Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] та [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач стверджує, що укладений Договір купівлі - продажу автомобіля є недійсним, оскільки був укладений [PERSON] без згоди [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив слухати справу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідачі у судове засідання не з`явився, були повідомлені про час і місце проведення судового засідання належним чином. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно вивчивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.11.2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00016139594 від 23.12.2015р. У шлюбі [PERSON] та [PERSON] прожили 5 років, здійснювали спільне господарство та народили дітей. 10.07.2015 року шлюб був розірваний за рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2015р. (справа №522/7213/15-ц). Таким чином все набуте майно в період шлюбу з 20.11.2009р. по 10.07.2015р. є їх спільною сумісною власністю. 28.12.2013 року подружжя [PERSON] придбало автомобіль BMW X5 2007 року випуску, шасі (кузов) [NUMBER] відповідно до довідки-рахунку № [NUMBER] від 28.12.2013 року. Вказаний автомобіль був зареєстрований на чоловіка - [PERSON] , але є спільною сумісною власністю з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 06.09.2016 року). В жовтні 2016 року позивачу стало відомо, що [PERSON] переоформив автомобіль на свою доньку [PERSON] без згоди позивача. Згідно до бази даних АІС «Автомобіль» МВС України в Одеській області 28.04.2015 року автомобіль BMW X5 2007 року випуску, шасі (кузов) [NUMBER] було перереєстровано у ТСЦ №5112 (м. Любашівка) на підставі довідки-рахунку ААЕ066536 від 28.04.2015 року на ім`я [PERSON] , [INFO] /н [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] . 22.12.2016 року Позивач звернулась з позовом до Приморського районного суду м. Одеси про визнання права власності на 1/2 частини автомобіля BMW X5 2007 року випуску (справа № 522/790/17), на судовому засіданні якого було встановлено, що автомобіль вже належить Відповідачу2 [PERSON] (24.11.2016 року, автомобіль BMW Х5 2007 (шасі (кузов) [NUMBER] ) перереєстрований у ТСЦ №5142 (м. Одеса) на підставі договору купівлі-продажу №6452/16/000447 від 24.11.2016). У задоволені позову було відмовлено, оскільки позивачем було обрано неправильний спосіб захисту своїх порушених прав. Згідно з статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною 2 статті 272 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з частиною 1 статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно з статтею 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Відповідно до статті 31 ЦК України правочин вважається дрібним побутовим, якшо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета який має невисоку вартість В матеріалах справи містяться докази (довідки-рахунки), які підтверджують, що автомобіль BMW X5 2007 року випуску, шасі (кузов) [NUMBER] є цінним майном, оскільки його вартість складає більше 100 прожиткових мінімумів (ЗУ «Про запобігання та протидію корупції»). Тобто договір купівлі-продажу автомобіля, вчинений між [PERSON] і Відповідачем1 є таким, що стосується цінного майна, а не дрібним побутовим. Відповідно до частини 3 статті 65 СК України для укладання одним із подружжя договорів які потребують нотаріального посвідчення і або державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода подружжя повинна бути надана письмова. Згода подружжя на укладання договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Відповідно до постанови КМ України від 07 вересня 1998 року №1388 затверджено Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок. Вказаними правилами визнана обов`язковою державна реєстрація правочинів щодо автомобілів. Угода щодо відчуження автомобіля BMW X5 2007 року випуску, шасі (кузов) [NUMBER] потребує державної реєстрації. Враховуючи вказане укладання договору-купівлі продажу укладеного у формі довідки - рахунку ААЕ066536 від 28.04.2015 року на ім`я [PERSON] , [INFO] /н [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , вимагало письмової згоди Позивача на вчинення такого правочину. Письмова згода Позивача на здійснення такого правочину відсутня у матеріалах, через що суд робить висновок про її відсутність на момент укладання правочину. Суд критично ставиться до позиції Відповідачів про можливість надання усної згоди позивачем на вчинення правочину щодо цінного спільного сумісного майна. Законодавством не передбачено недійсність правочину при відчужені спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсним правочинів з підстави його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже відсутність згоди само по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним. Правовою позицією Верховного суду України від 7 жовтня 2015 року у справі №6-1622цс15 та постановами від 07.09.2016 року по справі №6-727цс16 та від 12 вересня 2012 року в справі за №6-88цс12 передбачено, що відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладанні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв`язку слід дійти висновку, що укладання одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. З матеріалів справи та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що між подружжям тривав судовий процес, щодо поділу спільного майна подружжя №522/19956/15-ц та судовий процес щодо розірвання шлюбу. Довідка - рахунок ААЕ066536 підписана сторонами 28.04.2015 року у той час, коли вже тривав судовий процес про розірвання шлюбу [PERSON] (позовна заява зареєстрована 08.04.2015 року) та поділ спільного майна подружжя. Враховуючі, що Відповідач1 є рідною донькою [PERSON] вона знала, або не могла не знати, що між подружжям триває судовий процес і в їх розпорядженні є спільне сумісне майно. Відповідач 1 мала проявити розумну обачність і переконатись у наявності згоди позивача на укладання договору купівлі-продажу щодо цінного майна, особливо враховуючі конфлікт і судові процеси у родині. Суд вважає, що вищевказані обставини і норми спростовують позицію Відповідача1 та Відповідача2, що відсутність згоди само по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним. Суд вважає, що сукупність фактів вказує на недобросовісність дій під час продажу [PERSON] . Відповідачу1 автомобіля так само як і подальшого продажу автомобіля Відповідачу2. Також суд спростовує позицію Відповідачів, щодо відсутності претензій/спорів з боку [PERSON] до [PERSON] щодо спірного автомобіля, або щодо будь-якого іншого спільного нажитого подружжям [PERSON] в період шлюбу майна за життя [PERSON] . Адже відсутність претензій/спорів до розлучення, під час розлучення або після, не відміняє режиму володіння режиму спільним сумісним майном набутим під час шлюбу та не лишає вже існуючих прав та обов`язків. Суд критично ставиться до посилань Відповідачів на правочини стосовно автомобілю Nissan Rougue 2007 (шасі (кузов) [NUMBER] ), адже вони не мають відношення до предмету спору. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи відсутність письмової згоди Позивача на продаж автомобілю BMW X5 2007 року випуску, шасі (кузов) [NUMBER] було перереєстровано у ТСЦ №5112 (м. Любашівка) на підставі довідки-рахунку ААЕ066536 від 28.04.2015 року на ім`я [PERSON] , [INFO] д/н [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] та сукупність обставин, що вказують на недобросовісність дій [PERSON] та Відповідача1, суд вважає, що є достатні підстави для визнання такого правочину недійсним. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.. Стаття 216 ЦК України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а вразі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлено особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки, передбачені статтею 216 ЦК України, застосовуються лише за наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним або який визнано недійсним. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, системно проаналізувавши вищенаведені норми, обставини та докази, надані сторонами, на підставі викладеного,

Outcome: approved