Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач є її батьком відповідно до свідоцтва про народження. Після розірвання шлюбу між її батьками, [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] 1-СР № 053712 від 23 березня 2010 року, вона залишилася жити з мамою, а батько, відповідно до рішення суду зобовязаний був виплачувати аліменти на її утримання до повноліття. По досягненню нею повноліття проживає з матірю та продовжує навчання у Вищому навчальному закладі - Черкаському медичному коледжі І-ІІ рівня акредитації. Відповідно до довідки, виданої Черкаським медичним коледжем її навчання буде тривати три роки, а саме : з 01.09.2015 по 30.01. 2018 рік. З моменту припинення шлюбних відносин, відповідач, матеріально взагалі не допомагає, участі у вихованні не приймав та не приймає, внаслідок чого її матір не має можливості самостійно належно її утримувати. В звязку з тим, що на протязі останніх років відповідач не підтримував з нею та її матірю ніяких відносин, матеріально не утримував, не надавав жодної допомоги по вихованню, що підтверджується довідкою-розрахунком від 01.04.2010 року № 1159/3 та довідкою про неотримання аліментів від 06.10.2016 р. № 9097/3, що додаються, вона потребую матеріальної допомоги у звязку з продовженням навчання у Вищому навчальному закладі. Відповідач інших дітей не має. Аліменти не сплачує. Працює та має можливість надавати грошову допомогу на її утримання. Вважає, що відповідач зможе щомісячно сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі - 1000 ( одна тисяча) гривень на місяць, без погіршення його матеріального стану. Оскільки вона продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, яка безпосередньо не повязана із оплатою навчання, а потрібна для життя та проживання, так як в цей період часу вона не має можливості влаштуватися на роботу та отримувати заробітну плату з підстав постійного перебування в навчальному закладі з метою отримання освіти, вимушена була звернутися з відповідним позовом про стягнення аліментів до закінчення навчання, оскільки потребує такої матеріальної допомоги. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця і жителя [INFO], вул. 3-тя Гвардійська, 45, аліменти на її утримання в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову та до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Свої доводи обгрунтував тим, що він має нерегулярний, мінливий дохід. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Верховний суд України в п. п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № X розяснив, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до п. 20 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, як передбачено ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачка [PERSON] звернулася до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку свого обовязку як батько, чим порушує її інтереси і право на отримання матеріальної допомоги, в звязку з тим, що продовжує навчання, оскільки відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які потребують матеріальну допомогу, тому інтереси дитини підлягають до судового захисту у відповідності до вимог ст. 199 СК України, так як домовленості між сторонами про способи виконання батьками обовязку утримувати дитини не досягнуто. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], яка по досягненню нею повноліття проживає з матірю та продовжує навчання у Вищому навчальному закладі - Черкаському медичному коледжі І-ІІ рівня акредитації. Відповідно до довідки, виданої Черкаським медичним коледжем її навчання буде тривати три роки, а саме : з 01.09.2015 по 30.01. 2018 рік. Позивач [PERSON] продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, яка безпосередньо не повязана із оплатою навчання, а потрібна для життя та проживання, так як в цей період часу вона не має можливості влаштуватися на роботу та отримувати заробітну плату з підстав постійного перебування в навчальному закладі з метою отримання освіти. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач є працездатним, має нерегулярний, мінливий дохід, аліменти на користь інших осіб з нього не стягуються, а його дочка [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, навчається, на що потрібні певні кошти, а доходів матері не вистачає для її повноцінного фінансового забезпечення, а тому згідно ст. 200 СК України суд вважає, що аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. відповідають всім істотним обставинам, які мають значення при визначенні розміру аліментів. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При подачі позовної заяви до суду, позивачка [PERSON] була звільнена від оплати судового збору у розмірі 640 грн., а тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд визначає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial