Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.03.2017 року позивачка [PERSON], у магазині «Miraton» за адресою: м. Одеса, вул. С. Палія (Дніпропетровська дорога), 118, у Фізичної особи-підприємця [PERSON], придбала за 2 154,00 гривень пару взуття, а саме жіночі кросівки 39-го розміру. Разом із кросівками позивачка придбала за 199,00 гривень комбі клінер-набір для очищення шкіри. Вартість покупки становила 2 353,00 гривень. Позивачка стверджує, що в магазині позивачка побачила, що на лівому кросівку м'який його підносок зморщений, однак продавець її запевнила, що позивачці лише так здається, і що під час першої ж носки цей недолік зникне. Однак позивачка прийшла додому та побачила, що на кросовці його язичок на цілий сантиметр довше, аніж у правого кросівка. Позивачка вирішила повернути взуття в магазин та забрати гроші. 15.03.2017 року позивачка звернулась у магазин із письмовою заявою до Фізичної особи-підприємця [PERSON] з тим, щоб повернули гроші або обміняли ці кросівки на нормальне взуття. В заяві позивачка зазначила всі недоліки. 20.03.2017 року позивачка отримала письмову відповідь, якою їй було відмовлено у поверненні грошових коштів. У відповіді йшлося про те, що виявлені позивачкою недоліки взагалі не є недоліками взуття, і зморщування товару та витягування язику на лівій полупарі сталося в результаті його експлуатації (носіння та відповідного догляду), що не передбачає вину виробника товару. Згодом позивачка вирішила вдіти ці кросівки та виїхати у місто. Спливом декількох годин носіння зазначеного взуття на тій самій лівій кросівці на його заднику внизу в лівому його куті з'явилась дуже жорстка з зовні ямка та, відповідно, внутрішня гуля, яка почала завдавати суттєвий дискомфорт при ходьбі, що зумовило її зняти ці кросівки та переобути взуття. Позивачка стверджує, що подальша кросівок експлуатація є неможливою за естетичного вигляду підноска та язику лівого кросівку та неможливості носіння із-за внутрішньої гулі у заднику. Позивачка вважає, що зазначені недоліки є істотними та усі вони є виробничими, оскільки при будь-якій їх експлуатації виникнути вони не могли. Крім того, позивачка вважає, що оскільки комбі клінер-набір для очищення позивачкою був придбаний у відповідача саме для догляду за цим взуттям, то вважаю, що з відповідача повинна бути стягнуті грошові кошти і за цей засіб. На підставі викладеного, позивачка просила стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON], на її користь суму грошових коштів за продаж неякісної о товару у розмірі 2 353,00 гривень. В процесі розгляду справи позивачка доповнила позовні вимоги та просила також стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, оскільки діями відповідача був порушений її звичний ритм життя, вона відчували дискомфорт, у звязку з придбанням неякісного товару. В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність на підставі наявних доказів. Представники відповідача позовні вимоги не визнали у повному обсязі та надала до суду заперечення, згідно якого вважають, недоліки товари виникли у звязку з неправильною експлуатацію взуття. Крім того, представник відповідач просив справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON], у магазині «Miraton» за адресою: м. Одеса, вул. С. Палія (Дніпропетровська дорога), 118, у Фізичної особи-підприємця [PERSON], придбала за 2 154,00 гривень пару взуття, а саме жіночі кросівки 37-го розміру з артикулем 1710-26. Разом із кросівками позивачка придбала за 199,00 гривень комбі клінер-набір для очищення шкіри. Вартість покупки становила 2 353,00 гривень. Позивачка дійсно зверталась до відповідача магазин із письмовою заявою до Фізичної особи-підприємця [PERSON] посилаючись на дефекти взуття, а саме, що на лівому кросівку м'який його підносок зморщений. При цьому, вона просила щоб їй повернули гроші або обміняли ці кросівки на нормальне взуття. В заяві позивачка зазначила всі недоліки. Відповідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів встановлено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством має право вимагати: 1)пропорційного зменшення ціни; 2)безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3)відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недолік, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1)розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця товар. Однак будь-яких вимог з боку Позивача щодо проведення експертизи взуття, а більш того надання письмової згоди Позивачем на проведення експертизи, як це передбачає ч.4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» до відповідача не надходило. Відповідно п. 8.2 ДСТУ ГОСТ 26167:2009 «Взуття повсякденне. Загальні технічні умови» гарантійний термін носіння взуття складає 30 (тридцять) днів з дня продажу через роздрібну мережу або з початку сезону, не враховуючи дня купівлі товару. Відповідно до Додатку №1 Постанови КМУ від 19.03.1994р. №172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів» для взуття весняно- осіннього асортименту, початок сезону обчислюється з 15 березня по 15 травня. Використання взуття поза межами відповідного сезону є порушенням правил його експлуатації. За таких умов використання Позивачем взуття у період з 08.03.2017 року по 15.03.2017 року є порушенням правил експлуатації такого взуття. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачка не довела обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Крім того, суд пропонував позивачці надати документи, які додавались до позовної заяви, а також прийняти участь в розгляді справи, однак документи не були додані, а особистої участі в справі позивачка не брала. Суд також вважає безпідставними позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоду у розмірі 10000 гривень, оскільки відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, передбачені ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Outcome: dismissed