Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що приблизно у вересні 2010 року вона познайомилась з відповідачем, з яким мали короткострокові періодичні та не тривалі позашлюбні відносини, від яких мають доньку [PERSON], [INFO]. Після народження дитини відповідач втратив до неї інтерес, поваги не виказує, допомоги на утримання дитини не надає, постійно лається, погрожує фізичною розправою. Дитина знаходиться на її утриманні. На теперішній час вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Їй не вистачає власних збережень на належне утримання дитини, вона потребує допомоги батька на її утримання. Відповідач працює на шахті «Росія» слюсарем підземного обладнання і його заробіток складає приблизно 6000 грн. на місяць і він має можливість надавати допомогу на утримання дитини. У відповідача других стягнень не має. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку сплачувати аліменти не бажає, а іншої допомоги не надає, вона змушена звернутися за захистом до суду. Посилається на ст.180 СК України, ст.3 Конвенції про права дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно письмової заяви, просить розглядати справу у її відсутність, на позові наполягає в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити, вказав, що заперечення відповідача не стосуються предмету спору, позивач має право на матеріальну допомогу від відповідача на утримання сумісної доньку за рішенням суду. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини його заробітку, пояснив, що працює на шахті «Росія, отримує зарплату, інших дітей не має, з позивачем сумісно не мешкають, донька мешкає з позивачем, він пропонував позивачу гроші на утримання дитини, на що вона відмовилась. В частині обставин викладених позивачем у позові не погоджується, надав письмові заперечення, вказує, що з вересня 2010 року по червень 2016 року він з позивачем перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Позивач має ще доньку - [PERSON], [INFO], яка тимчасово проживала з ними, до якої він відносився як до рідної дитини. На даний час вона мешкає у батьків позивача, де навчаєте у гімназії, вихованням дитини займається бабуся з дідусем. За час сумісного проживання на протязі всіх років працював лише він, з його заробітної плати їх сім'я проживала, придбавала майно, одяг, їжу, ліки. Шлюбні відносини між ними припинились та вони почали проживати окремо після того, як у червні 2016 року позивача поклали на тривале стаціонарне лікування в м.Краматорськ Донецької області, де позивач познайомилась з іншим чоловіком, який також проходив там лікування та почала з ним близькі стосунки, про що повідомила йому та висловила своє небажання у подальшому проживати однією сім'ю з ним. Зазначивши, що після проходження лікування, вона має намір забрати у нього доньку та переїздити проживати з наведеним чоловіком до нього. В цей час він працював та займався вихованням двох дітей. Позивач після народження дитини отримувала державну грошову допомогу сім'ям з дітьми, яку використовувала на особисті потреби, в зв'язку з чим він повідомив про це УПСЗН та позивачу після проведення перевірки, зупинили виплату державної допомоги. Не зважаючи на те, що він добровільно утримує свою дитину, але враховуючи те, що на сьогоднішній день вони проживають окремо, йому навіть зручніше буде контролювати, за допомогою органу опіки і піклування, на що позивач буде витрачати стягнуті з нього аліменти. Вислухавши представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст.180,181,182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення. Як вбачається за аналізу норм наведених вище статей СК України, при вирішення спору про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлення причин, з яких не склались відносини сторін як подружжя, або батьків дитини не підлягають з'ясуванню та не відносять до предмету спору. Судом встановлено, сторони з 2010 року мешкали однієї родиною без реєстрацію шлюбу, мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем по справі, позивач не працює, відповідач працює на ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Росія» отримує заробітну плату, зобов'язаний законодавством та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. При визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан відповідача, а саме те, що відповідач працює, інших дітей не має, а тому на розсуд суду, враховуючі згоду відповідача на стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку, законодавче встановлення розміру аліментів на одну дитину та законодавче обмеження загального розміру відрахувань із заробітної плати у виді 70 %, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача, позивача по справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України в зв'язку з задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач при поданні позову звільнений законодавством в розмірі 640 грн.

Outcome: approved