Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Христинівського району про встановлення права на успадкування державного акта на право колективної власності на землю. Просила встановити її права на успадкування від її матері [PERSON] державного акта на право колективної власності на землю серії ЧР № 16-22, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Вербуватське» с. Вербувата Христинівського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до рішення районної ради від 31.03.1998 р. за № 4-9, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 25 від 30.03.1999 р. В обгрунтування позову посилалась на те, що вказаний вище державний акт на право колективної власності на землю зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 25 від 30.03.1999 р.Вона несвоєчасно звернулась в КСП «Вербуватське» по питанню переоформлення права особи на земельну частку (пай) її матері [PERSON], яка все життя проживала в [INFO] і була членом колгоспу та отримала державний акт на право колективної власності на землю серії ЧР № 16-22 на законних підставах. Оскільки вона є єдиною донькою [PERSON], то їй і належить на правах спадкоємця володіти її державним актом. Позивач [PERSON] у судову засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Христинівського району у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За таких умов суд вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача [PERSON] сільської ради Христинівського району і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі: копії рішення Христинівської районної ради № 4-9 від 31.07.1998 р. «Про роздержавлення земель та видачу державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею колективному сільськогосподарському підприємству «Вербуватське», листа відділу Держземагенства у Христинівському районі на імя [PERSON] від 30.11.2015 р., витягу із акта освідування члена колгоспу [PERSON], свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтв про народження та про укладення шлюбу [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.09.2002 р. на імя [PERSON], інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що 17.01.1999 р. померла [PERSON], матір позивача [PERSON] Спадщину після її смерті прийняла позивач [PERSON], підтвердженням чому є свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.09.2002 р. на імя позивача [PERSON] на спадкове майно 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по вул. Щорса, 20 в м. Христинівці. Позивач [PERSON] у своїй позовній заяві просила встановити її права на успадкування від матері [PERSON] державного акта на право колективної власності на землю серії ЧР № 16-22. У той же час вона вказувала, що цей державний акт був виданий іншій особі - КСП «Вербуватське». Це також стверджується листом відділу Держземагенства у Христинівському районі на імя [PERSON] від 30.11.2015 р., в якому вказується, що державний акт був виданий КСП «Вербуватське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Христинівської районної ради № 4-9 від 31.07.1998 р., акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 25 від 30.03.1999 р. У судовому засіданні позивач [PERSON] не змогла пояснити, чому вона просить встановити її права на успадкування від її матері [PERSON] вказаного державного акта, який був виданий не її матері, а іншій особі - КСП «Вербуватське». Позивач [PERSON] не надала також суду доказів на підтвердження причетності її матері [PERSON] до вказаного державного акта на право колективної власності на землю. Таким підтвердженням не може бути і витяг із акта освідування члена колгоспу [PERSON] від 08.02.1967 р., в якому зазначено про захворювання та інвалідність [PERSON] Суд також вважає, що позовна вимога [PERSON] не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, які зазначені у ст. 16 ЦК України. Враховуючи зазначені обставини, виходячи із наданих позивачем [PERSON] доказів, суд вважає, що її права порушені не були, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed