Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.10.2000 року в Копачинецькій сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Від шлюбу у сторін є троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. В позовній заяві зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання ним спиртними напоями. В нетверезому стані відповідач часто влаштовує сімейні скандали, сварки, пред'являє необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним та негативно впливає на виховання дітей. Відповідач ніде не працює і не бере участі у матеріальному забезпеченні сім'ї. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено давно. Подальше спільне життя та збереження сім'ї позивачка вважає неможливим, а тому просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати біля неї. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала з наведених в ньому підстав. Пояснила, що за наданий судом термін для примирення вони з чоловіком не помирилися, а тому просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати біля неї та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Зазначила, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] - в судове засідання не з'явився повторно. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Шлюб між [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований 20 жовтня 2000 року у Копачинецькій сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5, що стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 20 жовтня 2000 р. Копачинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Від шлюбу у сторін є троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], актовий запис № 1, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07.02.2001 року Копачинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, син [PERSON], [INFO] року народження, актовий запис № 7, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09 жовтня 2013 року виконкомом Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та син [PERSON], [INFO] року народження, актовий запис № 3, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 жовтня 2015 року виконкомом Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов'язок подружжя турбуватись про сім'ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в сім'ї, та зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наданий судом строк для примирення - чотири місяці сторони не помирилися. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Малолітніх дітей сторін: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], приймаючи до уваги їх інтереси, слід залишити на проживанні з матір'ю. Суд залишає без розгляду питання про місце проживання неповнолітньої дочки сторін [PERSON], [INFO], оскільки відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved