Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 25 лютого 2010 року. Від шлюбу мають сина [PERSON]. Після розірвання шлюбу, відповідач коштів на утримання дитини добровільно не надає. Оскільки він має постійне місце роботи у ТОВ «Пульсар і К», аліменти слід стягувати у частці від заробітку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. У зв'язку з неявкою відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явився, клопотань про розгляд справи у його відсутності, чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом суду не надіслав. За таких обставин, суд, з урахуванням думки позивача, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 30 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 483. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 15 січня 2003 року, актовий запис № 90. Як стверджує позивач, відповідач з 2010 року участі в утриманні дитини не приймає. Він працює у ТОВ «Пульсар і К», має стабільний дохід, у зв'язку з чим аліменти слід стягувати у частці від його заробітку. Відповідно до статей 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 182 СК України закріплює мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, суд з урахуванням положень ст. ст. 182, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позову та необхідність визначення розміру аліментів, у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/4, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача в прибуток держави 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 141, 180-184 СК України,

Outcome: approved