Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Комунального закладу «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр Чернігівської обласної ради про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача середній аробіток за перод з 05.08.2017 року по 14.08.2017 року. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що вона працювала в Комунальному закладі «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради, з 04.08.2017 позивача було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, однак розрахунок у звязку із звільненням в повному обсязі відбувся 14.08.2017. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти факту порушення відповідачем строків розрахунку при звільненні, пояснила, що середньоденний заробіток розрахований, виходячи із кількості робочих днів. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач звільнена із займаної посади за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України 04.08.2017 року, що підтверджується копією трудової книжки. Кінцевий розрахунок із позивачем проведений лише 14.08.2017 року, що підтверджується випискою за картковим рахунком клієнта [PERSON] відділення № 230 АТ «УкрСиббанк». Відповідно до довідки відповідача від 02.02.2018 року, розмір середньоденного заробітку позивача становить 72 грн 73 коп, середньоденний заробіток розрахований із кількості робочих днів. Отже розмір середнього заробітку з 05.08.2017року по 14.08.2017 року за 5 робочих днів становить 363,65 грн (5 днів х 72,73грн). Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. За таких обставин, вимоги позивача щодо зобовязання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягають частковому задоволенню на 50 %, у звязку із тим, що позивач не уточнював кількості днів, за які просив нарахувати та виплатити середній заробіток, а період з 05.08.2017 року по 14.08.2017 року становить 10 днів, однак охоплює вихідні дні 05.08.17, 06.08.17, 12.08.17, 13.08.17, які не повинні включатись до розрахунку, крім того, 14.08.2017 року розрахунок із позивачем був проведений в повному обсязі, а отже і цей день не включається до розрахунку також. Оскільки позивач просив зобовязати нарахувати та виплатити середній заробіток, а суду було надано данні про середньоденний заробіток позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача належним способом захистивши його права, шляхом стягнення середнього заробітку на її користь за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 363 грн 65 коп Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладають на сторін пропорційно розміру заявлених вимог. У звязку із тим, що судом задоволено позовні вимоги на 50%, стягненню, пропорційно задоволеним вимогам, підлягають судові витрати з відповідача на користь позивача - 320 грн судового збору та 850 грн витрат на правову допомогу, оскільки понесення витрат підтверджено оригіналами квитанцій, а також детальним описом наданих послуг адвокатом, також суд враховує, що представник відповідача не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України.

Outcome: partial