Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO], разом із матір'ю. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який наразі розірваний. Вони мають спільну неповнолітню дитину, вихованням і утриманням якої займається позивач. Будучи зобов'язаним до сплати аліментів за судовим рішенням, відповідач аліменти сплачує нерегулярно, накопичуючи значну заборгованість, яку згодом погашає. Після припинення сімейних відносин, донька постійно проживає разом із позивачкою. Відповідач фактично погоджується із тим, щоб донька проживала разом із позивачкою, проте відмовляється підписати відповідні документи. З огляду на відсутність можливості вирішити питання щодо визначення місця проживання дитини у добровільному порядку, виникла необхідність у зверненні до суду. Ухвалою суду від 31.05.2018 року (а.с.18) за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.07.2018 року (а.с.46) підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач [PERSON], будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення на веб-сайті судової влади України, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Представник органу опіки та піклування виконкому Горішньоплавнівської міської ради [PERSON] (третя особа) в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та пояснила, що за висновком органу опіки визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] разом із матір'ю визнано доцільним. Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] у місті Комсомольську народилась [PERSON], батьками якої у свідоцтві зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6), 14.01.2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка. Як вбачається з наданої КЖРЕП №1 м.Горішні Плавні довідки від 27.04.2018 року (а.с.5), місце проживання неповнолітньої [PERSON] зареєстровано разом із позивачем [PERSON] у м.Горішні Плавні. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконкому Комсомольської міської ради від 16.07.2018 року, визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] з матір'ю [PERSON] визнано доцільним. Встановивши фактичні обставини справи, з'ясувавши позиції учасників справи та оцінивши досліджені письмові докази, суд доходить висновку про задоволення вимог [PERSON], з огляду на нижче наведене. Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року) та норми Закону України «Про охорону дитинства». За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно із ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. За нормами ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 29 ЦК України (частина четверта) визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає. Виходячи із змісту 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини участь органу опіки є обов'язковою. У таких випадках орган опіки та піклування надає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, який для суду заздалегідь встановленої сили не має і оцінюється у сукупності з іншими доказами, також суд може не погодитись із наданим висновком. За висновком органу опіки та піклування визначення місця проживання [PERSON] разом із матір'ю визнано доцільним. Згідно з інформацією про стан виконання батьками обов'язків стосовно виховання дитини та забезпечення її права на освіту, наданою СЗОШ І-ІІІ ступенів №3 ім.В.О.Нижниченка (а.с.40), неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та вітчимом [PERSON], останні приділяють увагу вихованню дитини, допомагають у навчанні, цікавляться її стосунками з однокласниками, успіхами у шкільному житті. За час навчання [PERSON] у школі, її батько [PERSON] школу, батьківськи збори жодного разу не відвідував, успіхами доньки не цікавився. За повідомленням Управління охорони здоров'я Горішньоплавнівської міської ради від 20.06.2018 року, неповнолітня [PERSON] спостерігається лікарем загальної практики за адресою: [ADDRESS]. Загальний стан здоров'я дитини задовільний, на диспансерному обліку не перебуває. У разі захворювання дитини за медичною допомогою звертається мати, рекомендації лікарів остання виконує у повному обсязі (а.с.43). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 15.06.2018 року, позивачем створені належні житлово-побутові умови для проживання і повноцінного розвитку доньки [PERSON] Згідно із ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року), під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення, судовий орган надає дитині можливість висловити свої думки і приділяє цим думкам належну увагу. Зазначена норма міжнародного права кореспондується із приписами ч.2 ст.171 СК України, згідно із якою дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Під час з'ясування в судовому засіданні думки [PERSON] судом встановлено, що дитина бажає проживати разом з матір'ю. Суд зазначає, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи такі спори, суд, виходячи з рівності прав та обов'язків обох батьків щодо своїх дітей, повинен ухвалити таке рішення, яке б відповідало інтересам дитини. Під інтересами дитини треба розуміти забезпечення умов, необхідних для її повноцінного фізичного, психічного і духовного розвитку, що є неодмінним атрибутом належного сімейного виховання. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Виходячи із змісту пояснень позивача в судовому засіданні батько дитини [PERSON] виїхав за межі держави на заробітки, останні чотири роки у м.Горішні Плавні він був відсутній і з дитиною не спілкувався. Зазначені позивачкою обставини, узгоджуються із наданими в ході розгляду справи поясненнями представника третьої особи, яка зазначила, що у 2014 році за ініціативою [PERSON] органом опіки та піклування вирішувався спір щодо участі батька у вихованні дитини. Того часу було визначено графік побачень, який відповідачем не дотримувався і останній майже не спілкувався з донькою. Останнього разу їх спілкування відбулось у 2014 році. Позивачкою було наголошено, що необхідність визначення місця проживання доньки викликана потребою розв'язання питань, що стосуються особистих та майнових інтересів дитини, які повинні вирішуватись обома батькам спільно, в тому числі питання реєстрації місця проживання, виїзду за кордон на відпочинок тощо. Між тим, оскільки батько дитини тривалий час знаходиться поза межами держави, виникають суттєві труднощі у вирішенні даних питань, що обмежує права [PERSON] З огляду на дане, виходячи із встановлених обставин справи та принципу правової визначеності, враховуючи пріоритетність прав дитини, які повинні бути непорушними незалежно від стосунків батьків між собою, суд вважає за необхідне визначити місце проживання [PERSON] разом із позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved