Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ з питань місця реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій також є зареєстрованим відповідач по справі [PERSON] . Згідно п.8.2 Договору купівлі-продажу її квартири продавець гарантував, що зареєстровану особу буде знято з реєстрації, та вона звільнить квартиру від особистих речей до 20.06.2019 року. Реєстрація відповідача в квартирі змушує позивачку нести додаткові витрати по оплаті квартирної плати, у зв`язку з чим просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України,ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. З копії договору купівлі-продажу квартири від 07.06.2019 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.8.2 вказаного Договору купівлі-продажу продавець гарантував, що зареєстровану особу [PERSON] буде знято з реєстрації, та продавець звільнить квартиру від особистих речей до 20.06.2019 року (а.с.9-10). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області особи відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,14). Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316,317,319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Відповідно до статті 317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з положеннями статті 391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-709 цс16. Враховуючи зазначене, оскільки відповідач не є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , участі в оплаті комунальних платежів не приймає, самостійний дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснює, що порушує права власника житла, оскільки вона зобов`язана нести додатковий тягар зі сплати нарахованих комунальних платежів, а доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.

Outcome: approved