Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в Купянський міськрайонний суд Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, з посиланням на ті обставини, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2014 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач не бажає піклуватися про свого неповнолітнього сина та навіть звертався до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у його квартирі, даний позов було задоволено повністю та виселено нашу спільну дитину з квартири відповідача. Також позивач вказує, що вона мешкає разом із сином окремо від відповідача та самостійно забезпечує свою родину. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати їй матеріальну допомогу та не вважає за потрібне приймати участь у вихованні дитини чим ставить мати з дитиною в скрутне матеріальне становище у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Аліменти просить визначити у твердій грошовій сумі з тих підстав, що відповідач являється фізичною особою підприємцем та має значний мінливий дохід. Інші стягнення на користь третіх осіб з відповідача не проводяться. Раніше з позовом до суду про стягнення аліментів не зверталася. Представник позивача у судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі розміром 2000,00 грн.. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та зазначили, що [PERSON] раніше надавав допомогу своєму неповнолітньому сину [PERSON] у розмірі 2000,00 грн. але на даний момент відповідач не має змоги надавати такий розмір аліментів, бо в нього змінилося матеріальне становище та він зобовязаний утримувати своїх батьків, які переселилися з тимчасово окупованої території України. Крім того, повідомили, що між відповідачем та позивачем існує усна домовленість стосовно оренди складського приміщення та відповідач дозволяє позивачу користуватися його складом без сплати оренди за його користування, хоча він має змогу здавати склад третім особам за 800,00 грн. щомісяця. Також 08 лютого 2017 року у судовому засіданні відповідач [PERSON] надав до суду свої письмові заперечення, в яких вважав вимоги позивачки незаконними та необґрунтованими враховуючи наступі обставини. Позивачка стверджує, що «відповідач з фізичною особою-підприємцем» і т.д., однак даний факт не може підтвердити платоспроможність, однак позивач чомусь не вказує, що 14 жовтня 2008 року проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] Основний вид діяльності - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Тобто позивач, так само як і відповідач є фізичною особою-підприємцем з тим же видом діяльності, має колишній мікроавтобус [PERSON] марки Fiat Ducato, підприємницьку діяльність здійснює в його колишніх нежитлових приміщеннях та в його колишньому торгівельному павільйоні, які дісталися [PERSON] за рішенням суду про поділ спільного сумісного майна подружжя. З позову позивач стверджує, що «відповідач не має на утриманні непрацездатних батьків». Однак, відповідач зазначає, що 12 грудня 2014 року його батько [PERSON] [INFO] інвалід ІІ групи та його мати [PERSON] [INFO] інвалід III групи, його бабуся по материній лінії [PERSON] [INFO], були визнані тимчасово переміщеними особами, з тимчасово окупованої території Донецької області та переїхали до нього в квартиру за адресою 63709, Харківська обл., м. Куп янськ, Куп 'янськ- Вузловий, вул. Сонячна, б. 19, кв. 12. Вони взяті на облік як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Крім того, 29 березня 2016 року розпискою позивачка засвідчила, що «отримувала гроші на утримання дитини від [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісяця. Загальна сума за 2-ва роки становила 48.000 грн.». Також вказав, що через його, на той час, юридичну необізнаність, в супереч закону, за рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області між колишнім подружжям було поділено майно особистої підприємницької діяльності [PERSON] та за ним було визнано право власності на його ж квартиру, яка була придбана ним та належала йому на праві особистої приватної власності ще до укладення шлюбу. Тобто, відповідач стверджує, що [PERSON] отримала майже половину його бізнесу, його мікроавтобус та 98,9 кв.м. нерухомості для здійснення підприємницької діяльності. Тому, на підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити в повному обсязі [PERSON] в задоволенні її цивільного позову та згідно ч. 3 ст. 181 СК України, стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 800 (вісімсот) грн. щомісячно від дня предявлення позову про стягнення аліментів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. 15 квітня 2014 року рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем по справі (а.с. 9). Під час перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с. 7). Позивач мешкає разом зі своєю неповнолітньою дитиною, за адресою: Харківська область, м. Куп'янськ, смт. Куп'янськ-Вузловий, вул. Краснолиманська, буд. №2А, кв. №22 що підтверджується ксерокопією паспорту [PERSON] та довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] (а.с. 5, 8). Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 22 червня 2016 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON]О про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації та уточнений змінений зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Рішенням було визнано [PERSON], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням-квартирою №12 в будинку №19 по вулиці Кірова в смт. Куп'янськ-Вузловий Харківської області зі зняттям з реєстраційного обліку за даною адресою. Також рішенням було проведено поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя наступним чином: За [PERSON], , в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнано право особистої приватної власності на майно: -однокімнатну квартиру № 13 в будинку за № 7 по вул. Комарова в селищі Купянськ-Вузловий Харківської області , розташовану на 5-му поверсі 5-ти поверхового цегляного житлового будинку, загальною площею 37,0 кв.м., у т.ч. житловою площею 20,0 кв.м, нежитлове приміщення загальною площею 31,9 кв.м., в плані позначене літ. «А», розташоване за адресою: Харківська область, селище Купянськ Вузловий, вул. Печериці , буд. № 13, -нежитлове приміщення цегляне, розташоване на першому поверсі пятиповерхового жилого будинку та складається з наступних кімнат: кімнати № 73 площею 16,4 кв.м., коридору № 74 площею 4,4 кв.м., убиральні № 75 площею 3,8 кв.м., підсобного приміщення № 76 площею 7,3 кв.м., -автомобіль марки FIAT модель DUCATO, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], -торгівельний павільйон загальною площею 30 кв.м., розташований за адресою: Харківська обл., м. Купянськ, пл. Жовтнева( колишня назва , в теперішній час площа Стадіонна ) (біля буд. № 8). За [PERSON] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнано право особистої приватної власності на таке майно: -трикімнатну квартиру № 12 в будинку за № 19 по вул. Кірова ( колишня назва , в теперішній час вул. Сонячна ) в селищі Купянськ-Вузловий Харківської області, розташована на 4-му поверсі 5-ти поверхового цегляного житлового будинку, загальною площею 65,7 кв.м., в тому числі житловою 40,3 кв.м., та складається з трьох житлових кімнат площею 12,2 кв.м., 10,4 кв.м. та 17,7 кв.м., кухні площею 8,6 кв.м., ванної кімнати площею 4,4 кв.м., вбиральні площею 1,1 кв.м., коридору площею 6,9 кв.м., двох лоджій площею 3,4 кв.м. та 5,2 кв.м -нежитлове приміщення загальною площею 131,7 кв.м., в плані позначене літ. «А», розташоване за адресою: Харківська область, селище Купянськ - Вузловий, вул. Печериці, буд. № 13 , нежитлове приміщення цегляне, розташоване на першому поверсі пятиповерхового жилого будинку та складається з наступних кімнат: приміщення № 31 площею 31,5 кв.м. , приміщення № 33 площею 17,2 квм., комори № 34 площею 2,7 кв.м., торгівельного залу № 35 площею 49,3 кв.м., вбиральні № 36 площею 1,5 кв.м., підсобного приміщення № 38 площею 5,6 кв.м., коридору ІІ площею 4,2 кв.м., підсобного приміщення ІІІ площею 11,1 кв.м., підсобного приміщення ІV площею 2,0 кв.м., санвузлу У площею 3,1 кв.м,комори № 85 площею 3,5 кв.м -кіоск металевий загальною площею 8,5 кв.м. на підставі договору дарування кіоска, посвідченого 22 грудня 2009 року приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 4594. (а.с. 10-13) Відповідач [PERSON] зареєстрований в реєстрі ФОП з видом діяльності код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань (а.с. 14-15). Позивач [PERSON] зареєстрована в реєстрі ФОП з видом діяльності код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань (а.с. 52-53). Салтівська ОДПІ головного управління ДФС у Харківській області надала до суду довідку №271/9/20-26-13-07 від 24 лютого 2017 року про те, що [PERSON] з 28 жовтня 2005 року знаходиться на обліку як фізична особа підприємець та згідно поданих ним податкових декларацій отримав дохід у розмірі: за 2013 рік 200000,00 грн., та 2014 рік 300000,00 грн., за 2015 рік 250000,00 грн., за 2016 рік 50000,00 грн. (а.с. 70-72). Згідно довідки начальника Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Купянської міської ради Харківської області від 11.01.2017 р. між ФОП [PERSON] та Купянською міською радою Харківської області 20 травня 2016 року було укладено договір «Про відшкодування втрат від недоотримання коштів Купянською міською радою за фактичне землекористування на земельну ділянку за адресою: м. Куп'янськ, вул. Петра Іванова (біля медичного центру «Аркада»)» та оформлено паспорт привязки тимчасової споруди за вищевказаною адресою, для здійснення підприємницької діяльності (а.с. 33). Відповідно до довідки заступника міського голови - начальника управління економіки Купянської міської ради Харківської області від 03.01.2017 р. відповідачу [PERSON] у 2015 році було надано довідку №604 на розміщення торговельного павільйону за адресою: смт. Куп'янськ-Вузловий, пл. Радянська (ПХО «Куп'янський Вузловський ринок») терміном з 16 грудня 2015 року по 16 грудня 2016 року; довідку №605 на розміщення торговельного павільйону за адресою: м. Куп'янськ, вул. Рози Люксембург (біля медичного центру «Аркада») терміном з 16 грудня 2015 року по 16 грудня 2016 року; довідка №606 на розміщення магазину за адресою: м. Куп'янськ, пров. Кооперативний, 1А/В терміном з 16 грудня 2015 року по 16 грудня 2016 року (а.с. 34). Довідкою директора ПХО «Куп'янський Вузловський ринок» від 10.01.2017 підтверджено, що станом на 29 листопада 2016 року ФОП [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність на ринку смт. Куп'янськ-Вузловий шляхом бронювання 4 торгівельних місць на лотках (а.с. 35). Батько відповідача [PERSON] має другу групу інвалідності, яка встановлена безстроково, а мати відповідача [PERSON] має третю групу інвалідності, яка також встановлена безстроково, що підтверджується ксерокопією довідок МСЕК №024961 та №242979 (а.с. 45-49). Довідками від 17 листопада 2014 року №6338000578 та №6338000575 підтверджується той факт, що батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] взяті на облік, як особи переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та визнані такими, що перемістилися в Харківську область, Куп'янський район, смт. Куп'янськ-Вузловий, вул. Кірова, 19/12 (а.с. 50-51). Згідно розписки від 29.03.2016 р., (яка мається на зворотній стороні а.с. 51) [PERSON] отримала гроші на утримання дитини від [PERSON] в розмірі 2000грн. в місяць. Загальна сума за два роки складає 48\~000 грн. Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно батько відповідача [PERSON] 10 квітня 2015 року набув право спільної часткової приватної власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 169,6 кв.м. розташованого за адресою: Харківська область, м. Куп'янськ, вул. Левадна, буд. №30, а також набув право приватної спільної часткової власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,969 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 65-69). Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. ст.\~48,\~51,\~52,\~55 Конституції України\~кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї , що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття . Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи громадянина захищаються судом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини стягуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дітей, а також інші обставини. Відповідно до\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний,\~мінливий\~дохід, частину\~доходу одержує\~в\~натурі, а також за наявності інших обставин,\~що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити\~розмір\~аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до абз. 3 п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»\~встановлений прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно займається підприємницькою діяльністю, має у своєму штаті 2 найманих працівників, яким виплачує заробітну плату, орендує торгівельні приміщення та сплачує податки відповідно до діючого законодавства, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, з березня 2014 року по березень 2016 року виплачував на утримання дитини 2000,00 грн. щомісяця, та надав їй у безоплатне користування своє складське приміщення, яке можна здавати, як зазначив представник відповідача у судовому засіданні за 800,00 грн. щомісяця. З квітня 2016 р. відповідач [PERSON] ухиляється від належного виконання своїх батьківських обовязків по утриманню неповнолітнього сина. Щодо квитанцій наданих представником відповідача про купівлю ліків різного роду, які за твердженням представника відповідача були придбані відповідачем особисто з метою лікування своїх непрацездатних батьків, то суд ставиться до них критично та вважає їх неналежними доказами, оскільки з квитанції не вбачається, що гроші за ліки були сплачені саме [PERSON], та не надано жодного доказу про наявність призначеного лікарем лікування батькам відповідача, а також, що саме це ті ліки, які призначені для лікування хворих батьків - [PERSON] та [PERSON] І взагалі, відповідачем не надано до суду доказів про наявність призначеного лікування з діагнозом лікаря. Доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходяться батьки, які мають встановлену групу інвалідності та бабуся, які були вимушені переселитися з тимчасово окупованої території України у листопаді 2014 року та проживають разом з ним, то суд їх вважає необґрунтованими, оскільки згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON], батько відповідача, 10 квітня 2015 року набув право власності на 1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою: м. Куп'янськ, вул. Левадна, 30 загальною площею 169,6 кв.м та земельну ділянку площею 0,969 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку. Тобто батько відповідача придбав нерухомість у м. Купяську вже після переселення з тимчасово окупованої території України, тому суд критично ставиться до доводів відповідача, відносно того, що його батьки мешкають разом з ним та перебувають на його утриманні. Стосовно доводів відповідача, що ним у 2016 році було отримано 50\~000 грн., то суд критично до них відноситься, та вважає, що такими даними відповідач намагається зменшити розмір аліментів, оскільки з аналізу довідки наданої начальником Салтівської ОДПІ головного управління ДФС у Харківській області від 24.02.2017 р. вбачається велика різниця між отриманими доходами за період з 2013 р. по 2015 р. включно та за 2016 р., за відсутності доказів про істотну зміну матеріального становища. Так за 2013 рік відповідачем був отриманий дохід в розмірі 200000,00 грн., за 2014 рік 300000,00 грн., за 2015 рік 250000,00 грн., за 2016 рік 50000,00 грн. (а.с. 70). Натомість, як вбачається з довідки заступника міського голови- начальника управління економіки № 2-03 від 03.01.2017 р. [PERSON] з 16.12.2015 р. було надано три довідки на розміщення трьох торгівельних споруд. (а.с. 34) Крім того декларація за 2016 рік була подана у 2017 році, коли справа про стягнення аліментів вже перебувала на розгляді у суді. Доводи відповідача про те, що [PERSON] отримала майже половинного його бізнесу та 98,9 кв.м. нерухомості для здійснення підприємницької діяльності, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 22.06.2016 р. згідно якого, [PERSON] окрім однокімнатної квартири та автомобілю Fiat, отримала нежитлове приміщення загальною площею 31,9 кв.м. та торгівельний павільйон площею 30 кв.м., тобто [PERSON] отримала 61,9 кв.м. нерухомості для здійснення підприємницької діяльності. Натомість [PERSON] залишились нежитлове приміщення загальною площею 131,7 кв.м., та металевий кіоск 8,5 кв.м. Крім того, з матеріалів цивільної справи вбачається, що більшість торгівельних місць перебувають у [PERSON] в оренді, що підтверджується довідками заступника міського голови- начальника управління економіки № 2-03 від 03.01.2017 р. та директора ПХО «Купянський Вузловський ринок» № 1 від 10.01.2017 р. (а.с. 34,35). На підставі викладеного, беручи до уваги, що відповідач з березня 2014 р. по березень 2016 р. сплачуючи аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, ще мав можливість придбавати своєму сину електронні гаджети на суму 8\~302,88 грн., що підтверджується квитанцією від 06.09.2015 р., яку надав у судовому засіданні представник відповідача, як доказ того, що відповідач приймає участь в утриманні дитини, тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі розміром 2000,00 грн., які будуть достатнім для утримання сина відповідача та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, у звязку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно\~ст. 88 ЦПК України\~визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вказує\~ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. У звязку із задоволенням позовних вимог, судовий збір, встановлений на час подання позовної заяви в розмірі 551 гривні 20 копійок, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved