Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову вона вказала, що 02.11.2014 року помер її дідусь [PERSON], якому на праві приватної власності, згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки та Акту про закінчення будівнивництва, належить житловий будинок № 20 по вул. Будьоного, в м. Чугуєві, Харківської області. Після його смерті у вищевказаному будинку залишилась проживати його дружина [PERSON], яка померла 27.10.2015 року. Після їх смерті спадкоємицею першої черги є відповідач [PERSON], яка є донькою померлих, та міг би бути її батько [PERSON], але він помер задовго до відкриття спадщини 22.11.1992 року. Після смерті бабусі [PERSON] вона звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлих дідуся та бабусі, але їй було повідомлено, що нею було пропущено шестимісячний строк для звернення до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, після [PERSON], померлого 02.11.2014 року. Поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини вона просила визнати той факт, що ніхто із спадкоємців після смерті діда не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, і вона не знала, що це потрібно робити, оскільки на той час ще була жива її бабуся, а тому єдиною спадкоємицею, яка фактично прийняла спадщину була саме [PERSON], і вона вважала, що потрібно звертатись до нотаріальної контори вже після її смерті. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позовні вимоги, посилалась на те, що після смерті дідуся [PERSON], померлого 02.11.2014 року, вона не зверталась до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини, у передбачений законом шестимісячний строк, оскільки, по-перше, вона не знала, що необхідно звертатись до нотаріальної контори, а, по-друге, тому що її бабуся [PERSON] проживала у спадковому будинку і вона не хотіла її травмувати. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, та пояснив, що позивач не надала документів, які могли б підтвердити поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого [PERSON] Більше того, [PERSON] не подавала взагалі не подавала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а доказів фактичного прийняття спадщини після його смерті нею надані не були. Крім того, він посилався на те, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порушення вищевказаної норми позивач не вказала, що її права були порушені та чому саме вона має право на звернення до суду. Третя особа просила слухати справу без участі її представика та винести рішення відповідно до чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що 02.11.2014 року помер дідусь позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 523195, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 428 (а.с. 11). [PERSON] на праві приватної власності, згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Чугуївською районною державною нотарільною конторою 01.12.1953 року, реєстровий номер 7540 та Акту про закінчення будівнивництва, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чугуївською міською ради Харківської області від 12.12.1958 року, належить житловий будинок № 20 по вул. Будьоного, в м. Чугуєві, Харківської області. Після смерті [PERSON] у вищевказаному будинку залишилась проживати його дружина [PERSON], яка померла 27.10.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 523156, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 436 (а.с. 10). Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкоємицею першої черги є відповідач [PERSON], яка є донькою померлих, та міг би бути батько позивача [PERSON], але він помер задовго до відкриття спадщини 22.11.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 316372, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 416 (а.с. 9). Після смерті бабусі [PERSON] позивач звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлих дідуся та бабусі, але [PERSON] було повідомлено, що нею було пропущено шестимісячний строк для звернення до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, після [PERSON], померлого 02.11.2014 року. Поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач просила визнати той факт, що ніхто із спадкоємців після смерті діда не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, і [PERSON] не знала, що це потрібно робити, оскільки на той час ще була жива бабуся, а тому єдиною спадкоємицею, яка фактично прийняла спадщину була саме [PERSON], і позивач вважала, що потрібно звертатись до нотаріальної контори вже після її смерті. Позивач вважає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому їй можливо визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, але суд з такими не висновками не погоджується з наступних пістав. Відповідно до \~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. \~Також суд касаційної інстанції в своїх рішеннях по конкретним справам\~\~зазначав, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. \~\~Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, то це відповідно до вимог\~ст. 58 ЦПК України, переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені\~ст. 1270 ЦК України. Однак суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини в період з 02.11.2014 року, з моменту відкриття спадщини, по січень 2016 року.\~\~\~\~ Відсутні будь-які інші дані про те, що позивач протягом шестимісячного строку після смерті [PERSON] були позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (хвороба, лікування, виїзд за кордон та інше). Позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, її вимоги не ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права, а тому у задоволенні позову суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: dismissed