overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, на розлучення згідний. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 07.05.2011 року у Милятинській сільській раді Буського району Львівської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 07.05.2011 року. Від подружнього життя мають дочку [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 16.08.2011 р., актовий запис № 20) та сина [PERSON] - [INFO] ( свідоцтво серії [NUMBER] від 08.08.2012 р., актовий запис № 16). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на три місяці (ухвала Буського районного суду від 24.10.2013 р.), однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити дівоче прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки, . [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, на розлучення згідний. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 12.08.2000 року у Задвір»янській сільській раді Буського району Львівської області, актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], повторно виданим 22.05.2001 р. відділом РАГС Буського районного управління юстиції у Львівській області. Від подружнього життя мають дочку [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 23.05.2001 р., актовий запис № 7). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на три місяці (ухвала Буського районного суду від 17.10.2013 р.), однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, на розлучення згідний. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 29.10.1994 року у виконавчому комітеті Соколівської сільської ради Буського району Львівської області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], повторно виданим 26.06.2013 р. відділом ДРАЦС реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області. Від подружнього життя мають двох дітей: доньку [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 20.11.1995 р., актовий запис № 17) та сина [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 04.06.1999 р., актовий запис № 14). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї, тривалий час не проживають разом. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на три місяці (ухвала Буського районного суду від 17.10.2013 р.), однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. [PERSON], до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вислухавши позивачку, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 06.10.2007 року у Сусідовицькій сільській раді Старосамбірського району Львівській області, що підтверджується серії [NUMBER] від 06.10.2007 року, актовий запис № 7. Від подружнього життя мають сина [PERSON] - [INFO] ( свідоцтво серії [NUMBER], видане Сусідовицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області 06.07.2009 р., актовий запис № 13). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на три місяці (ухвала Буського районного суду від 25.02.2014 р.), однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. Крім того тривалий час не проживають однією сім»єю, не підтримують подружні відносини. [PERSON], до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити «[PERSON]». [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності, заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 06.06.1992 року у Куткірській сільській раді Буського району Львівській області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], повторно виданим 09.03.1996 р., актовий запис № 3 від 06.06.1992 р. Від подружнього життя мають доньок [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 05.03.1997 р., актовий запис № 7) та [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 01.06.2001 р., атів запис № 11). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї, тривалий час не проживають разом. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на три місяці (ухвала Буського районного суду від 23.01.2014 р.), однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. Крім того, тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин. [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу, просить залишити їй прізвище «[PERSON]». [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, на розлучення згідний. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони зареєстрували шлюб 11.12.2012 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 423, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 11.12.2012 р.. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] - [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.06.2013 р., актовий запис № 7). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Тривалий час не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. Позивачка, до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». [PERSON] також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, на розлучення згідний, претензій майнового характеру, немає. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Оглянувши та вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 03.03.2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], повторно виданим 03.03.2009 р. Від подружнього життя мають сина [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], повторно видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області 26.07.2012 р., актовий запис № 17 від 06.07.2009 р.). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved