесія шостого скликання [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області прийняла рішення № 29 про внесення змін до рішення № 39 від 09.10.2008 двадцять третьої сесії пятого скликання [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за яким: - збільшила земельну ділянку для виділу [PERSON] до 0,7663га; - виключила з п. 4 рішення № 39 строк шість місяців для виготовлення технічної документації. Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ст.ст. 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування належить, зокрема, земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування у межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. У відповідності до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. 08.08.2017 на підставі рішення № 15 [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 14.07.2017 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,25га за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Геленджик (село Червонокозацьке), вулиця Степна, земельна ділянка 22 (а.с. 47). Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. За положенням ст. 116 ЗК України, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому Земельним кодексом. В судовому засіданні встановлено, що на час прийняття сільською радою рішення від 31.03.2011 в користуванні [PERSON] вже перебувала спірна земельна ділянка, вилучення її не проводилось. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність і допустимість, достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved