Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вони з відповідачем мають спільного доньку [PERSON] , [INFO] . Оскільки батько дитини у добровільному порядку не виконує зобов`язання по утриманню доньки, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, від дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, поки вона буде навчатися в навчальних закладах. Ухвалою суду від 15.04.2019 року по справі відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 22.05.2019 року [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини з актового запису про батька. 28.05.2019 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини з актового запису про батька до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою суду від 20.06.2019 року за клопотанням [PERSON] по справі призначено судово-генетичну експертизу. 31.10.2019 року до суду надійшов висновок експерта №103-274-2019 від 18.10.2019 року. Ухвалою суду від 04.11.2019 року провадження по справі відновлено. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримує в повному обсязі, та просила задовольнити. В задоволенні зустрічної позовної заяви просила відмовити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти первісного позову заперечує, зустрічну позовну заяву просив задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Сторони по справі мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 08.07.2002 року, де вказані батьками: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 11.05.2005 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11.05.2005 року. Крім того, відповідно до відмітки в паспорті громадянина України [PERSON] , 20.01.2007 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у матеріальному утриманні дитини, що прямо передбачено чинним законодавством. У відповідності до ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів у частці, яка буде стягуватися, на дитину, суд бере до уваги те, що дитина проживає разом з позивачем, а також матеріальний стан батька. Враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір`ю, позивача, відповідача, суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частинні стягнення аліментів до повноліття дитини, підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] поки дитина буде навчатися в навчальних закладах, суд дійшов наступного. Частиною 1 статті 190 Сімейного кодексу України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, аліменти на навчання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, стягуються з батьків, якщо повнолітні діти потребують матеріальної допомоги. Отже, позовна вимога про стягнення аліментів до закінчення навчання є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню. Щодо зустрічного позову [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини з актового запису про батька, суд дійшов наступного. Відповідно до ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Про це також зазначено і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Як вбачається, з висновку експерта №103-274-2019 від 18.10.2019 року, що молекулярно-генетичним дослідження встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківстка [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] доведено. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експерта; показаннями свідків. Частинами 1, 2 та 3 статті 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Оскільки [PERSON] не доведено відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, а висновком експерта доведено протилежне, а саме, доведено батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини з актового запису про батька позовних вимог про виключення відомостей про батька з актового запису. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial