Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її чоловік [PERSON], який помер [INFO]., мав у приватній власності земельні ділянки, розташованіна території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на які за ним посвідчено Державними актами. Позивачка, як спадкоємець по закону, успадкувала його майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки в Державних актах на вказані земельні ділянки, виданих на ім'я її чоловіка, невірно вказано кадастрові номера земельних ділянок, що перешкоджає їй в отриманні витягів з Державного земельного кадастру. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд визнати недійсним зазначені Державні акти, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, належні спадкодавцю.. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача-Городоцької сільської ради Ружинського району позовні вимоги визнає. Представник третьої особи -відділу Дерземагенства у Ружинському районі Житомирської області щодо задоволення позову також не заперечує, що вбачається з його заяви, поданої до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] в с.Городок Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963), який діяв на час виникнення правовідносин, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої 04.02.2014р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області, спадкова справа відносно майна померлого [INFO]. [PERSON] не заводилась. 2 Таким чином із заявою про прийняття його спадщини до нотаріуса ніхто із його спадкоємців не звертався. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту України №185 від 14.06.1994р. та зареєстрованої в Міністурстві юстиції України 07.07.1994р.( в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини [PERSON]), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. На підставі довідки Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області від 21.06.2013р. №269 судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину свого чоловіка [PERSON], втупивши в фактичне володіння його спадковим майном. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР(1963р.) спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданої 04.02.2014р. Ружинською державною нотаріальною конторою, вбачається , що заповіту [PERSON].у спадковому реєстрі не зареєстровано. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР(1963р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Позичка є дружиною [PERSON], що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу. Таким чином, виходячи з вищевикладенного, судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем по закону першої черги майна [PERSON], яка у встановлений законом строк прийняла його спадщину. На підставі оригіналів Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №059798, серії ЖТ №059797, виданих 10.02.2003р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації від 27.06.2002р. №320, судом встановлено, що до спадкового майна [PERSON] входять дві земельні ділянки розташовані на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.8246 га та 0.2458 га. Як вбачається з листа Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирські області від 19.07.2013р. за №422/01-16, державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину з підстав відсутності витягівз Державного земельного кадастру. Відділом Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області позивачці відмовлено у видачі вказанних витягів з Державного земельного кадастру в зв'язку з допущеними помилками в кадастрових номерах земельних ділянок, належних [PERSON], що вбачається з листа за №1901/03 від 15.07.2013р. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. 3 Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є відсутність витягів з Державного земельного кадастру на успадковані нею земельні ділянки. Судом встановлено, що у вказаних Державних актах зазначено кадастрові номера земельних ділянок, належних [PERSON],а саме: ділянки площею 2.8246 га - №182528280013000001, а ділянки площею 0.2458 га -182528280018000047. В той же час, як вбачається з Відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою, наданих відділом Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області 18.07.2013р., на підставі вищевказанних Державних актів на право власності на земельні ділянки за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2.8246 га, розташовану на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер якої -182528280013000001; та право власності на земельну ділянку площею 0.2458 га, розташовану на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер якої -182528280018000047. Таким чином з вказанного вбачається, що в Державних актах на право власності на земельну ділянку, виданих на ім'я спадкодавця [PERSON], невірно вказані кадастрові номера належних йому земельних ділянок. Внести зміни щодо виправлення вказанної помилки в оригінали правовстановлюючих документів після смерті спадкодавця неможливо, хоча право власності [PERSON] на зазначені у вказаних Державних актах земельні ділянки ніким не оспорюється. А тому усунення порушень прав позивачки можливо лише в судовому порядку шляхом визнання частково недійсними виданних спадкодавцю Державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання за позивачкою права на спадкове майно. Одночасно суд вважає, що підстав для визнання зазначених Державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними в цілому у суда немає, тому в іншій частині позовних вимог суд відмовляє.

Outcome: dismissed