Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем по справі, однак 26.12.2013 року їх шлюб було розірвано. За період шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає із позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач же участі у вихованні дитини не бере, а також не надає матеріальної допомоги, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідач перебуває на обліку в Іллінецькому районному центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю. Інших дітей та не працездатних батьків у нього не має. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала свої вимоги про стягнення аліментів та пояснила, що за вісім місяців, їх роздільного проживання, відповідач придбав для сина куртку, штани та сапожки, також нерегулярно оплачує харчування сина в школі. Вона особисто працює продавцем, та отримує заробітну плату близько 1000 гривень на місяць. Іншої допомоги відповідач по справі по утриманню сина не надає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, повідомив суд, що з нього мають стягуватись аліменти в мінімальному розмірі. Відомості наведені в позовній заяві він заперечив, та повідомив, що постійно допомагає сину, епізодично надає йому всякого роду допомогу, в тому числі і надає йому грошові кошти. Також повідомив, що купив сину рюкзак (ще за спільного проживання з позивачем по справі) та надає іншу допомогу, по мірі можливості. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, детально дослідивши докази в їх сукупності, а саме: копію рішення Іллінецького районного суд про розірвання шлюбу (а.с. 5), копію свідоцтва про народження [PERSON], батьком якого є відповідач (а.с. 4), довідку Іллінецької міської ради № 351 від 07.02.2014 року, в якій вказано, що дитина знаходиться на утриманні матері (а.с. 6), акт обстеження на предмет проживання позивача із сином в найманій квартирі (а.с. 7), суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача коштів на утримання дитини, щомісячно у розмірі ? частки від усіх видів доходу відповідача, щомісячно, виходячи з наступного. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. У цьому зв'язку, суд при частковому задоволенні позову враховує те, що відповідач [PERSON], ніде не працює та перебуває на обліку Іллінецькому районному центрі зайнятості, що не заперечується позивачем та відповідачем по справі, а отже відповідно не потребує доказування. Також суд зважає й на те, що позивач по справі працює продавцем, отримує заробітну плату близько 1000 грн., та зі своєї сторони також може надавати матеріальну допомогу їх спільній з відповідачем дитині. Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, які просить стягувати з відповідача позивач, є для нього непомірно - великим. А призначені судом аліменти в розмірі ? від усіх видів заробітку (доходу) відповідача є достатнім для утримання дитини відповідного віку, оскільки з врахуванням матеріального стану відповідача, призначення аліментів в більшому розмірі, не змогло б на належному рівні забезпечити його життєдіяльність. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти слід стягувати з 12.02.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial