Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просить суд встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] стосовно [PERSON] , [INFO] та внести зміни у книгу записів актів громадського стану про народження від 11.03.1982 року в актовий запис № 12 зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського районного управління юстиції Київської області записавши її батьком [PERSON] . Вказуючи на те, що її батьки з 1976 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. На дату її народження, [INFO] , шлюб між батьками у встановленому порядку не був зареєстрований в зв`язку з чим в свідоцтві про народження позивачки зазначено батьком [PERSON] . Вказаний запис про батька було здійснено зі слів матері. Батьки позивачки спільно проживали, вели спільне господарство з 1976 року і в подальшому після реєстрації шлюбу, 15.11.1980 року, та до розлучення у 1992 році. Батько, [PERSON] завжди визнавав її своєю рідною дочкою, належним чином утримував її, із батьківською любов`ю та повагою виховував, оберігав. Позивачка знала, що він є її рідним батьком. Батька вона доглядала до смерті, шануючи пам`ять про нього і після смерті. 02.08.2018 року [PERSON] у Великосолтанівській сільській раді склав заповіт на її ім`я яким на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно саме на неї. [INFO] її батько [PERSON] помер. Факт встановлення батьківства необхідний для прийняття спадщини. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2020 року заяву залишено без руху (а.с. 22-24). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2020 року відкрито окреме провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 29). [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій вона просила розглядати справу без її участі, заявленні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 68). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.42). [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про слухання справи у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує (а.с. 72). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Інших заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] , проживали однією сім`єю та перебували у фактичних шлюбних відносинах з 1976 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції в Київській області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Руликів Васильківського району, Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 12. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . На час народження позивачки, 05.05.1979 року шлюб між її батьками не було зареєстровано і тому у свідоцтві про її народження батьком зазначено [PERSON] . Даний запис було зроблено зі слів матері. 15 листопада 1980 році [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.11). Проте 11 березня 1992 році батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.11). Відповідно до Довідки № 181 від 19.09.2020 року виданою виконкомом Великосолтанівської сільської ради вбачається, що батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] відповідно до записів Погосподарської книги проживали однією сім`єю у період з 1980 року по 1990 рік в [ADDRESS] та вели спільне господарство (а.с. 14, 16-20). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Виконкомом Митницької сільської ради Васильківського району Київської області 16 листопада 2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 3 (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.02.2019 року Виконавчим комітетом Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області вбачається, що батько заявниці - [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 7 (а.с.12). Відповідно до заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Великосолтанівської сільської ради 02 серпня 2018 року, [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до довідки № 182 від 16.09.2020 року підтверджується, що [PERSON] понесла всі витрати по організації похоронів свого батька [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до пояснень свідка, [PERSON] , яка зазначає, що батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 69). Як вбачається із спадково й справи до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (а.с.50-61). Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (пункт 3) роз`яснив, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України. Згідно зі статтею 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. За змістом наведеної норми закону, чинної на час народження [PERSON] , при встановленні судом батьківства враховуються (але не виключно) вказані обставини: спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і померлим [PERSON] або спільне виховання чи утримання ними дитини, а також докази, що з достовірністю підтверджують визнання померлим [PERSON] батьківства. Підставою для встановлення батьківства є належні на достатні відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Разом з тим частина третя статті 53 КпШС України та положення ЦПК України не обмежують коло доказів, які можуть бути взяті судом до уваги, що з достовірністю підтверджують батьківство. Частиною третьою статті 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі статтею 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. У необхідних випадках суд для з`ясування питань, пов`язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18). Відповідно до ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю України в редакції 1969 року, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її народження, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено на підставі належним чином досліджених доказів обставини того, що мати позивача [PERSON] та померлий [PERSON] разом проживали однією сім`єю й вели спільне господарство, виховували та утримували дочку, а також, що померлий [PERSON] за життя визнавав позивача своєю дитиною проживав разом з нею до смерті, склавши також на неї заповіт, а тому суд дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог щодо встановлення батьківства та похідної вимоги про внесення відповідних змін до актового запису щодо народження позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved