Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладання шлюбу, яке свідчить про зміну прізвища. [PERSON] перебувала в м. Запоріжжя та проживала за адресою: [ADDRESS], де була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа. Смерть [PERSON] настала [INFO] р. в м. Лутугин, Лутугинського району, Луганської області внаслідок хронічної ниркової недостатності, хронічного пієлонефриту, цукрового діабету, але отримання в органах РАЦС Міністерства юстиції України свідоцтва про смерть є неможливим, через настання смерті на тимчасово окупованій території, а єдиним шляхом вирішення цього питання є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Посилаючись на зазначені обставини [PERSON] , просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце смерті м. Лутугин, Лутугинського району, Луганської області, яка настала [INFO] року. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Їх неяка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних матеріалів в справі достатньо для розгляду її по суті. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п.8 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке свідчить про зміну прізвища заявника. 26.04.2016 р. Стаціонарним закладом «Лутугинська центральна районна багатопрофільна лікарня» видана довідка про причини смерті [PERSON] у віці 74 роки, [INFO] р. через хронічну ниркову недостатність, хронічний пієлонефрит та цукровий діабет. Заявник звернулася до органу РАГС для проведення державної реєстрації смерті та отримала відповідь Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУ юстиції в Запорізькій області, згідно до якої у проведенні державної реєстрації смерті відмовлено, так як пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], що мало місце [INFO] року в м. Лутугин, Лутугинського району, Луганської області, а заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень.

Outcome: approved