Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Миколаївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, а саме : на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди, що знаходяться за адресою : Рівненська область Млинівський район с. Миколаївка, вул. Шевченка, № 21, посилаючись на неможливість одержання свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 28 грудня 2014 року померла [PERSON]. Також зазначила, що за життя [PERSON] в Миколаївській сільській раді Млинівського району склала заповіт, в якому все своє майно яке їй належатиме на момент смерті заповіла [PERSON]. Крім цього, позивач вказала, що спадщину прийняла, подавши до нотаріальної контори заяву. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за відсутністю правовстановлюючих документів, у звязку з чим змушена звернутися в суд. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак від відповідача за підписом сільського голови надійшла заява, в якій сільська рада просить повністю задовольнити позовні вимоги позивача, а справу розглянути без участі його представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено судом, 28 грудня 2014 року [PERSON] померла. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно, яке їй належатиме на час смерті, заповіла [PERSON] (а.с. 6). Позивач прийняла спадщину після її смерті за правилом ст.1269 ЦК України. Проте, на належний [PERSON] житловий будинок та надвірні будівлі і споруди не змогла одержати свідоцтва про право на спадщину з незалежних від неї причин, зокрема через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджується документально. ( а.с. 18) При цьому належність житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Миколаївка Млинівського району Рівненської області по вул. Шевченка, буд. 21, [PERSON] підтверджується довідкою Миколаївської сільської ради, згідно якої в погосподарскій книзі №3, номер об'єкта погосподарського обліку 0300121, житловий будинок в с. Миколаївка по вул. Шевченка, буд. 21, належав [PERSON]. (а.с. 7) Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд прийшов до висновку що позивач, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], набула право власності на спадкове майно за заповітом, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами на законних підставах. Однак, як видно з матеріалів справи, з часу подачі заяви про прийняття спадщини, всупереч вимогам ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтва про право на спадщину за законом не одержала, у зв'язку з чим, не в змозі реалізовувати своє право власності на спадкове майно. А тому, це право підлягає захисту. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.16, 328, 1216, 1225, 1233 ЦК України,

Outcome: approved