Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 29.07.2014 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 208. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини з тих причин, що вони мають різни погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння і як наслідок виникли такі відносини, при яких подальше спільне проживання стало неможливим. Вважаючи, що сім`я розпалась остаточно, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, в наданій суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, в разі неявки відповідача згодна на проведення заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить за необхідне позов задовольнити зі слідуючих підстав: Судом встановлено, що з 29.07.2014 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з матір`ю. Фактично родина розпалася, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах збереження сім`ї стало неможливим і суперечить як інтересам позивача, так і відповідача. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя не має. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову.

Outcome: approved