Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 495007 площею 0,80 га., яка розташована на території Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області, виданого на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Ради народних депутатів Одеської області від 26.03.2002 р. № 165/2002 та акту встановлення в натурі меж земельної ділянки від 27.03.2002 р. Свої вимоги мотивує тим, що земельна ділянка, належить заявниці на підставі вищевказаних документів, не має кадастрового номеру. Та під час підготовки документації для відповідного звернення до уповноважених органів з метою присвоєння їй кадастрового номеру, було встановлено, що існують відмінності у написанні по-батькові у зазначених документах та паспорті заявниці, в яких замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] », тобто через невірний переклад по-батькові заявниця, не має змоги вчинити дії з присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, що стало підставою звернення заявниці до суду з відповідною заявою. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але в матеріалах справи від неї наявна заява в якій просить справу розглядати без її участі, на задоволенні заяви наполягає (а.с. 20). Представник заявника у судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 18-19). Представник заінтересованої особи Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надіслання ухвали на адресу визначену в матеріалах справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду з відміткою адресата про вручення йому відправлення. (а.с. 26). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Ради народних депутатів Одеської області від 26.03.2002 року № 165/2002 р., на ім`я « [PERSON] » було видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,80 га., яка розташована на території Березанської сільської ради та який зареєстровано в реєстровій книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД-06 № 276 (а.с. 7-8). Акт встановлення в натурі меж вищевказаної земельної ділянки, наданої для ведення особистого сільського господарства також було видано на ім`я « [PERSON] » (а.с. 10). Паспорт серії [NUMBER] виданий 09.02.1998 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я - [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-5). Органом ДПІ в Біляївському районі видано картку платника податків на ім`я - [PERSON] (а.с. 6). Пенсійне посвідчення № [NUMBER] також видано на ім`я - [PERSON] (а.с. 6). Вищевказані розбіжності у написані «по-батькові» заявниці в Державному акті на право власності на земельну ділянку Серії РІ № 495007 та акту встановлення в натурі меж земельної ділянки, наданої для ведення особистого селянського господарства від 27.03.2002 р. з написанням «по-батькові» заявниці в документах посвідчуючих особу, стали підставою для звернення її до суду з метою становлення факту належності правовстановлюючого документу, що усуне порушення права власності на належне їй майно, а саме присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що розбіжність в написані по-батькові заявниці є результатом неправильного перекладу з російської на українську мову, тому несе формальний характер. Встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документа необхідно заявниці для того, щоб вона мала змогу розпоряджатись належним їй майном. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Правова позиція, яка містяться в п. 12 Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, вказує на те, що суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована, встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, так як від нього залежить, надане їй ст. 41 Конституції України, право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved