Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 16.05.2014 року перебуває з відповідачем - [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Сторони проживають разом, однак дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає, хоча є працездатним і може надавати таку допомогу. Позивачка самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом, які необхідні для належного утримання сина. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги він не надає, позивачка вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Із врахуванням наведеного, просить суд встановити аліменти у її користь на утримання дитини у розмірі відповідно до заявлених позовних вимог. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні змінила позовні вимоги та просила стягувати із відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Додатково пояснила, що шлюб з відповідачем станом на день розгляду даної справи, розірвано. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії свідоцтва серія [NUMBER] від 27.05.2015 року, відомо, що [PERSON] народився [INFO]. Його батьками являються [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 6). Згідно довідки виданої Погірцівським старостинським округом Самбірського району Львівської області від 16.03.2018 року № 224, склад сім'ї [PERSON] наступний: чоловік [PERSON], [INFO], сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. ( а.с. 7). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Враховуючи, що сторони не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дітей, а тому згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у частці від доходу відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її матеріальне становище, вік та потреби на її утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік»), матеріальне становище платника аліментів та доходить висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved