Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Христинівського районного суду Черкаської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Позов мотивований тим, що\~позивачка із [PERSON] , я перебуваю у шлюбі зареєстрованому 18.07.2017 Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис за №75. Проте, шлюбні відносини у нас із відповідачем не склалися, в сім`ї утворилась психологічна несумісність, спільне проживання нами припинено. Від шлюбних відносин маємо спільних малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які за домовленістю між нами проживають біля неї. Відповідач по справі самоусунувся від утримання дітей, діти знаходяться на повному моєму утриманні. 19 листопада 2013 року, було видано судовий наказ Христинівського районного суду Черкаської області у справі №706/289/13-ц про стягнення із [PERSON] , аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 25.02.2013 та до досягнення нею повноліття. На даний час цей судовий наказ виконується у Христинівському районному ВДВС Головного ТУЮ у Черкаській області. 17 травня 2017 року Верховною радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Вищевказаним Законом внесено зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме;змінено мінімальний розмір аліментів на дитину, які збільшено з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно внесено зміни і до ст. 183 СК України, яку доповнено частиною 5, згідно якої той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У зв`язку із даними обставинами, вона змушена звернутися до суду для зміни розміру стягнення аліментів на доньку [PERSON] та стягнення аліментів на сина [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надав. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі із 18.07.2017 що підтверджується свідоцтвом виданим Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Проте, шлюбні відносини у нас із відповідачем не склалися, в сім`ї утворилась психологічна несумісність, спільне проживання нами припинено. Від шлюбних відносин сторони мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які за домовленістю між нами проживають біля неї. Відповідач по справі самоусунувся від утримання дітей, діти знаходяться на повному утриманні позивачки. 19 листопада 2013 року, за зверненням позивача, було видано судовий наказ Христинівського районного суду Черкаської області у справі №706/289/13-ц про стягнення із [PERSON] , аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 25.02.2013 та до досягнення нею повноліття. Водночас із часу стягнення аліментів за виконавчим листом від 2013 року обставини, що мали значення для визначення судом розміру грошового утримання з батька для дитини та способу стягнення аліментів, істотно змінилися. За визнанням обох сторін, відповідач має офіційного постійної місця роботи та регулярного заробітку (доходу) на території України, наявність яких враховувалася при визначенні судом раніше розміру та способу стягнення аліментів. З урахуванням такої динаміки прожиткового мінімуму доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України). За змістом положень ст.ст.\~1,\~2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст.\~1,\~6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»\~(норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення. За таких умов, незмінну за способом визначення і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дитини не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини. За приписами\~СК України: батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180); за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 181 ч. 3); розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч. 2); частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 ч. 1); суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 184 ч.ч. 1, 2, 3). Отже, матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст.\~191\~ч. 1 і ст.\~192\~ч. 1\~СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України);\~ст. 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.\~182,\~183,\~184 СК України). Суд враховує як позицію позивача, визнавши вимогу позивача про зміну стягнення з відповідача в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на щомісячне стягнення в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Тому з врахуванням викладених обставин суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів\~\~в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50% прожиткового мінімуму для\~\~дитини відповідного віку. При цьому суд виходить із того, що на утримання дитини стягуються аліменти лише в мінімальному розмірі, передбаченому законом, діти ростуть потреби збільшуються. Тому позов в цій частині підлягає до задоволення, а тому слід змінити спосіб присуджених аліментів та стягувати в подальшому з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ Відповідно до положень\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, як на матір, так\~\~і на батька законом покладається обов`язок утримувати свою дитину. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Таким чином, підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення із [PERSON] [INFO] , жителя [ADDRESS] на її [PERSON] [INFO] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий 12.08.2009 Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO] . Слід стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 908.0 грн. відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач від сплати такого збору звільнена. На підставі викладеного та

Outcome: approved