Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] в якому вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 30.09.2017 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично розпалась, сторони припинили родинні стосунки, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення повноліття [PERSON] . Ухвалою суду від 13.09.2021 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників. У наданий судом строк своїм правом подання до суду заяви із запереченнями\~проти\~розгляду\~справи в\~порядку\~спрощеного\~позовного провадження та відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Позивачем також не направлено до суду додаткових доказів, які б не були додані до позовної заяви. Позивач у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів, вказавши про визнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено копією свідоцтва про шлюб, виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 30.09.2017 року. Згідно зі свідоцтвом про народження, батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . За відомостями Департаменту реєстраційний послуг ЗМР, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована проживаючим за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстрована й матір неповнолітньої [PERSON] [PERSON] . Позивачем долучено копію договору оренди житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] , згідно з яким, [PERSON] та її неповнолітня дитина [PERSON] у період з 20.07.2021 року по 20.01.2022 року мешкатимуть за вищевказаною адресою. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки позивач вказала на неможливість примирення та подальшого проживання разом однією родиною, відповідач визнав позовні вимоги, суд вбачає підстави для задоволення позову в частині пред`явлених вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вказує\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.\~181\~ч.\~3\~СК України\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 430 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Зважаючи на викладене, оскільки відповідач визнав позовні вимоги про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне задовольнити позов також і в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір позовну вимогу про розірвання шлюбу на користь позивача та на користь держави в частині позовної вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved