Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона є матір»ю повнолітнього [PERSON] [INFO], який є інвалідом з дитинства та батьком якого є відповідач [PERSON] [PERSON] постійно проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні, потребує сторонньої допомоги, відповідач допомоги по утриманню їхнього спільного сина не надає, виходячи з чого позивач просить стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дитини - інваліда 1- ї групи, що також визнаний недієздатним, аліменти в розмірі ? частини всіх його доходів . Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволення своїх вимог з обставин викладених в позовній заяві зазначаючи, що відповідач самоусунувся від надання допомоги дитині - інваліду, також позивач підтвердила, що вона отримує соціальне забезпечення від держави на [PERSON]. Відповідач [PERSON]. в судове засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, зазначаючи, що на даний час він є військовим пенсіонером, несе значні витрати на своє лікування та на лікування своїх близьких, а позивач отримує соціальну допомогу на [PERSON] як інваліда з дитинства 1 - ї групи. Суд заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували в шлюбі, який розірвали, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 28 вересня 2010 р. В шлюбі сторони народили сина [PERSON] [INFO]. [PERSON] є інвалідом з дитинства 1 - ї групи, відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 2.11.2015 р. [PERSON] було визнано недієздатним та призначено його опікуном [PERSON] [PERSON] постійно проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, також, як встановлено в ході судового розгляду, що [PERSON] отримує соціальну допомогу по догляду за інвалідом з дитинства 1- ї групи, яка на даний час складає 2322 грн. Відповідач [PERSON] на даний час отримує пенсійне забезпечення і розмірі 5276,4 грн. щомісячно, в зв»язку з чим суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу щодо утримання сина [PERSON], який є інвалідом з дитинства визнаний недієздатним та потребує сторонньої допомоги. Виходячи з положень ст. 88 Сімейного кодексу України слідує, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Частиною 1 ст. 80 вказаного Кодексу визначено, що Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню

Outcome: partial