Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Красносільської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Як на підставу позову посилаються на те, що після смерті її чоловіка, [INFO], [PERSON], відкрилась спадщина на спадкове майно. Позивачка вказує, що рішенням Гощанського районного суду Рівненської області за [PERSON] було визнано право власності на земельну частку (пай) в розмірі 2,35 в умовних кадастрових гектарах, яка згідно Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER], виданого 09.06.1993 року колективному сільськогосподарському підприємству «Мир» Гощанського району, була фактично виділена та належала [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка зазначає, що згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 17.05.2017 року №17-1506/16-17 СГ [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у розмірі земельної частки (паю) площею 2,35 умовних кадастрових гектара, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності та території Красносілької сільської ради Гощанського району. Оскільки спадкодавець за життя розпочав процес приватизації земельної ділянки, однак її не завершив у зв'язку зі смертю, реалізація спадкових прав позивача можлива лише в судовому порядку з підстав, передбачених ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 116, 125 та п.2 розділуХ Перехідних положень Земельного Кодексу України. Позивачка в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Красносільської сільської ради Гощанського району до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника та при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Представник відповідача також подала відзив на позов, в якому вказала, що між нею та [PERSON] відсутній спір та сільська рада не є належним відповідачем по даній справі, станом на дату подачі позову не має повноважень у сфері регулювання обігу земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, вважає в задоволенні позову відмовити. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії Наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 17.05.2017 року, вказано, що [PERSON] надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 23, 8394 гектара сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Красносільської сільської ради Гощанського району. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 11.12.2017 року Гощанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] була заведена спадкова справа відкрита 18 травня 2018 року, за №83/2018, спадкоємцем станом на 05.06.2018 року є дружина померлого - [PERSON], яка прийняла спадщину згідно заяви №214 від 18.05.2018 року, підтверджується довідкою приватного нотаріуса Гощанського районного нотаріального округу Ящук О.М. Судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги, після смерті чоловіка [PERSON] звернулась до Головного управління Держеокадастру у Рівненській області з заявою про завершення процедури приватизації земельної ділянки, однак її було відмовлено у зв'язку з тим, що громадянин помер до того, як зареєстрував право власності на земельну ділянку у нього дане право так і не виникло та відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України не перейшло до спадкоємців у порядку спадкування. Водночас, повідомили, що Головне управління не заперечує проти права спадкоємців [PERSON] на завершення процедури приватизації та державної реєстрації права власності на землю. Відповідно до положеньст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно дост. 1218 ЦК України, входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. «г» ч. 1ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється у способи, передбачені ст. 152 ЗК України, в тому числі і шляхом визнання права. Частиною 1статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Згідно з абзацом 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 2,35 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Красносіьської сільської ради Гощанського району і на час смерті її не завершив. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз'яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті чоловіка, набула право на спадкування усіх прав та обов'язків, що належали останньому за життя, включно й з правом на завершення приватизації земельної ділянки.

Outcome: approved