Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в твердій грошовій на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1600 грн. щомісячно починаючи з травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07.10.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1843. Спільне життя з відповідачем не склалось, сумісне господарство не ведеться. Проживають з відповідачем окремо протягом останніх трьох років. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій формі. Вказує, що відповідач має задовільний стан здоров'я, працездатного віку, має регулярний дохід, працює в Чернігівському слідчому ізоляторі. Інших утриманців немає. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовну заяву підтримав, посилаючись викладені в ній обставини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу, однак заперечив щодо розміру аліментів, та вважає, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з його заробітку становить 1/4 частину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2017 по 07.07.2017 року, та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 07.10.2005 у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1843 ( а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] без реєстрації, що підтверджується актом від 26.05.2017 за підписами мешканців будинку [ADDRESS] Відповідно до довідки про доходи № 14 від 21.07.2017, [PERSON] працює молодшим інспектором в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та його дохід з січня 2017 року по червень 2017 становить 27 620, 48 грн. ( а.с. 31). Відповідно до довідки ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» № 150 від 13.07.2017, [PERSON] прописаний та проживає за адресою : [ADDRESS] займає 1 ліжко-місце в гуртожитку, що належить ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ( а.с. 32). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі. За умов частини першої та третьої ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції чинній на час подання позовної заяви до суду) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 (набрав законної сили 08.07.2017) внесено зміни зокрема до ч. 2 ст. 182 СК України, яку викладено в новій редакції, а саме розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2017 рік», прожитковий мінімум з 1 травня для дітей віком від 6 до 18 років - 1777 гривень, тобто 30 % становить 533, 10 грн. , а 50 % становить 888, 50 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, а також ту обставину, що відповідач має стабільний дохід та згоден сплачувати аліменти в частині 1/4 частини всіх видів заробітку, що відповідає вимогам діючого законодавства, а також ту обставину, що позивач в силу закону також зобов'язана утримувати дитину, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення позову, а саме вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.05.2017 по 07.07.2017, та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, покласти на відповідача.

Outcome: partial