Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Русских Світлана Борисівна про розірвання договору довічного утримання, про визнання права власності. В якості обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступі обставини. Так, 13.12.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С. Б. та зареєстрований в реєстрі за №2646. Згідно вищевказаного договору [PERSON] передає у власність [PERSON] квартиру під [ADDRESS] , яка належить:1//2 частина на праві спільної сумісної власності, яка набута у шлюбі [PERSON] та його дружини [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від №17757 від 29.11.1996р., укладеному на Одеській Товарній Біржі та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2006 р., яке зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 28.02.2007 р. за р. №17994441, номер запису 67 в кн.631пр-10; 1/2 частка на праві особистої власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Восьмою одеською держнотконторою 13.03.2007 р. за р.№ 3-827, зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 28.04.2007 р. за р.№ 17994441, номер запису 67 в кн.646пр-128. Вказана квартира складається з трьох житлових кімнат загальною площею 62,4 кв.м., житловою - 42,5 кв.м. Відповідно до зазначеного договору [PERSON] зобов`язується забезпечувати [PERSON] та [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] утриманням та доглядом довічно. Згідно п. 2 п.п. 2.1., 2.2. Договору матеріальне забезпечення з утримання, яке щомісяця має надаватись Набувачем Відчужувачу та його дружині, оцінюється сторонами сумі однієї мінімальної пенсії. Утримання визначається у вигляді: надання побутових послуг (прання постільної білизни один раз на 14 днів, послуги перукарні - один раз на місяць, за потребою - ремонт побутової, а також аудіо - видеотехники), забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, оплати житлово-комунальних послуг. Позивачка стверджує, що відповідачка не виконує передбачені договором обов`язки, на надає утримання та догляд. [INFO] [PERSON] помер. Пунктом 3.2.2. Договору передбачений обов`язок Набувача у разі смерті Відчужувача та його дружини поховати їх. Однак відповідачка не поховала [PERSON] і будь-якої допомоги в організації похорон не надала. Поховав [PERSON] його син [PERSON] , який помер [INFO] . Пунктом 3.1.2. Договору передбачено право Відчужувача вимагати розірвання Договору та повернення квартири у разі невиконання або неналежного виконання Набувачем своїх обов`язків. В пункті 4.5. Договору зазначено: цей Договір може бути розірвано за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання одною із сторін - в судовому порядку на вимогу Набувача або Відчужувача або його Дружини. На підставі викладеного, позивачка просить: договір довічного утримання (догляду) від 13.12.2017р., який був укладений між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Русских С.Б., зареєстрованого у реєстрі № 2647 - розірвати. припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , яка вона набула на підставі договору довічного утримання (догляду) від 13.12.2017р., який був укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Русских С.Б., зареєстрованого у реєстрі № 2647. визнати за нею право власності на 1/4 частки квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка, а також її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Позивачка особисто пояснила, що вона та її померлій чоловік [PERSON] були добрі знайомі з [PERSON] , а тому вони за спільною згодою, вирішили укласти договір довічного утримання. За вищевказаним договором [PERSON] повинна була доглядати та утримувати її з чоловіком. Однак вже після укладення договору [PERSON] стала неналежним чином виконувати умови договору, не надавала необхідної допомоги у побутових справах, а також не надавали їм кошти. Фактично через декілька тижнів після укладення договору її чоловік [PERSON] помер, проте враховуючи неналежне ставлення до них [PERSON] , їх син [PERSON] вирішив поховати батька самостійно. Після смерті [PERSON] відповідачка перестала виконувати свої обов`язки за договором, не допомагала їй. Відповідачка, а також її представник позовні вимоги не визнали у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка [PERSON] , а також її померлий чоловік [PERSON] зловживали спиртними напоями, вели антисуспільний спосіб життя, у зв`язку з чим, потребували сторонньої допомоги. Окрім того, відносини між ними та сином [PERSON] були дуже напружені, а тому вони мешкали окремо. Відповідачка пояснила, що саме [PERSON] та [PERSON] звернулись до неї з пропозицією укласти договір довічного утримання, оскільки самостійно не мали можливості себе забезпечити як матеріально, а також у побуті. Вона погодилась укласти з ними договір, при цьому при укладенні договору вона була вимушена погасити кредити, які вони мали, а також надала їм певні кошти. В той же час, вона поставила умови, що буде проживати у їх квартирі з метою надання допомоги, на що вони погодились та зареєстрували її в квартирі. Однак після того, як про укладення договору дізнався їх син [PERSON] він влаштував сварку, а також не дав їй можливості виконувати умови договору. Окрім того, після того, як вона дізналась про смерть [PERSON] , вона одразу приїхала до них, проте син [PERSON] її вигнав, а також не дав можливості виконувати свої обов`язки щодо поховання. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Русских Світлана Борисівна в судовому засіданні пояснила, що вона дійсна посвідчила договір утримання (догляду) від 13.12.2017р., який був укладений між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Перед укладенням договору вона неодноразово спілкувалась зі сторонами, встановлювала умови та наміри сторін, роз`яснювала правові наслідки укладення договору. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що 13.12.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С. Б. та зареєстрований в реєстрі за №2646. Згідно вищевказаного договору [PERSON] передає у власність [PERSON] квартиру під [ADDRESS] , яка належить:1/2 частина на праві спільної сумісної власності, яка набута у шлюбі [PERSON] та його дружини [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від №17757 від 29.11.1996р., укладеному на Одеській Товарній Біржі та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2006 р., яке зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 28.02.2007 р. за р. №17994441, номер запису 67 в кн.631пр-10; 1/2 частка на праві особистої власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Восьмою одеською держнотконторою 13.03.2007 р. за р.№ 3-827, зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 28.04.2007 р. за р.№ 17994441, номер запису 67 в кн.646пр-128. Вказана квартира складається з трьох житлових кімнат загальною площею 62,4 кв.м., житловою - 42,5 кв.м. Відповідно до зазначеного договору [PERSON] зобов`язується забезпечувати [PERSON] та [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] утриманням та доглядом довічно. Згідно п. 2 п.п. 2.1., 2.2. Договору матеріальне забезпечення з утримання, яке щомісяця має надаватись Набувачем Відчужувачу та його дружині, оцінюється сторонами сумі однієї мінімальної пенсії. Утримання визначається у вигляді: надання побутових послуг (прання постільної білизни один раз на 14 днів, послуги перукарні - один раз на місяць, за потребою - ремонт побутової, а також аудіо - видеотехники), забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, оплати житлово-комунальних послуг. -забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептами; -оплати житлово-комунальних послуг. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з договору довічного утримання (догляду). Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване. В договорі довічного утримання (догляду) який був укладений між сторонами не встановлено умов покладення виконання своїх обов`язків боржником на іншу особу. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачка в якості доказів виконання своїх обов`язків за договором посилається на те, що вона після підписання договору випрала всю білизну, постригла [PERSON] , провела за допомогою сантехника ремонтні роботи у ванній кімнаті, для чого придбала товару на суму 246 грн. про що свідчить товарний чек від 13.12.2017 року та сплатила за роботу сантехніка 400 грн. Окрім того, 19 грудня 2017 року вона сплатила рахунок ПАТ «Одесаобленерго» Північний РЕМ а саме заборгованість за споживання електроенергії за період - листопад 2017 року в сумі 1635, 73 грн. через Приватбанк двома сумами -1235 грн. та 400 грн.. У грудні вона передала [PERSON] , згідно п.2.1 матеріальне забезпечення у розмірі однієї мінімальної пенсії 1375 грн.. Окрім того, ще до укладення договору, вона 11.12.2017 року у касі ТОВ «ВОСТОК ФІНЕКСПЕРТ» сплатила за [PERSON] : пеню згідно договору ОФ-00131258 від 04.11.2017 року -90 грн.00 коп. (квитанція до прибуткового касового ордеру №1 від 11 грудня 2017року). відсотки згідно договору ОФ-00131255 від 04.11.2017 року - 192 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру №1 від 11 грудня 2017року). погашення кредиту згідно договору ОФ-00131258 від 04.11.2017 - 600 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру №1 від 11 грудня 2017року). Окрім того, в листопаді 2018р. вона сплатила за комунальні послуги суму у розмірі 1280 гривень. Суд вважає, що з вищевказаних доказів можливо прийняти до уваги, як належне виконання умов договору, лише факт оплати відповідачкою заборгованість за споживання електроенергії за період - листопад 2017 року в сумі 1635, 73 грн., а також витрат за проведення сантехнічних робіт. Однак договір довічного утримання, який був укладений між сторонами, передбачав довічне утримання ще ї третьої особи, на користь було укладено договір, а саме - [PERSON] .. Суд вважає, що зі сторони відповідачки не надано жодного доказу виконання п.п. 2.1. Договору, а саме надання послуг, або матеріального забезпечення у розмірі однієї мінімальної пенсії, ані померлому [PERSON] , ані позивачці - [PERSON] .. Суд також не приймає до уваги твердження відповідачки, що вона не мала можливості сплачувати будь-які кошти позивачці, оскільки остання відмовлялась з нею спілкуватись. Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку . Однак відповідачка не зверталась до нотаріуса із заявою про внесення коштів на депозит, згідно пп. 2.1 договору. Окрім того, факт оплати відповідачкою у листопаді 2018р. комунальних послуг у розмірі 1280 гривень, фактично відбувся після звернення [PERSON] до суду з відповідним позовом. (а.с. 109-116) В той же час, з матеріалів справи вбачається, що з грудня 2017р. по листопада 2018р. за комунальні послуги розрахувалась саме [PERSON] , у якої зберігаються оригінали чеків на оплату комунальних послуг. (а.с. 64-82) Суд також критично ставить до пояснення свідків - [PERSON] та [PERSON] . Так свідок [PERSON] не зміг дати пояснення по суті питання щодо виконання [PERSON] умов договору, а посилання на передання одноразово коштів не свідчать про постійне виконання умов договору. Свідок [PERSON] стверджував, що його мати постійно надавала допомогу [PERSON] , якого він добре знав. Він також пояснив, що [PERSON] ніколи не зловживав алкогольними напоями, однак це суперечить позиції його матері [PERSON] , яка стверджувала зворотне. В той же час, свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт невиконання [PERSON] своїх обов`язків за договором. Так свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що постійно приймали участь у житті [PERSON] та [PERSON] , та не бачили, щоб відповідачка здійснювала їх утримання. Крім того, вони пояснили, що [PERSON] та [PERSON] зловживали алкогольними напоями. Свідок [PERSON] пояснив, що що мешкає у квартирі з липня 2017 року та по цей час, ніколи не бачив відповідачку, щоб вона здійснювала будь-яке утримання [PERSON] та [PERSON] .. Свідок [PERSON] який є племінником позивачки, також пояснив, що йому не відомо, щоб відповідачка здійснювала утримання померлого [PERSON] та позивачки. Отже судом встановлені факти невиконання відповідачкою обов`язків, які визначені у договорі довічного утримання, а саме невиконання п. 2.1 договору щодо надання матеріального забезпечення у розмірі однієї мінімальної пенсії позивачці - [PERSON] п.п. 2.2. щодо надання надання побутових послу, забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, оплати житлово-комунальних послуг, забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептами; оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Отже, враховуючи, що договір був укладений на користь третьої особи, а саме позивачки [PERSON] вона має право на захист порушення права шляхом розірвання договору довічного утримання. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно розірвати договір довічного утримання (догляду) від 13.12.2017р., який був укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), відповідно до якого [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) передав у власність [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) квартиру [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Русских С.Б., зареєстрованого у реєстрі № 2647. Враховуючи, що суд розриває договір довічного утримання, то як наслідок, необхідно припинити право власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на квартиру [ADDRESS] , яка вона набула на підставі договору довічного утримання (догляду) від 13.12.2017р., який був укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Русских С.Б., зареєстрованого у реєстрі № 2647. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 1127 від 28.12.2017р., зареєстрований Лиманським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області. (а.с. 13) Отже, враховуючи, що відчужувач помер, то, в даному випадку виникли спадкові правовідносини, а тому неможливо визнати право власності за померлою особою В зв`язку з чим, суд вважає, що право на визнання за собою права власності на квартиру [ADDRESS] належить саме спадкоємцям померлого і повинно вирішуватися нотаріусом під час видачі свідоцтва про право на спадщину, або в судовому порядку. За вищевказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині визнання права власності на 1/4 частки квартири [ADDRESS] повинні вирішуватись між спадкоємцями померлого, оскільки відповідачка - [PERSON] не спадкоємцем померлого, а отже не є належним відповідачем за даними вимогами.

Outcome: partial