Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем тривалий час проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] , який є інвалідом дитинства. Позивач стверджує, що наданий час дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Син потребує постійної медичної допомоги та реабілітації, на що витрачаються значні кошти. Відповідач від утримання сина ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча працює будівельником та має стабільний дохід, тому просила стягувати з нього аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В судове засідання позивач не з`явилась, в направленій на адресу суду заяві просила розглядати справу у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Його представник - адвокат Пашковський Д.П. направив до суду заяву. в якій просив розглядати справу у його відсутності та відсутності відповідача. Зазначив, що відповідач позов визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видій його заробітку. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено із свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно з посвідченням серії [NUMBER] неповнолітній [PERSON] є інвалідом дитинства, в зв`язку з чим йому призначена державна соціальна допомога. Відповідно до витягу № 4346 від 30.08.2021 року місце проживання дитини зареєстроване з його матір`ю [PERSON] . Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд зазначає, що обов`язок утримувати дітей - це найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідач зобов`язаний виконувати обов`язок по утриманню дитини нарівні з позивачкою. З врахуванням того, що дитина перебуває на утримані матері та того, що батьки в добровільному порядку не домовились про участь в її утриманні, наявні підстави для стягнення аліментів в примусовому порядку. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач не заперечував факт свого батьківства щодо неповнолітнього [PERSON] , проживання дитини з матір`ю, а також щодо наявності у нього обов`язку по утриманню сина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який підлягає до стягнення, суд перш за все виходить із інтересів дітей та можливостей платника аліментів. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. У статті 141 СК України закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки. А тому, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано та не доведено розмір аліментів, які вона просить стягнути, у вигляді 1/3 частини доходу відповідача, оскільки обов`язок по утриманню дитини покладено у рівній мірі на обох батьків з урахуванням дотримання балансу відповідних їх прав та обов`язків. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне позов задоволити частково та стягувати з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому, суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє одержувача аліментів права звернутися до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в тому числі і на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування). Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного та ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved