Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом. Позивачка посилається на те, що [INFO] року помер її дід [PERSON]. Батько [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті діда дізналася, що все своє майно, він заповів [PERSON] Заповіт складено секретарем Загір'янської сільської ради Зборівського району. Дід був німим, не вмів ні читати, ні писати, свої емоції висловлював жестикулюючи руками, без участі мови. При складанні заповіту була відсутня особа, яка могла з ним порозумітися і засвідчити своїм підписом, що зміст заповіту відповідає волі заповідача. Представники позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та зіслалися на обставини, викладені в позові. Представник відповідача позову не визнав та пояснив, що не здобуто будь-яких доказів, що заповідач був німий та не розумів значення своїх дій. [PERSON] мав дефект мови, говорив уривками, проте самостійно забезпечував свій побут, ходив в магазин, отримував пенсію. Місцеві жителі його розуміли. Знаходячись у сільській раді однозначно висловив свою волю, що майно заповідає сину [PERSON] - [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Відповідно до ст.1257 ЦК України - заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. Підставою нікчемності заповіту є порушення вимог щодо його форми та посвідчення. Загальні вимоги до форми заповіту встановлені у ст. 1247 ЦК, а саме: письмова форма, нотаріальне посвідчення або посвідчення особами, уповноваженими на це законом (ст.1251,1252 ЦК); зазначення у заповіті місця та часу його складання; підписання заповіту заповідачем. Відповідно до ст. 207 ч.4 ЦКУ, якщо заповідач не може підписати заповіт внаслідок хвороби або фізичної вади, за його дорученням і в його присутності дозволяється підписання заповіту іншою особою. Судом встановлено, що 03.11.2011 року [PERSON] склав заповіт по місцю свого проживання із-за хвороби та похилого віку, і усвідомлюючи значення своїх дій, та згідно із вільним волевиявленням, котре повністю відповідає його внутрішній волі, на випадок смерті зробив розпорядження, що все належне йому майно де б воно не було і з чого не складалось заповів [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем Загір'янської сільської ради Зборівського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за №90 (а.с.28). [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 5). Порядок посвідчення заповітів секретарем сільської ради визначено діючим на той час «Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України», затвердженого Наказом Мінюсту від 25.08.1994, № 22/5, де абзацом 3 пункту 13 Розділу II передбачено, «якщо громадянин внаслідок фізичної вади не може власноручно підписати заповіт за його довіреністю і в його присутності та в присутності посадової особи виконавчого комітету, яка вчиняє нотаріальні дії заповіт може підписати інший громадянин. Про причини, з яких громадянин заінтересований у вчиненні нотаріальної дії не міг підписати документ зазначається у посвідчувальному написі.» Допитана у судовому засіданні секретар Загір'янської сільської ради, яка посвідчувала заповіт пояснила, що [PERSON] не був німим. Мав фізичну ваду дефект мови, але міг словесно висловити своє відношення до тієї чи іншої події. Зокрема під час складання заповіту висловився, що все майно передає «хлопцеві [PERSON]», тобто сину [PERSON]. Не можна також його вважати таким, що в момент складання він не розумів значення своїх дій, оскільки все життя працював у будівельній бригаді, а після виходу на пенсію ставив людям грубки. [PERSON] дефект мови він не відвідував школу - був неписьменний та не вмів читати, у зв'язку з чим заповіт складався в присутності свідків та, зі згоди заповідача, підписувався сторонньою особою. Допитані свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що були присутні при складанні [PERSON] заповіту, який однозначно висловив свою волю, що майно заповідає сину [PERSON]. Свідок [PERSON] підтвердила, що підписувала заповіт, складений [PERSON] в користь [PERSON], і він відповідає його волевиявленню. Свідок [PERSON] пояснив, що був знайомий з [PERSON] Незважаючи, що він мав дефекти мови, зокрема вимовляв не повністю слова, говорив уривками, його можна було зрозуміти. Також він повністю усвідомлював свої дії, був нормальною людиною. Таким чином, суд проаналізувавши здобуті докази, приходить до висновку про відсутність підстав визнання заповіту нікчемним, оскільки при складанні заповіту були дотримані норми статті 1247 ЦК України, тобто складений у письмовій формі, відображено місце, дата і час його складання, вільне волевиявлення заповідача, а також підписаний та посвідчений відповідно до вимог цивільного законодавства.

Outcome: dismissed