Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому прохала позбавити відповідача [PERSON], який являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], по відношенню до останнього батьківських прав в зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали повністю та прохали суд їх задовольнити. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ЦПК України, правом надання відзиву на позов та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. У судовому засіданні у присутності психолога була заслухана думка малолітнього [PERSON], [INFO], який повідомив, що він взагалі ніколи не бачив свого батька, а проживає разом зі своєю матір'ю та старшим братом. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, думку неповнолітньої дитини, вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Частиною 6 ст.19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вказує, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.09.2012 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, щомісячно, починаючи з 17.08.2012 до досягнення дитиною повноліття (зворотній бік а.с.8). 21.01.2014 рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області зменшено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня вступу рішення в законну силу до досягнення дитиною повноліття (а.с.51-52). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16.04.2014 рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.01.2014 скасовано та прийнято нове, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовлено за безпідставністю (а.с.91-92). У контексті вказаного суд наголошує, що відповідач не сплачував аліменти на неповнолітню дитину, що згідно довідки-розрахунку від 05.03.2018 №4721, наданої Горішньоплавнівським міським ВДВС ГТУЮ у Полтавській області [PERSON] має перед [PERSON] заборгованість по аліментах, розмір якої станом на 01.12.2017 становить 60 422 грн. 82 коп. (а.с.93). Згідно інформації від 08.08.2017 та 20.12.2017, ДНЗ «Золота Рибка» повідомив, що батько неповнолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON] не відвідує в ДНЗ свого сина, не цікавиться його навчальним процесом, його успіхами, не відвідує батьківські збори, за період перебування хлопчика в ДНЗ, його батько жодного разу не з'явився (а.с.9). У відповідності до договору купівлі-продажу від 25.04.2001 [PERSON] має на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] (а.с.10). Як убачається із довідки про доходи [PERSON] працевлаштована у ФОП [PERSON] на посаді швачка та має заробіток, який за період з 01.04.2017 по 30.09.2017 складає 19 201 грн. 90 коп. (а.с.11). Із акту обстеження житлово-побутових умов від 21.12.2017 (а.с.46) вбачається, що неповнолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та старшим братом [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Умови проживання добрі, житло з усіма зручностями, обладнана необхідними меблями та побутовою технікою. Малолітня дитина забезпечена всім необхідним, має одяг та взуття по сезону, іграшки згідно віку. З письмового висновку органу опіки та піклування № 03-26/134 від 15.01.2018 щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], вбачається, що у зв'язку із ухиленням батька від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, орган опіки та піклування, враховуючи думку комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.41-42). Як убачається із висновку психолога №20 від 09.01.2018 (а.с.45) під час бесіди малолітній [PERSON], [INFO], повідомив, що проживає разом із мамою та має старшого брата [PERSON], про тата говорить, що його ніколи не було, він його не знає та не пам'ятає. Суд вказує, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України.) За змістом ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У силу вимог ст.ст. 77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт ухилення відповідача по справі [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору на користь позивача у сумі 640 грн.

Outcome: approved