Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] р. в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області померла її мати [PERSON], яка проживала в господарстві по [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння № 32 від 16 серпня 1988 року головою колгоспного двору в [ADDRESS] є [PERSON]. В даному господарстві станом на 15 квітня 1991 р. проживали: позивачка [PERSON] - дочка, [PERSON] - внук та [PERSON] - голова двору. [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті матері позивачка фактично вступила у володіння і користування спадковим майном, проживає в даному господарстві, підтримує його, обробляє земельні ділянки, сплачує податки. З приводу оформлення спадщини позивачка звернулася в Городенківську районну державну нотаріальну контору. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті матері їй відмовлено з посиланням на те, що господарство відносилося до колгоспного двору і кожному з членів колгоспного двору належить відповідна частка житлового будинку. Оскільки тільки в судовому порядку може бути визнано за позивачкою право власності на згаданий житловий будинок, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених в ньому, просить задовольнити. Суду пояснила, що в даному житловому будинку на час смерті матері [PERSON] вона не проживала, з нею проживав її син, внук спадкодавця [PERSON]. Після смерті матері вона фактично прийняла спадщину: обробляла земельну ділянку, доглядала за господарством. В даний час позивачка з чоловіком проживає в успадкованому будинку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що [PERSON] була його бабусею, він на момент смерті проживав разом з нею. В даний час він проживає в сусідньому селі, в належному бабусі житловому будинку проживають його батьки. Він не заперечує, щоб визнати за мамою право власності на житловий будинок по [ADDRESS] Городенківського району. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 16 серпня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної ради народних депутатів, вбачається, що в цілому будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS], складається з житлового будинку, службових будівель і споруд і належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]; свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 148 від 10 серпня 1988 р. Довідкою № 640 від 15.08.2016 р., виданою виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області на підставі погосподарської книги № 2 за 1991-1995 рік (запис № 53), стверджується, що станом на 1991 рік за адресою [ADDRESS] проживали: [PERSON], [INFO] - голова, [PERSON], [INFO] - внук. [PERSON] померла [INFO] року у віці 72 роки в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від 19.01.1998 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19 січня 1998 р. Сороківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Чоловік померлої [PERSON] помер раніше, [INFO] року, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 10 липня 2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. актовий запис № 16 від 23 серпня 1980 р. За свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 28 червня 1968 року Райбюро ЗАГС м. Городенка батьками позивачки, дошлюбне прізвище якої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1 від 02.01.1954 року. При реєстрації 16 лютого 1974 р. шлюбу з [PERSON], [INFO], [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], актовий запис № 1 від 16 лютого 1974 року, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 16 лютого 1974 р. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] - дочка [PERSON] вступила в управління спадковим майном за адресою [ADDRESS] с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджується довідкою № 639, виданою 09.12.2016 р. виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що позивачка після смерті матері вступила в управління спадковим майном, обробляючи земельну ділянку, тому вона, як спадкоємець першої черги за законом, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Хмельницького, 15 в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди збудовані в 1960 р., їх інвентаризаційна вартість становить 82908 грн. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів № 7932, виданою 24.01.2017 р. обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 32 зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Городенківського району за [PERSON] (голова колгоспного двору) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 19.08.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 148 від 10.08.1998 р. (розмір частки - 1, форма власності: приватна). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2004 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулась до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 400/02-31 від 21.02.2017 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, на житловий будинок [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області з посиланням на те, що вищезгадане господарство відносилося до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач, колишній член колгоспного двору, не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328,346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved