Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в подальшому уточненим, до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що 10.09.1998р. сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Канівської міської ради , актовий запис №141.Від спільного проживання мають дочку [PERSON] , 03.11.1996р.н. З липня 2008р. сторони не проживали подружнім життям, але продовжували вести спільне господарство. Останні два роки відповідач почав окремо харчуватись, перестав дбати про побут та цікавитись справами та потребами доньки, постійно провокує дрібні сварки. Крім того, відповідач з травня 2015 року не надав ніякої матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , 03.11.1996р.н., яка є студенткою 1 курсу денної форми навчання інституту філології Київського національного університету імені [PERSON]. Термін навчання триває з 01.09. 2015 по 30.06. 2019 p.p. У вересні та жовтні відповідач надав матеріальну допомогу в розмірі: 1200 грн. та 1500 грн., але потім перестав. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання їх повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 18.12.2015 року і до закінчення навчання, витрати на оплату гуртожитку в сумі 145,00 грн., студентського квитка для проїзду в метро в сумі 75,00 грн., квитка на проїзд до м. Канева в сумі 75,00 грн., на загальну суму 295,00 грн. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Піщальнікова . У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог позивачки у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.09.1998 року, зареєстрованого у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Канівської міської ради , актовий запис №141, але на даний час подружні стосунки порушені , тому позивач змушена була звернутись до суду із позовом , в якому просить шлюб розірвати , примирення не бажає. . Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , 03.11.1996р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження І-СР № 046247 від 25.02.1999 р. ( а.с.8). Також судом встановлено, що повнолітня дочка сторін - [PERSON] , 03.11.1996р.н., є студентом І курсу денної форми навчання інституту філології Київського національного університету імені [PERSON] і термін навчання триватиме до 30.06.2019 року (а. с. 11). Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, суд прийшов до висновку, що прізвище позивачу, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, підлягає зміні на дівоче прізвище , а саме: «Піщальнікова ». Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Частиною 1 ст. 199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки, а також приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав , суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 30% прожиткового мінімуму починаючи з 18.12.2015року до закінчення нею навчання. Відповідно до ст.. 185 СК України також підлягають до задоволення позовні вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на навчання , а саме : витрати на оплату гуртожитку в сумі 145,00 грн., студентського квитка для проїзду в метро в сумі 75,00 грн., квитка на проїзд до м. Канева в сумі 75,00 грн., на загальну суму 295,00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач у справах щодо стягнення аліментів, при зверненні до суду, звільняється від сплати судового збору. Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 гривень. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved