overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 липня 2005 року у відділі РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис 980. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, внаслідок чого у них постійні суперечки, позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони давно не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, а тому, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, на адресу суду направила заяву згідно змісту якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 23 липня 2005 року у відділі РАЦС Тернопільського міського управління юстиції зареєстровано шлюб , актовий запис №980. Від даного шлюбу у подружжя є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що тривалий час позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що встановлення строку для примирення сторін є недоцільним, оскільки подальше збереження сім'ї суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 серпня 1999 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис 960. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору давно погіршилися, внаслідок чого у них постійні суперечки, позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, а тому, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, на адресу суд направила заяву згідно змісту якої просить суд позов розглядати за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч.4 ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 26 серпня 1999 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис №960. Від даного шлюбу у подружжя спільних неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що тривалий час позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що встановлення строку для примирення сторін є недоцільним, оскільки подальше збереження сім'ї суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу і стягнення аліментів. В обґрунтування позову у заяві вказала, що 17.10.1996 року . між нею та відповідачем в Сновичівській сільській раді Золочівського району було зареєстровано шлюб. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , а [INFO] - донька [PERSON] . Відповідач періодично зловживає спиртними напоями , сім'єю не цікавиться . До неї він неодноразово застосовував насильство і вона змушена була викликати працівників міліції. Це відбувалось на очах в дітей і негативно на них впливало. З травня 2011 року вони подружнє життя припинили , збереження шлюбу з відповідачем почало суперечити її інтересам і інтересам дітей. Спільне майно з відповідачем вони поділили добровільно , відповідач на розлучення згідний. Крім розлучення , вона просить стягувати аліменти з відповідача на утримання двох в твердій грошові 1 сумі по 1000 грн. щомісячно , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину. Відповідач позов визнав та пояснив, що він з дружиною не живе з 2011 року. Проживає в будинку своїх родичів. На розлучення погоджується , оскільки дружина так хоче. Він визнає , що батьком дочок [PERSON] і [PERSON] і згідний сплачувати аліменти на їх утримання. Він заробляє тим , що їздить на заробітки в м. Київ . Заробляє там від 2000 до 3500 грн. як коли. Якщо у нього буде нормальний заробіток , то він згідний сплачувати аліменти в такому розмірі як просить дружина. Коли ж заробіток буде невеликий , то згідний платити аліменти в мінімальному розмірі. Оцінивши подані докази, суд прийшов до переконання , що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видно, що 17 жовтня 1996 р. у Сновичівській сільській раді Золочівського району було зареєстровано шлюб між подружжям . З 2011 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди сторін на життя, відсутність взаєморозуміння, конфлікти, сварки . Відповідач [PERSON] погоджується на розлучення. Він під час шлюбу застосовував насильство до дружини. Сім`я сторін фактично розпалася. Як підтверджено копіями свідоцтв про народження дітей то відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України відповідач зобов`язаний надавати дітям утримання до часу досягнення ними повноліття. Так як цей свій обов'язок він виконує недостатньо , тому аліменти з нього слід стягувати в примусовому порядку. Суд встановив , що діти проживають з позивачкою. Відповідач має нерегулярний і мінливий заробіток , а тому позивачка правомірно вимагає стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідач не надав суду доказів про неможливість сплачувати аліменти. Оскільки він фактично погодився сплачувати аліменти в тому розмірі як просить позивачка , то суд прийшов до переконання , що з нього слід присудити аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що 04.04.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 124 вона уклала шлюб з [PERSON], та після одруження взяла його прізвище - [PERSON]. Зазначає, що від даного шлюбу у них дітей немає. Сімейне життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного, відповідач постійно вживає алкоголь, не цінить сімейні відносини. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з лютого 2016 року, примирення між нею та відповідачем вважає не можливим. Вказує, що майнового спору на час розгляду справи в суді у них немає та відповідач відмовляється звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про одруження, а тому, вона звертається до суду з даним позовом. На підставі наведеного позивач просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 04.04.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 124, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON], та стягнути на її користь понесені нею судові витрати по справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, при цьому подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечувала проти прийняття заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 січня 1999 року між ними зареєстровано шлюб. Вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вони проживають окремо, між ними припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. 19 грудня 2019 року сторони, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, просила не стягувати судовий збір з відповідача та розглядати справу у її відсутність. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 січня 1999 року Онуфріївським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області, актовий запис №02. Вони мають сина неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Позивач на стягненні судових витрата не наполягала та просила не стягувати з відповідача судовий збір. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує мотивує тим, що 07 лютого 2015 року між ними зареєстровано шлюб. Вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Починаючи з вересня 2015 року вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Фактично сімя розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. 18 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 24 січня 2019 року. 25 січня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 лютого 2019 року. 22 лютого 2019 року судове засідання відкладено на 20 березня 2019 року у зв'язку з перебуванням судді у відрядженні. 20 березня 2019 року учасники справи, належними чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, не з'явилася. Позивач подала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, судовий збір з відповідача не стягувати та розглядати справу у її відсутність. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Глухову реєстраційної служби Глухівського міськрайонного управління юстиції управління юстиції у Сумській області, актовий запис №19 (а. с. 6). Вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Позивач не наполягала на стягненні судового збору з відповідача та просила не стягувати з відповідача сплачений нею при подачі позову судовий збір. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 серпня 2002 року між ними зареєстровано шлюб. Вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Між ними припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, судовий збір з відповідача не стягувати та розглядати справу у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Крім того, просив розглядати справу у його відсутність. Суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 серпня 2002 року Добронадіївською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис №03. Вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер. Оскільки, відповідач визнав позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Позивач на стягненні судових витрат не наполягала та просила не стягувати з відповідача судовий збір, сплачений нею при подачі позову. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 листопада 2013 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З 2019 року вони проживають окремо, між ними припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Фактично сім`я розпалася, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, судовий збір з відповідача не стягувати та розглядати справу у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, просив розглядати справу у його відсутність. Суд в межах заявлених позовних вимог встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №408. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер. Оскільки, відповідач визнав позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Позивач на стягненні судових витрат не наполягала та просила не стягувати з відповідача судовий збір, сплачений нею при подачі позову. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved