Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Державного професійно-технічного навчального закладу (Житомирське Вище професійне училище сервісу та дизайну) в якому просить суд стягнути з відповідача 7801,60 грн. боргу за умовами колективного договору при виході на пенсію в якості матеріального заохочення. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] 28.02.2017 року звільнилась за власним бажанням у звязку із виходом на пенсію за вислугою років у відповідності до ст . 38 КЗпП України. під час звільнення із позивачем був проведений повний розрахунок, але згідно колективного договору між трудовим колективом та адміністрацією Житомирського професійного ліцею харчових технологій на 2012/2017 рік у відповідача згідно п. 6.4. залишився борг перед відповідачем в розмірі двох посадових окладів, тобто в сумі 7801,60 грн., яку позивач просить стягнути. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, вказавши, що училище сервісу та дизайну не може бути належним відповідачем, в ході роботи комісії з припинення було вивчено документацію ліцею та встановлено, що дебіторська та кредиторська заборгованість у ліцеї відсутня, тобто позивачу не нараховувались ці кошти. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] 28.02.2017 року була звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України, що вбачається з копії трудової книжки (а.с. 6). Відповідно до витягу з наказу Житомирського професійного ліцею харчових технологій № 16-к від 24.02.2017 року головному бухгалтеру зобов'язано виплатити одноразове матеріальне заохочення у розмірі двох посадових окладів, згідно п. 6.4 колективного договору від 28.08.2012 року № 169, в межах затвердженого кошторисом спеціального фонду оплати праці [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки № 892 від 21.06.2017 року «Про реорганізацію професійно-технічних навчальних закладів м. Житомира, зміну типу і назви Державного професійно-технічного навчального закладу «Житомирське вище професійне училище сервісу і дизайну» припинено Житомирський професійний ліцей харчових технологій шляхом приєднання до Державного професійно-технічного навчального закладу «Житомирське вище професійне училище сервісу і дизайну» та встановлено, що училище є правонаступником всього майна, прав та обов'язків закладу (а.с. 3). Згідно п. 6.4 Колективного договору між трудовим колективом та адміністрацією Житомирського професійного ліцею харчових технологій на 2012/2017 рік при досягненні працівником 50-річного віку виплачувати одноразове матеріальне заохочення в розмірі посадового окладу, при досягненні пенсійного віку - в розмірі посадового окладу, при виході на пенсію за віком за вислугою років, по інвалідності - двох посадових окладів; за багаторічну добросовісну працю (понад 30 років) та до ювілейних дат - в розмірі посадового окладу в межах фонду оплати праці (а.с. 19). Відповідно до статті ст.97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективним договором. Відповідно до вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За змістом ч. 2 ст. 29 Закону України «Про оплату праці» про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Таким чином, відповідно до ст. 29 Закону України «Про оплату праці» та ст. 103 КЗпП України позивач не була повідомлена відповідачем про зміни існуючих умов оплати праці у бік погіршення на час перебування з відповідачем у трудових відносинах. Також, слід зазначити, що наказ № 87-к від 26.06.2017 року винесений директором Житомирського професійного ліцею харчових технологій Шмалюк А.М., яким, зокрема скасовано п. 2.2 наказу № 16-к від 24.02.2017 року, винесений після звільнення позивача та не може бути підставою для звільнення відповідача від виконання обов'язків з виплати коштів. Відповідачем не надано доказів, що [PERSON] було виплачено одноразове матеріальне заохочення в розмірі двох посадових окладів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved