Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 02.03.2015 року Кіровською селищною радою м. Дзержинська Донецької області, актовий запис №9. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2020 року. Подружжя тривалий час проживає окремо, спільне господарство не веде. Позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Суперечки щодо розподілу майна відсутні. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 12.04.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений на 28.04.2021 року. У зв`язку з неявкою відповідача, розгляд справи був відкладений до 03.06.2021 року. За письмовою заявою відповідача від 03.06.2021 року про відкладення розгляду справи через неможливість бути присутнім на судовому засіданні, розгляд справи вдруге відкладався до 23.07.2021 року. В судове засідання 23.07.2021 року позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву від 28.04.2021 року, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання 23.07.2021 року не з`явився з невідомих причин, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у тому числі шляхом направлення судової повістки за адресою офіційної реєстрації та проживання, а також, шляхом публікації оголошень про час та місце розгляду справи на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, про причини неявки не повідомив. Відзив на позов не поданий. Слід зазначити при цьому, що відповідач обізнаний про наявність в провадженні суду даної справи, адже особисто з`являвся для написання заяви від 03.06.2021 року про відкладення судового засідання на іншу дату. Так, Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: з матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.03.2015 року Кіровською селищною радою м. Дзержинська Донецької області, актовий запис № 9 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02.03.2015 року) (а.с.17). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.07.2015 року). Підставою для розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Суперечки про розподіл майна та визначення місця проживання дитини відсутні. Відповідно до ст.ст.\~16,\~109,\~110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При цьому, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ майна визначення місця проживання дітей відсутній, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог. В свою чергу,\~ст. 113 СК України\~передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved