Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, який згодом уточнила, до [PERSON], [PERSON], третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, в якому зазначила, що 28.04.1995 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Бердянського міськвиконкому Запорізької області. Згідно договору купівлі-продажу від 13.04.2003 року, посвідченому приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру № 14, що знаходитися у будинку №10 по вул. Свердлова в м Бердянську Запорізької області. Вважає що зазначена квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана у період шлюбу. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.04.2014 року, яке набрало законної сили 13.05.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. При цьому в рішенні встановлено, що сторони перебували у шлюби з 28.04.1995 р. по 15.04.2014 р. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.01.2016 року квартира №14, що знаходитися у будинку №10 по вулиці Свердлова в м Бердянську Запорізької області була визнана спільною сумісною власністю подружжя і за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частку вищевказаної квартири. Рішення набрало законної чинності 09.02.2016 року. При зверненні до органів реєстрації прав власності на нерухоме майно з заявою про реєстрацію права власності на 1/2 частку квартири №14, що знаходитися у будинку №10 по вулиці Свердлова в м Бердянську [PERSON] отримала відмову, оскільки за даними реєстру речових прав, право власності на цю квартиру зареєстровано за іншою особою. З реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] дізналася, що право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу з [PERSON] № 1881 від 02.09.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Вважає цей договір купівлі-продажу недійсним, оскільки правочини щодо розпорядження майном, що є спільною сумісною власністю, підписуються всіма співвласниками цього майна або уповноваженими ними особами. При посвідченні правочинів щодо розпорядження спільним майном подружжя, якщо документ, що посвідчує право власності, оформлений на ім'я одного з подружжя, нотаріус вимагає письмову згоду іншого з подружжя. Такої згоди [PERSON] не надавала. Крім того, від шлюбу вони мають трьох дітей, двоє з яких на час укладення шлюбу були неповнолітніми, фактично мешкали та були зареєстровані у спірній квартирі. Вважає, що укладений договір купівлі-продажу є недійсним, оскільки порушує права дітей, суперечить вимогам закону, оскільки під час його укладення не була отримана згода органів опіки та піклування на продаж квартири, порушено право дітей на користування житлом. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, просив позов задовольнити (а.с. 139). Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи без їх участі та клопотання про визнання позовних вимог, у якому проти задоволення позову не заперечували (а.с. 129, 130). Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи без їх участі та клопотання про визнання позовних вимог, у якому зазначали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі (а.с. 127, 128). Представник виконавчого комітету Бердянської міської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] з 28.04.1995 року по 13.05.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.04.2014 року по справі № 310/2296/14-ц (а.с. 9). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.01.2016 року по справі № 310/7894/15-ц, яке набрало законної сили 09.02.2016 року, визнано квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Поділено майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири № 14, що розташована в будинку № 10 по вул. Свердлова в м. Бердянськ Запорізької області, 1/2 частку залишено у власності [PERSON] (а.с. 10-11). Рішенням № 29843899 від 01.01.2016 року відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на 1/2 частку квартири № 14, що розташована в будинку № 10 по вул. Свердлова в м. Бердянськ Запорізької області з підстав суперечності між наданими документами та вже зареєстрованими речовими правами (а.с. 12). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.2015 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області, реєстровий номер 1881, власником квартири є [PERSON] (а.с. 13). Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Статтею 203 ч. 1 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Під майном ч. 1ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за меж дрібного побутового. Для укладення однім із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. З тексту договору купівлі-продажу квартири від 02.09.2015 року слідує, що нотаріально посвідчена згода позивача, на укладення договору не надавалась ( а.с. 52-53), а тому такий договір слід визнати недійсним.

Outcome: approved