Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем - батьком [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] року за адресою пров. [ADDRESS]. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на жилий будинок та на присадибну земельну ділянку [ADDRESS] Заявниця є спадкоємицею першої черги спадкування за законом.20.02.2001 року [PERSON] було складено заповіт, яким вінвсе своє майно заповів позивачу.На час відкриття спадщини заявниця постійно проживала разом із спадкодавцем в належному йому будинку за адресою пров. [ADDRESS], тобто прийняла спадщину свого батька. Після звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявниця зазначає, що оскільки [PERSON] з осені 2015 року через хворобу став потребувати постійного догляду, переїжджати проживати до м. Києва в належну їй квартиру категорично відмовлявся, вона змушена була переїхати до нього на постійне проживання, однак переєстрацію свого постійного місця проживання не здійснила. На підставі зазначеного, [PERSON] вимушена звернутись до суду, оскільки встановлення факту постійного проживання спадкоємці із спадкодавцем є необхідним для отримання свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання заявниця не з'явилась, повідомлена вчасно та належним чином. Від неї через канцелярію суду надійшла заява, відповідно до якої заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду клопотання, відповідно до якого не заперечує проти задоволення заяви та просить справу слухати у відсутності представника. Частина 4 статті 174 ЦПК України встановлює, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [INFO] року помер [PERSON], про що Відділом державної реєстрації цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис № 214 (а.с.6). 20 лютого 2001 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], та все належне йому майно, де б воно не знаходилосьта з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що вінза законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.11). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та на присадибну земельну ділянку [ADDRESS] який належав померлому на підставі договору та свідоцтва про право на спадщину (а.с.7-9). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Факт постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується довідкою, виданою Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області від 03.08.2017 року №6157, відповідно до якої [PERSON] переїхала на постійне проживання та постійно проживала з [PERSON] за адресою пров. [ADDRESS] з вересня 2015 року по день його смерті, оскільки потребував постійного догляду. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву, встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved