Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та аліментів на утримання дружини. Позивач при зверненні до суду обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню спільних дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні у позивача. Позивач зазначає, що вона не має достатніх коштів для утримання дітей, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу. В зв'язку із зазначеним позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей щомісячно в сумі 3000 грн. до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, направивши до суду замість себе представника, яка в судовому засіданні проти задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку заперечувала посилаючись на те, що позивач працює не офіційно та має значний, не регулярний дохід, який витрачає на свої потреби, а відповідач на даний час безробітний та не має можливості сплачувати кошти на утримання позивача. Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей щомісячно в сумі 3000 грн. до досягнення дітьми повноліття, представник відповідача заперечувала частково, вважаючи суму, яку позивач просила суд стягувати з відповідача завищеною. Представник відповідача визнала позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 309,60 грн. щомісячно на кожну дитину, посилаючись на те, що зазначена сума є мінімальним розміром аліментів на одну дитину віком до шести років у листопаді 2014 року, згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік». Суд, заслухавши пояснення сторін, присутніх в судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27. 09. 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24. 10. 2014 року було розірвано. Вбачається, що від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні у позивача та проживають разом із позивачем. Вбачається, що позивач з 16. 12. 2013 року по [INFO] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується копією наказу КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва »№ 214-к від 10. 12. 2013 року (а.с. 9). Позивач при зверненні до суду посилаючись на те, що вона перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною трирічного віку та не має достатніх коштів для утриманні дітей та себе, просила суд про задоволенні позову. Представник відповідача проти задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку заперечувала посилаючись на те, що позивач працює не офіційно та має значний, не регулярний дохід, який витрачає на свої потреби, а відповідач на даний час безробітний та не має можливості сплачувати кошти на утримання позивача. Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей щомісячно в сумі 3000 грн. до досягнення дітьми повноліття, представник відповідача заперечувала частково, вважаючи суму, яку позивач просила суд стягувати з відповідача завищеною. Представник відповідача визнала позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 309,60 грн. щомісячно на кожну дитину, посилаючись на те, що зазначена сума є мінімальним розміром аліментів на одну дитину віком до шести років у листопаді 2014 року, згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік». Суд, зважаючи на пояснення сторін та обставини справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач не має постійного місця роботи, офіційно не працевлаштований та має не регулярний дохід. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що позивач несе витрати по утриманню дітей і немає достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дітей, з врахуванням: віку дітей, забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров'я та відпочинок, а відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, враховуючи передбачені законом обставини, а також те, що позивач самостійно виховує дітей і діти проживають разом з нею, з урахуванням того, що відповідач визнав позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 309,60 грн. щомісячно на кожну дитину, вважаючи зазначену суму достатньою для утримання дітей, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, слід зазначити наступне. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що не повнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, а також те, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині, однак зважаючи на те, що відповідач на даний час не працює та не має достатніх доходів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині, вважаючи на можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання позивача в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною трьох років. З урахуванням часткового задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України. За таких обставин,

Outcome: partial