Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Володимир-Волинської міської ради та [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення. В позовній заяві, уточненій під час розгляду справи в суді, покликається на ту обставину, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON], який мешкав у квартирі [ADDRESS] - Волинський Волинської області. 10 липня 2014 року [PERSON] помер. Після своєї смерті не залишив жодного заповіту. На момент смерті [PERSON] одруженим не був і дітей не мав. Батьки [PERSON] на момент його смерті були покійні. Вона, як його двоюрідна сестра, є єдиною спадкоємницею за правом представлення. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, на яке покійний не залишив заповіт. Спадкове майно складається із квартири [ADDRESS] - Волинський Волинської області, земельної ділянки, грошових вкладів в банках, мотоцикла. Також не виключено, що у покійного [PERSON] на момент його смерті залишилось і інше спадкове майно, про яке їй невідомо. Позивач, як двоюрідна сестра покійного [PERSON], спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові, [PERSON] (дядькові спадкодавця [PERSON]В.), якби її батько [PERSON] був би живим на час відкриття спадщини. Вона, як єдиний спадкоємець за правом представлення, у встановлений законом шестимісячний термін, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Оскільки спадкодавець не склав заповіт; спадкоємець за законом третьої черги [PERSON] помер до дня смерті спадкодавця, то просить визнати за нею право власності на спадкове майно квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представлення, після смерті її двоюрідного брата [PERSON], який помер 10 липня 2014 року. Просить зобов»язати [PERSON] передати всі документи, які належали [PERSON], зокрема технічний паспорт, будинкову книгу, свідоцтво про реєстрацію на нерухоме майно, договір купівлі продажу на спірну квартиру, а також зобов»язати [PERSON] повернути ключі від будинку і все майно рухоме і нерухоме яке належало покійному [PERSON], зобов»язати [PERSON] повернути документи на грошові вклади в банках [PERSON] та притягнути [PERSON] до кримінальної відповідальності за умисне заволодіння чужим майном згідно частини статті 191 КК. Відповідач [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] та Володимир-Волинської міської ради про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В своїй позовній заяві покликається на ту обставину, що з 16 червня 2009 року до 10 липня 2014 року вона і померлий [PERSON] проживали однією сімєю в кв. 2 по вул. Гайдамацька буд.10 у м. Володимир - Волинський Волинської області, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обвязки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. 10 липня 2014 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За життя спадкодавця, ним не був складений заповіт. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України вважає себе такою, що прийняла спадщину, крім цього вона звернулася до [PERSON] - Волинської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Встановлення юридичного факту її проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. Просить встановити факт проживання її та [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 16 червня 2009 року до 10 липня 2014 року та визнати за нею право власності на спадкове майно померлого [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, в своїх поясненнях послалась на обставини, викладені у тексті позовної заяви, просить позов задовольнити. Зустрічний позов [PERSON] не визнала і заперечила проти його задоволення з тих підстав, що вона не проживала з покійним [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу у термін, вказаний у зустрічній позовній заяві, а тому вона не має права спадкування. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов [PERSON] не визнали, суду пояснили, що вона не має права на спадкування, оскільки не підтримувала з спадкодавцем родинних стосунків, і є спадкоємицею дальшої черги, ніж [PERSON]. Свій позов підтримала та просить його задовольнити з підстав, викладених у тексті зустрічної позовної заяви. Представники відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] та [PERSON] позов [PERSON] при вирішенні позовів покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає до задоволення частково, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON], який мешкав у квартирі [ADDRESS] - Волинський Волинської області. Дана обставина стверджується свідоцтвами про народження, витягами з державних реєстрів актів цивільного стану громадян та іншими доказами, які не оспорюють ся відповідачами. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, 10 липня 2014 року [PERSON] помер. Матеріалами спадкової справи стверджується, що після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки заповіту [PERSON] при житті не склав. Відповідно до ч.ч. 1,3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1\~статті 1270 ЦК України\~встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1\~ст.1272 ЦК України). Як вбачається зі змісту спадкової справи, із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулись позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідно до до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця, а згідно з ч.1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавець [PERSON] одруженим не був і дітей не мав. Батьки [PERSON] на момент його смерті були покійні. Позивач, як його двоюрідна сестра, є єдиною спадкоємницею за правом представлення та відповідно спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові, [PERSON] (дядькові спадкодавця [PERSON]В.), якби її батько [PERSON] був би живим на час відкриття спадщини. Вона, як єдиний спадкоємець за правом представлення, у встановлений законом шестимісячний термін, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці третьої черги у встановленому законом порядку спадщину не прийняли, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на спадкову квартиру підлягають до задоволення. При вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно суд не має права вийти за межі заявлених [PERSON] позовних вимог, тому питання про визнання прав власності на інше спадкове майно не вирішує. Крім цього, позивачем заявлено також вимоги зобов»язати [PERSON] передати всі документи, які належали [PERSON], зокрема технічний паспорт, будинкову книгу, свідоцтво про реєстрацію на нерухоме майно, договір купівлі продажу на спірну квартиру, а також зобов»язати [PERSON] повернути ключі від будинку і все майно рухоме і нерухоме яке належало покійному [PERSON], зобов»язати [PERSON] повернути документи на грошові вклади в банках [PERSON] та притягнути [PERSON] до кримінальної відповідальності за умисне заволодіння чужим майном згідно частини статті 191 КК. Дані вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач неодноразово зверталась із заявами в Володимир-Волинський МВ ( з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області з приводу незаконного заволодіння іншими особами документами та ключами від спірної квартири. Як вбачається з висновків, факт того, що вказані речі та документи знаходяться у [PERSON] не підтвердився. Дану вимогу [PERSON] не визнала й в суді, ствердила, що даного майна та документів у неї не має. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За таких обставин справи суд не знаходить правових підстав для задоволення позову в цій частині позовних вимог, а тому відмовляє у їх задоволенні за недоведеністю. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до 1 ст.60 ЦПК України, відповідач не довела в суді факту проживання з [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Так, її доводи спростовані показаннями свідків, допитаних в суді, а саме Рум»янцевої Л.О., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які не підтвердили доводів [PERSON] про факт проживання нею однією сім»єю з [PERSON] у вказаний у зустрічній позовній заяві строк. Інших доказів, на підтвердження своїх доводів, [PERSON] суду не надала. За таких обставин справи суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову повністю. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial