Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що із 18 червня 1997 року перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] , в якому у них народились двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . На сьогоднішній день діти є повнолітніми. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує формально. Відповідач часто зловживав алкогольними напоями, що призводило до постійних конфліктів. Він систематично принижував та ображав позивачку, застосував до неї фізичне насильство. Сторони рідко спілкуються між собою і як правило це стосується вирішення питань, щодо сина [PERSON] . Вони стали чужими людьми і спроби примирення не дали позитивних наслідків. Сім`я фактично розпалась, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. На думку позивачки, збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Відповідач відмовляється добровільно прийти до органів реєстрації актів цивільного стану для подання спільної заяви про розірвання шлюбу в порядку ст.106 Сімейного кодексу України. Враховуючи це, позивачка не може в позасудовому порядку розірвати шлюб та змушена звернутися із вказаним позовом до суду. При розірванні шлюбу змінювати прізвище не буде. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити заявлені позовні вимоги, судовий розгляд справи просила провести без її особистої участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Сторони зареєстрували шлюб 18 червня 1997 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області (актовий запис № 90) ( а.с. 6). У шлюбі в сторін народились двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . На сьогоднішній день діти є повнолітніми (а.с. 7-8). Згідно викладеного позивачкою [PERSON] у поданих заявах, відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем не бажає. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст.\~ 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Отже, аналізуючи всі обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивачки, що її відносини з чоловіком як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому\~шлюб слід\~розірвати та\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивачки\~судові витрати,\~пов`язані зі\~сплатою судового\~збору.\~

Outcome: approved