Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи - [PERSON], Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, Служба у справах дітей Комінтернівського районного Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, в якому з урахуванням уточнень просить усунути перешкоди у здійсненні її прав щодо участі у спілкуванні та вихованні її онука, [PERSON], [INFO]; визначити спосіб її участі у спілкуванні та вихованні з онуком, [PERSON], а саме можливості побачення онука у дитячому закладі та спілкування з ним за межами закладу щопонеділка з 15-00 до 19-00, за місцем її проживання (та за місцем реєстрації доньки та онука - в квартирі [ADDRESS]) один раз на місяць, у вихідний день, з 10-00 до 17-00, в літній час до 19-00. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її рідна донька - [PERSON] має сина [PERSON], [INFO]. Місце проживання доньки та онука зареєстровано за адресою: [ADDRESS], де фактично мешкає і позивач разом з іншою донькою. Фактично відповідач [PERSON] після народження дитини мешкала разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивач постійно і безперешкодно відвідувала онука, приймала участь у його вихованні. Після розірвання шлюбу з [PERSON] у вересні 2013 року, її донька [PERSON] стала проживати з іншим чоловіком та його ріднею за адресою: [ADDRESS], забрала з собою й онука [PERSON], заборонивши спілкування з ним. З того часу ані в дитячому садку № 375, який відвідує [PERSON], ані за місцем його теперішнього проживання за адресою: [ADDRESS], ані за місцем його реєстрації за адресою: [ADDRESS], позивач не має змоги зустрітися та спілкуватися з дитиною. На всі її спроби спілкування представниками дитячого садка або безпосередньо відповідачем та членами її нової родини викликались правоохоронні органи. З огляду на зазначене, вона звернулась з позовом до суду. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити та надати їй можливість брати участь у вихованні та спілкування з онуком одного разу на тиждень у дитячому садочку, та одного разу на місяць за її місцем проживання. Відповідач надала заперечення на позов, в яких просить в задоволенні позову відмовити. Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що посилання позивача на те, що вона постійно приймала участь у спілкуванні та вихованні її сина є необґрунтованими, оскільки вона відвідувала дитину не більше одного разу на місяць, [PERSON] ніколи не залишався з нею наодинці. Після того, як вона вимушена була залишити дитину з колишнім чоловіком, [PERSON] ніколи не підтримувала її, робила все, щоб їй не віддали дитину. Відібравши дитину згідно рішення суду, вона стала проживати у цивільному шлюбі з чоловіком та його батьками, які підтримують її та дитину. Рідна ж бабуся [PERSON], з'являючись кожного разу для спілкування з онуком, провокувала скандал, викликала міліцію. У судовому засіданні відповідач зазначила, що під час розгляду справи в суді нею вже надавалась можливість позивачеві у спілкуванні з онуком, дитина відвідувала бабусю, залишалася з нею наодинці, тому вона не заперечує проти зустрічей бабусі з онуком у першу неділю кожного місяця з 9-00 до 13-00 виключно в її присутності. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти позовних вимог [PERSON] Зазначає, що протягом тривалого часу син [PERSON] проживав з ним та його матір'ю. Позивач всіляко опікувалась онуком, купляла йому одяг, іграшки, їжу. Однак після того, як відповідач забрала дитину до себе, спілкування з онуком припинилось. Третьою особою - Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР надано висновок про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онуком, [PERSON] Згідно зазначеного висновку № 95 від 17.02.2014 року Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, як представник органу опіки та піклування, вважає за недоцільне встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком, [PERSON] У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] пояснила, що під час розгляду питання була проведена психологічна діагностика малолітнього [PERSON]. Під час тестування з'ясовано, що соціальне та сімейне оточення дитина сприймає позитивно, відсутність спілкування з бабусею не є психотравмуючим фактом для [PERSON], емоційний зв'язок з нею порушений, що викликає у хлопчика почутті тревоги, нестабільності, подавленості. Бабуся [PERSON] не відіграє своєї соціально-значимої ролі в його житті та не асоціюється з поняттям дома та сім'ї. Представник третьої особи Служби у справах дітей Комінтернівського району у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] (позивач) є матір'ю [PERSON] (відповідач), що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. 20.11.2009 року [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (третя особа) у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ зареєстрували шлюб, про що вчинено актовий запис № 506. [INFO] у подружжя народилась дитина - [PERSON]. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.08.2013 року шлюб між відповідачем та третьою особою розірвано. Крім того, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.08.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02.09.2013 року, визначено постійне місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з його матір'ю [PERSON]. З довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, наданої Дільницею № 20 КП «Жилкомсервіс» 08.10.2013 року, вбачається, що [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач) та малолітній [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Згідно статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми онуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. Згідно ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтями 58, 59 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В обґрунтування можливості брати участь у вихованні та спілкування з онуком [PERSON] позивачем до матеріалів справи надано: медичну довідку про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів № 035570 від 17.03.2014 року, сертифікат про проходження профілактичного огляду № 820304 від 17.03.2014 року, довідку про результати флюорографії органів грудної клітини від 03.03.2014 року, довідку лікаря-терапевта про епідеміологічне оточення. Крім того, за заявою позивача Службою у справах дітей Комінтернівського району проведено обстеження умов проживання [PERSON] Згідно акту обстеження умов проживання, складеного 14.03.2014 року, комісією у складі: зав.сектором ССД Келчевською І.І., головний спеціаліст ССД Коломійцев С.О. проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS]. Зазначено, що умови проживання задовільні, в кімнаті шафа для речей, телевізор, стінка меблева, розкладний диван, канапе, журнальний стіл. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено такі умови: для дитини створено місце для відпочинку - канапе, є іграшки, постільна білизна, кухонні прилади. За результатами бесіди членами комісії встановлено, що бабуся бажає брати участь у вихованні онука. Ухвалою суду від 26.02.2014 року за клопотанням відповідача у ДІМ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області витребувано характеристику на [PERSON] та відомості щодо звернень громадян відносно [PERSON] Згідно наданої характеристики на громадянку [PERSON], [INFO], ДІМ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Кривошия І.В. повідомлено, що за час мешкання за адресою: [ADDRESS], до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області неодноразово зверталась з заявами [PERSON] щодо [PERSON], яка постійно вчиняє сварки у родині. Скарг зі сторони сусідів та мешканців будинку відносно [PERSON] не поступало. Спиртними напоями [PERSON] не зловживає, наркотичну речовину не вживає, скандалів з мешканцями будинку не вчиняє, громадський порядок не порушує. При цьому, допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] - матір позивача та бабуся відповідача, пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS]. Квартира двокімнатна, одну кімнату займає вона, іншу - [PERSON] та її молодша донька. Між ними встановлено порядок користування кімнатами, розподілено особові рахунки, доступу до кімнат одна одної вони не мають. [PERSON] погано ставиться до своєї старшої доньки [PERSON], ніколи не приділяла їй достатньо уваги, коли [PERSON] пішла від свого чоловіка, то змушена була проживати у неї на дачі, оскільки мати не пускала її додому. Чи створені умови у кімнаті її дочки для перебування онука вона не знає, оскільки не має доступу до її кімнати. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд вважає, що позивач згідно ст. 257 СК України має право на спілкування зі своїм онуком [PERSON], та дійшов висновку про необхідність усунення [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні з її онуком, [PERSON], [INFO], визначивши дні та години спілкування з онуком. При цьому суд критично оцінює висновок № 95 від 17.02.2014 року Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, яким орган опіки та піклування вважає за недоцільне встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком, [PERSON], оскільки згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як вбачається з висновку № 95 від 17.02.2014 року, рішення прийнято за наслідками проведеної психологічної діагностики малолітнього [PERSON]. При цьому відсутні посилання на врахування думки батьків щодо можливості участі бабусі у спілкуванні з онуком, результати обстеження умов проживання тощо. Крім того, зазначене порушує право малолітньої особи на спілкування з членами своєї родини. Визначаючи дні та години спілкування з онуком, суд враховує наступне. Позивач просить надати можливість побачення онука у дитячому закладі та спілкування з ним за межами закладу щопонеділка з 15-00 до 19-00, за місцем її проживання (та за місцем реєстрації доньки та онука - в квартирі [ADDRESS]) один раз на місяць, у вихідний день, з 10-00 до 17-00, в літній час до 19-00. Матір малолітнього [PERSON] не заперечує проти зустрічей бабусі з онуком у першу неділю кожного місяця з 9-00 до 13-00 виключно в її присутності. Батько малолітньої дитини - [PERSON] підтримує позицію бабусі. Як вбачається з довідки № 77 від 26.03.2014 року, наданої КЗ «ДНЗ (ясла-садок) № 375 Харківської міської ради» [PERSON] відвідує садок № 375 з 09.09.2013 року і по теперішній час. Згідно розподілу часу на процеси життєдіяльності дітей четвертого року життя групи № 12 у КЗ «ДНЗ (ясла-садок) № 375 Харківської міської ради» діти перебувають у садочку з 8-00 до 17-00. З огляду на викладене, спілкування бабусі з онуком щопонеділка з 15-00 до 17-00 не є можливим, оскільки буде порушувати порядок перебування дитини у дошкільному навчальному закладі. Таким чином, суд вважає за можливе визначити час спілкування бабусі з онуком у понеділок з 17-00 до 19-00. При цьому, суд вважає обгрунтованими доводи позивача про необхідність спілкування з онуком не рідше, ніж раз на тиждень (щопонеділка), оскільки онук є малолітнім (4 роки). Відповідач не заперечує проти спілкуванні бабусі з онуком один раз на місяць у неділю з 9-00 до 13-00, у судовому засіданні зазначила, що згідно розпорядку дня у вихідні з 12-00 до 15-00 триває денний сон її сина [PERSON], тому суд вважає за доцільне встановити часи спілкування онука з бабусею - кожну другу неділю місяця з 10-00 до 17-00 години. З довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, наданої Дільницею № 20 КП «Жилкомсервіс» 08.10.2013 року, вбачається, що [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач) та малолітній [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження умов проживання, складеного 14.03.2014 року, комісією у складі: зав.сектором ССД Келчевською І.І., головний спеціаліст ССД Коломійцев С.О., зазначено, що умови проживання за адресою: [ADDRESS], задовільні, в кімнаті для виховання, розвитку та проживання дитини створено такі умови: для дитини створено місце для відпочинку - канапе, є іграшки, постільна білизна, кухонні прилади. У судовому засіданні відповідач зазначила, що під час розгляду справи в суді нею вже надавалась можливість позивачеві у спілкуванні з онуком, дитина відвідувала бабусю, залишалася з нею наодинці, з огляду на що суд вважає за доцільне надати можливість перебування дитини по місцю проживання бабусі за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає за можливе встановити наступні дні та години спілкування з онуком: щопонеділка з 17-00 до 19-00 години, кожну другу неділю місяця з 10-00 до 17-00 години з правом перебування дитини по місцю проживання бабусі за адресою: [ADDRESS], виїздом в місця громадського відпочинку. Щодо обов'язкової участі відповідача під час спілкуванні бабусі з онуком, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що між матір'ю та донькою склались неприязні стосунки, що зумовлює конфліктну ситуацію між ними, приводить до суперечок, а тому негативно впливає на психіку малолітньої дитини та її розвиток, в тому числі формує негативне уявлення про взаємовідносини в сім'ї. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial