Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] з вимогою повернення майна, набутого без достатньої правової підстави. Позовні вимоги, підтримані позивачем в судовому засіданні обґрунтовуються порушенням з боку відповідача умов укладеної між ними угоди щодо продажу належного на праві власності [PERSON] легкового автомобіля. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на ст.1212 ЦК України. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до положень ч.3 ст.76 ЦПК України (а.с. 41-42). Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди позивача, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши представлені ним на обґрунтування заявлених позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що 23 жовтня 2008 року [PERSON] нотаріально посвідченою довіреністю уповноважив [PERSON] на здійснення юридично значимих дій та вчинення будь-яких правочинів щодо належного йому на праві приватної власності легкового автомобіля марки ЗАЗ 110307, 2008 року випуску, з держ. № [NUMBER] (а.с. 5). В цей же день відповідач продав згаданий автомобіль [PERSON], отримавши за розпискою від покупателя 200 доларів США, 200 євро та 15 000 гривен (а.с. 4). За поясненням позивача, через декілька днів після укладення угоди [PERSON] скасував довіренність на проданий автомобіль, а 31 жовтня 2008 року працівниками Кременчуцького МУ ГУМВС України в Полтавській області згаданий автомобіль було вилучено у нього в звязку з порушенням кримінальної справи відносно [PERSON] за фактом заподіяння [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Постановою слідчого від 31 жовтня 2008 року автомобіль марки ЗАЗ 110307, 2008 року випуску, з держ. № [NUMBER] було приєднано до матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON] в якості речового доказу (а.с. 18) і передано за розпискою на зберігання власникові [PERSON] (а.с. 19). Постановою Автозаводського районного суду від 16 січня 2009 року [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності відповідно до ст.1 п. а ЗУ Про амністію від 12.12.2006 року. Правовідносини, що виникли, регулюються главою 83 ЦК України, яка регулює порядок набуття та збереження майна без достатньої правової підстави. Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, приймаючи до уваги, що на час розгляду справи судом, відповідач, скасувавши довіреність на право на здійснення [PERSON] юридично значимих дій та вчинення будь-яких правочинів щодо належного йому на праві приватної власності легкового автомобіля марки, та утримуючи автомобіль за розпискою, як його власник, продовжує також утримувати гроші, передані йому [PERSON] під час продажу згаданого автомобіля, вимоги позивача про витребування майна, набутого без достатньої правової підстави, підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Сума позову становить 18 500 грн., і зі слів [PERSON] обрахована ним відповідно до курсу гривні по відношенню до євро та долару США на час укладення угоди. Відповідно до розяснень, що містяться в п.14 Постанови ПВСУ Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18.12.2009 року у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно із наданою [PERSON] довідкою (а.с. 43) курс гривні по відношенню до долара та евро станом на 07.04.2010 року становить відповідно 7, 925 грн., та 10,616 грн. Визначаючи вартість безпідставно набутого майна, яке має бути повернуте потерпілому відповідно до розяснень Пленуму ВСУ з розрахунку курсу гривні на день ухвалення рішення, а не укладення угоди, як просить позивач, суд, враховуючи завдання цивільного судочинства та приймаючи до уваги характер правовідносин, які є предметом розгляду суду, вважає що такий спосіб захисту порушеного права відповідатиме принципу диспозитивності цивільного судочинства. Отже, загальна сума грошових коштів, що має бути повернута потерпілому, становитиме 18 708 грн.: де 200 доларів США х 7,925 = 1 585 грн. , + 200 євро х 10,616 = 2 123 грн., + 15 000 грн. = 18 708 грн. Судові витрати відповідно до положень ст. 88 ЦПК України покладені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved