Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої недоліками виконаних робіт в сумі 1170 грн. 00 коп. Також, [PERSON] звернулась до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] Семеновича з позовом про розірвання договору підряду, стягнення неустойки. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 16.04.2018 року зазначені справи об`єднано в одне провадження. 30/05/2018 року представником позивача було подану заяву про зміну позовних вимог (предмету позову), яку прийнято судом, в якому позивач просила розірвати договір підряду від 24/05/2016 року, укладений з відповідачем, стягнути з нього неустойку в сумі 45\~625 грн., інфляційні збитки та три відсотки річних від суми простроченої заборгованості, стягнути моральну шкоду в сумі 3000 грн. Ухвалами Малиновського районного суду м.Одеси від 01 липня 2019 року, від 22 липня 2019 року, за заявою представника позивача позовні вимоги про стягнення інфляційних збитків, трьох відсотків річних та стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.05.2016 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір підряду, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався виконати роботи з виготовлення та встановлення кованих воріт, хвірток, кованих вставок на кам`яний паркан, огорожі та сходового прольоту другого поверху за адресою [ADDRESS] , проте у встановлений строк роботи в повному обсязі виконані не були, роботи мають істотні недоліки, у зв`язку із чим позивач просить розірвати вказаний договір з підстав, визначених ч. 2 ст. 651 ЦК України, а також стягнути неустойку у встановленому п. 5.1. договору розмірі (0,2 % за кожен день прострочення від невиконаного об`єму робіт) за період прострочки 1 рік. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди позивач мотивує тим, що вона тривалий час змушена була жити в умовах проведення будівельних робіт, роботи не виконані належним чином, відповідач пошкодив ворота її гаража шляхом нанесення на них напису з вимогою повернути гроші, чим позивачу були спричинені душевні страждання. В заявах по суті справи відповідач позов не визнав, посилаючись на необґрунтованість вимог, належну якість виконаних ним робіт та необґрунтовану відмову позивача від підписання акту приймання-передачі робіт. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити, додатково пояснила суду, що позивач належним чином виконала свої обов`язки з попередньої оплати частини робіт відповідно до умов договору, проте роботи відповідачем було завершено в квітні 2017 року, виконано їх неякісно, оскільки ворота повністю не відкриваються, металоконструкції частково вкриті іржею, відповідні недоліки відповідачем не усунуто. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, додатково пояснили суду, що позивачем у встановлений договором строк та розмірі попередню оплату внесено не було, роботи виконані якісно та в строк. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі 24/05/2016 року було укладено договір підряду (копія договору міститься в матеріалах справи (а.с.4-5). Відповідно до умов зазначеного договору відповідач зобов`язався виконати роботи з виготовлення та встановлення кованих воріт (1 шт.), кованих хвірток (2 шт.), кованих вставок в кам`яний паркан (3 шт.), огородження та сходового прольоту другого поверху (п.2.1. договору), строк виконання замовлення 30 робочих днів (п. 1.1. договору), загальна вартість робіт 62500 грн. (п. 3.1. договору), з яких в якості передплати має бути сплачено 37\~500 грн. (п. 3.2. договору). Відповідно до п. 4.2. договору, підрядник (відповідач) зобов`язався здати об`єкт замовнику (позивачу) по Акту приймання-передачі за умови своєчасного та достатнього фінансування з боку замовника. Відповідно до п. 5.2. договору підрядник сплачує замовнику неустойку в розмірі 0,2 % від вартості невиконаного об`єму робіт за кожен день прострочення у разі порушення підрядником зобов`язань, визначених п. 4.2. договору. Судом встановлено, що роботи, визначені п. 2.1. вказаного договору виконані відповідачем, що підтверджується відповідними фотографіями (а.с. 82-90, 142-148), та позивачем не заперечується. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», що підлягає застосуванню до спірних відносин, за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. З фотографій, наданих стороною позивача (а.с. 7-9, 35-37), явних недоліків виконаних відповідачем робіт, на які посилається позивач, не вбачається, інших доказів на підтвердження їх існування суду не надано. Наявність незначних слідів іржі на металевих кріпленнях (а.с. 7, 9) сама по собі не свідчить про неякісне виконання робіт відповідачем, визначення наявності неявних недоліків виготовлених відповідачем виробів та робіт з їх встановлення, причин їх виникнення потребує спеціальних знань, стороною позивача висновки експерта з цього приводу не подавались, клопотання про призначення судової експертизи для вирішення цих питань у встановленому порядку на заявлялось. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про недоведеність позивачем наявності в роботах, виконаних відповідачем за договором підряду від 24/05/2018 року істотних недоліків, та про відмову в задоволенні позову в частині розірвання договору підряду від 24/05/2016 року. Також, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача неустойки, передбаченої п. 5.1. договору підряду від 24/05/2016 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, \~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до п. 4.2. договору підряду від 24/05/2016 року, сторони досягли згоди, що відповідно до переліку робіт, зазначеного в кошторисі, за наявності своєчасного та достатнього фінансування з боку Замовника, Підрядник зобов`язується здати об`єкт Замовнику за актом приймання-передачі. Відповідно до п. 5.1. вказаного договору, в разі несвоєчасного виконання зобов`язань, зазначених в п. 4.2. договору, підрядник сплачує замовнику неустойку в розмірі 0,2 % за кожен день прострочення від невиконаного об`єму робіт. Таким чином, відповідальність підрядника, встановлена п. 5.1. договору підряду від 24/05/2018 року наступає за наступних умов: -замовник здійснює своєчасне та достатнє фінансування (виконує обов`язки з оплати робіт відповідно до умов договору); -підрядник не здав об`єкт замовнику за Актом приймання-передачі в строк (п. 1.1. Договору). При цьому розмір неустойки обчислюється виходячи з вартості робіт, не виконаних на час обчислення неустойки. Стороною позивача стверджується, що позивачем було сплачено всю суму передплати, визначену п. 3.1. договору підряду від 24/05/2016 року в день укладення договору. Стороною відповідача стверджується, що позивачем передплата, встановлена п. 3.1. договору сплачувалась частинами в іноземній валюті, про що відповідач робив відповідні відмітки на примірнику договору позивача. В матеріалах справи відсутні об`єктивні, належні, допустимі, беззаперечні та достатні докази часу виконання позивачем обов`язку сплатити передплату відповідно до п. 3.2. договору, у зв`язку із чим суд доходить висновку про недоведеність факту своєчасного та достатнього фінансування робіт, що, відповідно до п. 4.2. договору, є обов`язковою умовою здачі роботи замовнику за Актом приймання-передачі. Також в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, коли саме було виготовлено та встановлено конструкції, зазначені в п. 2.1. договору підряду від 24/05/2016 року. За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача неустойки, передбаченої п. 5.1. договору підряду від 24/05/2016 року, та про відмову в задоволенні позову в цій частині. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, з огляду на наступне. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, доказів завдання шкоди майну позивача у вигляді напису на воротах гаражу (а.с. 37, нижній фотознімок) саме відповідачем позивачем не надано, посилання позивача на лист Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області від 20/09/17 р. (а.с. 67) суд оцінює критично, оскільки зі змісту цього листа не вбачається встановлення факту виконання зазначеного напису відповідачем. Також, враховуючи, що позивачем не доведено наявності недоліків виконаних відповідачем робіт, а також відсутність доказів, які б могли свідчити про час встановлення конструкцій, зазначених в п. 2.1. договору підряду від 24/05/2016р., та про тривалість робіт з їх встановлення, суд доходить висновку про недоведеність наявності обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення моральної шкоди, у зв`язку із чим суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Outcome: dismissed