Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила по початку розгляду справи по суті, в якому просила визнати недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] 02.11.2007 року, згідно якого вона продала вказаний будинок відповідачу [PERSON] , а також визнати незаконними та скасувати відомості щодо реєстрації на ім`я [PERSON] вищевказаного житлового будинку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила, що вказаний договір не підписувала, а 02.11.2007 року видала на ім`я [PERSON] доручення, яким уповноважила його продати належний їй будинок в с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області. Це доручення [PERSON] оформляв у нотаріуса [PERSON] . Вона будинок йому не продавала та коштів від його продажу від [PERSON] не отримувала. В судовому засіданні [PERSON] та в наданих письмових поясненнях, зазначила, що вона мала намір продати належний їй будинок [ADDRESS] та виїхати до Німеччини. Однак швидко будинок продати не вдалося, а тому вона отримала консультацію у адвоката [PERSON] , який на теперішній час представляє інтереси [PERSON] у суді, який рекомендував їй зробити доручення, на будь-кого, кому вона довіряє та уповноважити цю особу займатись продажем будинку. Так як з [PERSON] вони були не тільки родичами, а й сусідами, вона вирішила вказане доручення зробити саме на нього. 02.11.2007 року вона разом з [PERSON] та [PERSON] приїхали до нотаріальної контори [PERSON] . [PERSON] пішов до нотаріальної контори, а їм сказав чекати в машині. Потім він вийшов, виніс доручення від нотаріуса та сказав його підписати та показав де підписати, що вона і зробила. Доручення вона не читала, так як довіряли [PERSON] . Підпис вона поставила один на дорученні, яке підписала для зручності на капоті автомобіля [PERSON] . Після цього вона виїхала за кордон, а коли повернулась в Україну в квітні 2008 року, вона попросила [PERSON] повернути документи на будинок, так як передумала його продавати, але [PERSON] переконав її ще почекати. Після цього пройшло ще два роки, однак будинок так і не продавався. Кожен рік вона приїздила та робила в будинку ремонт, підтримувала в порядку ділянку та садибу. В 2013 році зустрівшись з [PERSON] щоб забрати документи на будинок, він їй повідомив, що будинок вже не її та вигнав її. В 2014 році вона дізналась, що власником її будинку в с. Степанівка є [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого від 02.11.2007 року договору купівлі-продажу. Звертає увагу суду, що ніяких договорів на ім`я [PERSON] вона не підписувала, будинок йому не продавала, грошей від [PERSON] за будинок не отримувала. Тому просила її позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав. Суду пояснив, що 02.11.2007 року позивач [PERSON] продала йому свій будинок [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, який був складений та посвідчений у нотаріуса [PERSON] . При укладенні цієї угоди була присутня його дружина [PERSON] , яка дала згоду на укладення цього договору. Також в присутності нотаріуса та дружини він передав [PERSON] гроші за будинок в сумі 31746,00 грн. Про обставини укладення цього договору у нотаріуса [PERSON] дає неправдиві свідчення, так як вона була присутня при укладенні договору в приміщенні у нотаріуса, розуміла, що підписує договір купівлі-продажу будинку і сама ініціювала цей правочин, раніше саме з цією метою особисто отримала довідку в БТІ , яка необхідна саме для відчуження майна, а далі почала все заперечувати. Свідка [PERSON] при укладенні договору у нотаріуса не було. Факти укладення угоди десь поза приміщенням кабінету нотаріуса взагалі неправдиві, свідка [PERSON] при укладенні договору у нотаріуса не було. . Тому підстав для задоволення позову не має. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Суду пояснив, що дійсно 02.11.2007 року він, як приватний нотаріус посвідчував договір купівлі-продажу будинку по [ADDRESS] , який укладався між [PERSON] та [PERSON] . За умовами укладеного договору та за взаємною домовленістю з [PERSON] та [PERSON] було визначено ціну будинку 31746,00 грн, які відповідач сплатив [PERSON] до підписання договору. Зазначений договір було підписано сторонами в його присутності, про що свідчать підписи сторін на договорі та в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Вважає, що: - на момент укладання договору купівлі-продажу від 02.11.2007 року, реєстровий №4450, зміст такого договору не суперечив і по теперішній час не суперечить зако\-нодавству України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; - на момент укладання договору [PERSON] і [PERSON] мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; - на момент укладання договору були наявними пропозиція [PERSON] продати згаданий будинок, а [PERSON] купити такий будинок, а, також згода між [PERSON] і [PERSON] , за всіма істотними умовами договору (предмет договору (будинок) і його договірна вартість (ціна); - після виготовлення приватним нотаріусом договору купівлі-продажу від 02.11.2007 року [PERSON] і [PERSON] особисто підписали зга\-даний договір; - відповідно до цивільного законодавства договір купівлі-продажу від 02.11.2007 року, реєстровий №4450 посвідчено нотаріально; - зі слів [PERSON] право власності, яке він набув у зв`язку з укладання договору купівлі-продажу від 02.11.2007 року, реєстровий №4450 - він зареєстрував в установ\-леному законом порядку (ст. 210 ЦК України). Також на теперішній час достовірність підпису [PERSON] на договорі підтверджена висновками декількох почеркознавчих експертиз. За таких обставин, вважає, що суд повинен відмовити [PERSON] в задоволені позову. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.09.2006 року за позовом [PERSON] до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності по праву спадкування за законом на будинок, вимоги [PERSON] задоволені, визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину будинку з господарчими спорудами [ADDRESS] . (а.с.89 т. 1) На підставі ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.07.2007 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про заміну боржника та визнання права власності на Ѕ частину будинку, затверджено мирову угоду, згідно якої [PERSON] стала власником другої половини будинку, від якої відмовився [PERSON] (а.с.84 т. 1) Згідно витягів про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 10.10.2006 року №12106830 та від 20.09.2007 року №15995295 за [PERSON] зареєстровані по Ѕ частині житлового будинку з господарчими спорудами по [ADDRESS] . (а.с. 93,94 т.1) Згідно витягу №16496722 від 01.11.2007 року за [PERSON] зареєстрований будинок та господарчі споруди по [ADDRESS] . З даного витягу встановлено, що вказаний будинок складається з «А» - житловий будинок, господарчих споруд: «Б» - сарай, «В» - сарай, «Г» - літня кухня, «Д» - погріб, «Е» - гараж, «Ж» - кладова, №1 - огорожа, №2 - ворота. Вартість нерухомого майна 31746 грн. (а.с. 95 т.1) Із змісту нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Фішером Б.І. договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.11.2007 року, судом встановлено, що [PERSON] продала, а [PERSON] придбав житловий будинок та господарчі споруди по [ADDRESS] , вказаний договір зареєстрований в реєстрі за №4450. (а.с.82 т.1) Із додатків до договору встановлено, що дружина [PERSON] - [PERSON] надала йому нотаріально посвідчену заяву згоду на укладання договору купівлі-продажу вказаного будинку та розпорядження у зв`язку із цим грошовими коштами сімейного бюджету, які є їх спільною сумісною власністю для здійснення розрахунку за згаданим договором. (а.с.97 т. 1) Згідно довідки Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 02.11.2007 року, рішення про передачу у приватну власність (приватизацію) земельної ділянки площею 0,11 га по [ADDRESS] не приймалось. (а.с.98 т.1) З довідки Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» від 02.11.2007 року наданої [PERSON] , судом встановлено, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] площею 0,11 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та споруд рахується за [PERSON] , але Державний акт не виготовлений та в натурі земельна ділянка не виділялась. (а.с.99 т.1) Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.11.2007 року №15253163 підтверджено, що заборон а арешту на будинку [ADDRESS] не значиться. (а.с.102 т.1) З витягу про реєстрацію правочинів в Державному реєстрі правочинів від 02.11.2007 року №4890281, судом встановлено, що 02.11.2007 року була проведена реєстрація правочину - договору купівлі-продажу, документ посвідчено приватним нотаріусом Фішером Б.І., номер у реєстрі нотаріальних дій №4450, видано бланк ВКА 570243. Зазначений договір укладено між [PERSON] та [PERSON] (а.с.105 т.1) Згідно висновку експерта №498 від 27.04.2017 року судової почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №511/2111/15-ц, при дослідженні другого екземпляру договору -купівлі-продажу будинку, наданого для дослідження нотаріусом Фішером Б.І., підпис від імені [PERSON] в договорі купівлі-продажу житлового будинку, нотаріально посвідченого 02 листопада 2007 року приватним нотаріусом Фішером Б.І., та зареєстрованого в реєстрі за № 4450, виконано особисто [PERSON] . Підпис від імені [PERSON] в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Фішера Бориса Івановича за 2007 рік, номер нотаріальної дії №4450 посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, виконано особисто [PERSON] . (а.с.9-19 т.2) Згідно висновку за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №20803-20805/19-32/6184/20-32 від 25.02.2020 року, підпис від імені [PERSON] , що міститься у графі «Підписи: Продавець» у першому екземплярі договору купівлі-продажу жилого будинку, нотаріально посвідченого 02 листопада 2007 року приватним нотаріусом Фішером Б.І. та зареєстрованого в реєстрі за №4450, наданого на дослідження [PERSON] - виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Підпис від імені - [PERSON] , що міститься у графі «Підписи: Продавець» у договорі купівлі-продажу жилого будинку, нотаріально посвідченого 02 листопада 2007 року приватним нотаріусом Фішером Б.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 4450, - виконано [PERSON] . (а.с.207-214 т.2) Також по обставинам укладення вказаного договору у нотаріуса в суді були допитані свідки, заявлені позивачем - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які по обставинам укладенні договору пояснили наступне. Так свідок [PERSON] в суді показала, що в 2007 році вона разом з [PERSON] звернулись до [PERSON] з проханням допомогти продати будинок [PERSON] , що знаходиться в с. Степанівка. 02.11.2007 році вона разом з [PERSON] та [PERSON] приїхали до нотаріальної контори [PERSON] з метою надання [PERSON] довіреності на продаж будинку. Вона та [PERSON] залишились в машині, а [PERSON] зайшов до офісу. Через деякий час він вийшов звідти, виніс доручення не на фірмовому бланку, а на звичайному білому аркуші та показав [PERSON] де саме поставити підпис, тому [PERSON] підписала саме доручення. До кабінету нотаріуса [PERSON] не запрошували, все відбулось на вулиці. В липні 2013 року [PERSON] повідомила їй, що вона декілька разів ходила до [PERSON] , щоб забрати документи на будинок, але він сказав їй що будинок не її та вигнав. Стверджувала, що позивач будинок відповідачу не продавала. В свою чергу свідок [PERSON] також повідомила суду, що їй від позивачки відомо, що вона в 2007 році дала доручення [PERSON] на продаж її будинку в с. Степанівка і від неї дізналась, що [PERSON] незаконно заволодів цим будинком. Свідок [PERSON] в суді показала, що вона також знає зі слів [PERSON] , що вона дала доручення [PERSON] на продаж її будинку в с. Степанівка. Потім вона передумала продавати будинок, пішла до відповідача забрати правовстановлюючі документи, однак останній вигнав її та сказав, що будинок його. Так в 2015 році [PERSON] дізналась, що начебто продала будинок [PERSON] . В свою чергу допитані по справі в якості свідків з боку відповідача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали інші покази щодо обставин укладення спірного договору. Так свідок [PERSON] в суді показала, що позивачка не змогла продати будинок в с. Степанівка, а тому продала її чоловіку. Нотаріус призначив час укладення договору на 02.11.2007 року. Вона приїхала з чоловіком, а їх зять привіз [PERSON] . Вони з [PERSON] зайшли до нотаріуса, де останній сказав приїхати на 12 годину до якої він підготовить документи на продаж будинку. Вдруге приїхали до нотаріуса біля 13 години, разом з [PERSON] . Вона давала чоловікову письмову згоду на укладення договору на придбання будинку за їх спільні кошти, нотаріус дав їм прочитати договір, після чого [PERSON] та [PERSON] підписали договір. Вони передали гроші [PERSON] за будинок в сумі згідно договору, чоловік нотаріусу надав копію договору і вони поїхали додому, де в той же день святкували цю подію та від`їзд дітей за одним столом в сім`ї. Свідок [PERSON] в суді також підтвердила, що 02.11.2007 року вона була присутня в сім`ї [PERSON] після того, як вони придбали будинок у [PERSON] , у них було з цього приводу свято . Свідок [PERSON] суду показала, що проживає по сусідству з [PERSON] і [PERSON] , і в 2007 році [PERSON] розповідала їй, що продала [PERSON] будинок в с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області. Відповідно позивач, посилаючись на подані по справі докази, просила визнати укладений договір купівлі-продажу недійсним та скасувати реєстрацію даного об`єкту за [PERSON] . Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. За змістом ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Презумція правомірності правочину встановлена законодавцем у ст. 204 ЦК України. Відповідно до цієї правової норми правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з нормами глави 16 ЦК України правочин може бути визнано судом недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Підставою недійсності правочину відповідно до статті 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України, зокрема: особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.203 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Суд, заслухавши по справі пояснення сторін, свідків з боку позивача та відповідача, вивчивши надані суду письмові докази, оцінивши їх з точки зору допустимості та належності, прийшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] належить відмовити з огляду на таке. Так позивачем по справі оспорюється дійсність нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку від 02.11.2007 року, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] придбав житловий будинок та господарчі споруди по [ADDRESS] . Підставою недійсності вказаного правочину позивач заявила, що підпис на договорі не належить їй, а далі також заявила в судовому засіданні після огляду судом Реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Фішера Бориса Івановича за 2007 рік, що підписи в реєстрі також їй не належать, а після пред`явлення відповідачем [PERSON] першого екземпляру договору купівлі-продажу будинку від 02.11.2007 року зазначила, що і в цьому екземплярі договору підпис не її. Оскільки для встановлення достовірності підпису особи потрібні спеціальні знання, дані документи були предметом дослідження експертів почеркознавців різних експертних установ. Висновком судової почеркознавчої експертизи №498 від 27.04.2017 року підтверджено, що підписи від імені [PERSON] в другому екземплярі договору купівлі-продажу житлового будинку, нотаріально посвідченого 02 листопада 2007 року приватним нотаріусом Фішером Б.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 4450, а також в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Фішера Бориса Івановича за 2007 рік, номер нотаріальної дії № 4450 посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, виконано особисто [PERSON] . (а.с.9-19 т.2) Також висновком судово-почеркознавчої експертизи №20803-20805/19-32/6184/20-32 від 25.02.2020 року, підтверджено, що підпис від імені [PERSON] , що міститься у графі «Підписи: Продавець» у першому екземплярі договору купівлі-продажу жилого будинку, нотаріально посвідченого 02 листопада 2007 року приватним нотаріусом Фішером Б.І. та зареєстрованого в реєстрі за №4450, наданого на дослідження [PERSON] - виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів особисто [PERSON] . (а.с.207-214 т.2) Таким чином доводи позивача щодо недостовірності її підпису на договорі купівлі-продажу будинку висновками почеркознавчих експертиз спростовані, а тому підстав визнавати даний договір купівлі-продажу недійсним по цим підставам у суду не має. Крім цього наявність такої кількості підписів [PERSON] на документах, зокрема на двох екземплярах договору купівлі-продажу, в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса спростовує версію позивача про те, що в день укладення договору вона ставила лише один підпис поза приміщенням офісу нотаріуса і це було доручення на продаж її будинку в с.Степанівка, яке вона видала на ім`я [PERSON] та в свою чергу підтверджує доводи відповідача та нотаріуса щодо обставин укладення договору, про які суду повідомили вони та їх свідки. Судом в ході розгляду справи досліджено Реєстр для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Фішера Б.І. за 2007 рік і встановлено, що нотаріальна дія щодо видачі доручення [PERSON] на ім`я [PERSON] в указаний період нотаріусом Фішером Б.І. не вчинялась. Оскільки основні вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку не підлягають задоволенню, то відповідно не підлягають задоволенню і похідні вимоги щодо скасування реєстрації будинку по [ADDRESS] за Марцівим Л.В.

Outcome: dismissed