Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Приморський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 березня 2016 року між нею та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу будинку №8, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Приморський район, с.Лозанівка, вул.Дудніченка. Між ними було досягнуто домовленість про те, що після укладення договору відповідачі знімуться з місця реєстрації. Проте, після продажу будинку цього ними зроблено не було. Факт реєстрації відповідачів підтверджується довідкою, виданою виконкомом Борисівської сільської ради від 26.09.2016 №1171, в якій зазначено, що за адресою: Запорізька область, Приморський район, с.Лозанівка, вул.Дудніченка, буд.8, зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вважає, що жодних правових підстав для проживання та реєстрації у вищевказаному житловому приміщенні у відповідачів немає. Комунальні послуги ними не оплачуються. Такі дії відповідачів створюють перешкоди у здійсненні її прав власника, перешкоджають належному оформленню нею субсидій на комунальні послуги. Просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняти їх з реєстраційного обліку в будинку №8, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Приморський район, с.Лозанівка, вул.Дудніченка. Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року замінено третю особу - Приморський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, належною третьою особою - Виконавчим комітетом Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області (а.с.12). Позивач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності (а.с.21). Третя особа Виконавчий комітет Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує (а.с.14). Відповідачі, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, про поважні причини неявки до суду не повідомили. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, заперечень проти заочного розгляду справи позивачем не надано, тому суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно із договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим 09 березня 2016 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори, Запорізької області та зареєстрованим в реєстрі за № 199, позивач є власником житлового будинку №8, розташованого по вул. Дудніченка в с.Лозанівка Приморського району Запорізької області (а.с.5). За договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим 09 березня 2016 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори, Запорізької області та зареєстрованим в реєстрі за № 202, позивач є власником земельної ділянки, що знаходиться на території с.Лозанівка Приморського району Запорізької області по вул.Дудніченка, 8 (а.с.6). Згідно довідки виконавчого комітету Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області від 26.09.2016 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані та мешкають за адресою: Запорізька область, Приморський район, с.Лозанівка, вул.Дудніченка, буд.8 (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області від 26.09.2016 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], дійсно зареєстровані за адресою: [INFO], але за цією адресою не мешкають (а.с.8). Згідно із домовою книгою для прописки громадян, які проживають у [INFO], за вказаною адресою зареєстровані: з 26.09.2008 року по теперішній час [PERSON], [INFO], з 10.10.2008 року - [PERSON], [INFO]; з 06.03.2009 року [PERSON], [INFO]; з 08.10.2010 року [PERSON], [INFO] (а.с.28-31). Згідно довідки виконавчого комітету Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області від 17.01.2017 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], дійсно зареєстровані за адресою: [INFO], але за цією адресою не мешкають з квітня 2016 року. За цією адресою дійсно мешкають [PERSON], [INFO], з сином [PERSON], [INFO] (а.с.27). Згідно із ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 383 ЦК України будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сімї. За положеннями ст. 158 ЖК Української СРСР, ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що право власника житлового будинку та члена сімї власника житлового будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Припинення права власності особи на будинок припиняє її право на користування цим будинком. Оскільки житлові права членів сімї власника житлового будинку (квартири) є похідними від права власника цього будинку, то припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сімї на користування цим будинком. Однією з підстав припинення права власності відповідно до ст.346 ЦК України є відчуження свого майна власником. За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року по цивільній справі №6-158 цс14, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів, право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є. Із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали у власність [PERSON] за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу від 09.03.2016 року, належний їм на праві власності житловий будинок за №8, з належними до нього будівлями та спорудами, розташований по вул.Дудніченка в с.Лозанівка Приморського району Запорізької області, та земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою (а.с.5,6). Судом також встановлено, що після припинення права власності на вказаний житловий будинок і до теперішнього часу у вказаному будинку зареєстровані колишні його власники - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які у звязку із припиненням права власності на цей будинок втратили й право користування ним. Відповідачі не проживають спільно із позивачем, не повязані з ним спільним побутом, відповідачі і позивач не мають взаємних прав та обовязків, тобто встановлено, що відповідачі не являються членами сімї позивача. В судовому засіданні також встановлено, що договір найму вказаного будинку між позивачем і відповідачами не укладався. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку у житловому будинку № 8 по вулиці Дудніченка в с. Лозанівка Приморського району Запорізької області, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, нормами зазначеного Закону встановлено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим будинком, яке набрало законної сили, само по собі є підставою для відповідного компетентного органу зняти відповідачів з реєстраційного обліку. Таке право позивача на час розгляду справи в суді не порушене (позивачу не відмовлено у вчиненні такої дії). Враховуючи викладене у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Розяснити позивачу що для зняття відповідачів з реєстраційного обліку він може звернутись до компетентного органу з рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп. (а.с.1), які підтверджені наданою позивачем квитанцією, по 137,80 грн. з кожного.

Outcome: partial