Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав. В позові зазначила, що 03 серпня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя зроблено запис за № 180 та видано свідоцтво про одруження. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачкою. Спільне життя у подружжя не склалось, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями. Через це та різні погляди на сімейні стосунки в сім'ї виникали непорозуміння та сварки, які привели до розпаду сім'ї. У зв'язку з зазначеними обставинами позивачка зверталась до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини від заробітку до повноліття дитини, про що свідчить рішення Жовтневого районного суду від 09.01.2003 р. Відповідач покинув сім'ю у квітні 2003 року, вимагаючи повернути йому гроші, які з нього утримали на користь дитини й по теперішній час ухиляється від виконання своїх зобов'язань, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим станом на 01.10.2013 р. утворилась заборгованість по аліментам в сумі 44811 грн. 94 коп. В результаті вищезазначеного рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2004 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Всі питання, пов'язані з вихованням дитини вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки відповідача. Дочка знаходиться на її повному утриманні. Також позивачка зазначає, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання та підготовку до самостійного життя та ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Крім того відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, ухиляється від спілкування з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення та не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; відсутність зацікавленості до її внутрішнього світу. В заяві просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивачка підтвердила зазначені в позові обставини, наполягала на ухваленні заочного рішення у справі та задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району у судове засідання не з'явився та надіслав на адресу суду листа, в якому прохав розглядати справу за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду, враховуючи пояснення сторін та надані докази (а.с. 40). Прокурор висловив думку про наявність підстав позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, прокурора, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги інтереси дитини, суд вважає доцільним позов задовольнити. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В ході судового розгляду було встановлено, що обставини, наведені в позові, відповідають дійсності. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у 03.08.2001 р. відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя, у 2004 році шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Згідно довідки № 766/03/7-60 від 21.10.2013 р. Шевченківського ВДВС ЗМУЮ вбачається, що заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.10.2013 року становить 44811,394 грн. Відповідач покинув сім'ю, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання та підготовку до самостійного життя та ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Вихованням, духовним та фізичним розвитком займається позивачка, дитина знаходиться на повному її утриманні та вихованні, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до висновку, наданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органа опіки та піклування, районна адміністрація ЗМР по Шевченівському району, як орган опіки та піклування вважає недоцільним на даний час, позбавляти [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього доньки [PERSON], у зв'язку з відсутністю відомостей про місце перебування відповідача та неможливості з'ясувати подальші наміри батька щодо виховання, утримання і розвитку малолітньої дитини. Наданий висновок суд оцінює критично. На думку суду, цей висновок свідчить про ухилення органу опіки та піклування від належного ставлення до покладених обов'язків, оскільки недоцільність позбавлення батьківських прав зазначеним органом мотивується тим, що неможливо з 'ясувати подальші наміри батька щодо виховання, утримання і розвитку малолітньої дитини, у зв'язку з відсутністю його на засіданні комісії. Суд вважає, що неявка відповідача на комісію свідчить про те, що він дійсно не цікавиться дитиною, ігнорує не тільки суд, але й орган опіки та піклування. На думку суду, в такому випадку слід керуватися інтересами дитини та вирішувати питання про позбавлення відповідача батьківських прав, а не чекати, коли відповідач нарешті знайде час прийняти участь у засіданні комісії та висловить свої «наміри щодо виховання, утримання і розвитку малолітньої дитини», аліменти на користь якої він не сплачує, не зважаючи на рішення суду.. Позовні вимоги підтверджуються письмовими доказами: копіями свідоцтв про одруження та розірвання шлюбу (а.с. 4, 9), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 5), копією паспорта позивачки (а.с.8), копією виконавчого листа (а.с.10-11), копією розпорядження № 566/4 від 25.03.2003 р. (а.с. 12), довідкою № 766/03/7-60 від 21.10.2013 р. Шевченківського ВДВС ЗМУЮ (а.с. 13), довідкою Запорізького НВК 1-3 ступенів № 66 (а.с.14), психологічною характеристикою [PERSON] (а.с.15), висновком РА ЗМР по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача (а.с. 42). Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved