Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. Позов мотивований тим, що 29.04.2012 року між сторонами зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Син проживає разом з позивачем, яка безпосередньо займається його вихованням та матеріальним утриманням. Разом з тим, відповідач, будучи працездатною особою, хоча є інвалідом 3 групи, добровільно належної матеріальної допомоги по утриманню дитини не надає, хоча має таку можливість. За викладених обставин позивач просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розгляд справи провести у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області був зареєстрований шлюб, актовий запис №586. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, є працездатною особою та погоджується сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно обов'язку батьків утримувати дітей та його виконання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує визнання позову відповідачем, те що він працездатна особа, інших утриманців не має та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов'язок обох батьків по її утриманню, інші обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі про який просить позивач. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 16.07.2014 року. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору та на користь [PERSON] 200,00 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved