Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки і піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 жовтня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано, дитина залишилась проживати з матір`ю, батько став проживати окремо. З часу розірвання шлюбу [PERSON] нехтував своїми батьківськими обов`язками, ухилявся від надання матеріальної допомоги для утримання дитини, не приймав участі у вихованні та піклуванні про фізичний і духовний розвиток сина, не виявляв інтересу стосовно його успіхів в навчанні та підготовки до дорослого життя. Рішенням суду від 16 грудня 2014 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За інформаціями КДНЗЗР (ясла садок) № 37 «Чебурашка» та Бердянської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 16 активну участь в навчанні дитини приймає мати; батько участі в навчанні дитини не приймає, батьківські збори не відвідує, успіхами сина не цікавиться. З психологічного висновку школи № 16 від 18 листопада 2019 року вбачається, що дитина ставиться до свого батька нейтрально, не може описати його зовнішній вигляд, спільного часу з батьком не проводить, не отримує від нього подарунків; [PERSON] не проявляє ініціативи в спілкуванні з сином, не цікавиться його станом здоров`я, справами у школі; до свого вітчима [PERSON] хлопець ставиться як до «нового батька», між ними склались доброзичливі стосунки, вони проводять разом дозвілля. З вказаного вбачається, що позбавлення відповідача батьківських прав не завдасть психологічної шкоди дитині. Відповідно до висновку про результати психологічної роботи з неповнолітнім [PERSON] , проведеним практичним психологом медичної допомоги підліткам «Клініка, дружня до молоді» [PERSON] , хлопець батька не бачив дуже давно, він дитині не телефонує, не вітає з днем народження та іншими святами, не запрошує до себе та не дарує подарунків. За результатами психологічної діагностики психологом встановлено, що зв`язок між батьком та дитиною відсутній, у дитини немає заінтересованості у спілкуванні з відповідачем, відсутнє ставлення до батька як до авторитету або прикладу для наслідування; водночас ярко виражене позитивне відношення до вітчима, дитина асоціює його як члена родини, часто згадує в розмові про спільні відпочинок, прогулянки та справи. Матеріальним забезпеченням додаткової освіти дитини займається мати, вона супроводжує сина для отримання медичної допомоги та є контактною особою в декларації про вибір лікаря. Зазначене свідчить про ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків. Враховуючи свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, його позбавлення батьківських прав є єдиним можливим засобом забезпечення дитині її прав, в тому числі спокійного життя та гармонічного виховання відповідно до вимог ст. 150 СК України. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON] . Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідач проживає в м. Бердянську, з дитиною не спілкується, не телефонує йому, подарунки на свята не робить, будь-якої участі в житті сина не приймає. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] . Представник позивачки позов підтримала з викладених в ньому підстав. В інтересах дитини просила позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON] . Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що з рішенням суду згоден. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила ухвалити рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування від 24 грудня 2020 року відповідно до закону. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволеннюз наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 04 вересня 2019 року Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 жовтня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (справа № 310/10240/13-ц), що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019939115 від 12 квітня 2018 року. Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 грудня 2014 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до розрахунку заборгованості боржника № 7321 від 11 листопада 2019 року, наданим державним виконавцем Бердянського МРВ ДВС, станом на 11 листопада 2019 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини відсутня. З повідомлення комунального дошкільного навчального закладу загального розвитку (ясла - садок) № 37 «Чебурашка» від 26 листопада 2019 року вбачається, що участь у дошкільному навчанні приймала позивачка, яка приводила та забирала дитину з закладу, відвідувала батьківські збори, дитячі заходи та свята за участю дитини. За час відвідування дитиною закладу в період з 2014 по 2017 рік батько жодного разу до навчального закладу не з`явився, не відвідував батьківські збори, не цікавився успіхами дитини у вихователів, не приймав участі в дитячих заходах та святах за участю дитини. Відповідно до інформації Бердянської спеціалізованої школи I-III ступенів № 16 від 18 листопада 2019 року позивачка бере активну участь у вихованні та всебічному розвитку дитини, відвідує батьківські збори, бере участь у житті класу, натомість відповідач не приймає участі в шкільному житті сина, не відвідує батьківські збори, успіхами в навчанні не цікавиться. З характеристики учня [PERSON] вбачається, що за період навчання дитини в БСШ № 16 батько до школи не приходив, не цікавився навчальним процесом сина, впливу на нього не має. Хлопець не згадує батька в школі в розмові з однокласниками або вчителем. Згідно з витягом з психологічного висновку Бердянської спеціалізованої школи I-III ступені № 16 від 18 листопада 2019 року досліджено психологічний стан [PERSON] ; відношення з особами, що приймають участь у вихованні дитини; психологічний клімат у сім`ї. З висновку вбачається, що стосунки між дитиною та матір`ю довірливі, вона приймає активну участь у його житті, знає коло його друзів, знає як він проводить своє дозвілля, приділяє увагу його інтелектуальному та фізичному розвитку сина, сприяє розвитку вольових якостей; дитина ставиться до свого батька нейтрально, не може описати його зовнішній вигляд, спільного часу з батьком не проводить, не отримує від нього подарунків; відповідач не проявляє ініціативи в спілкуванні, не цікавиться становищем здоров`я, справами у школі. Під час психодиагностичної роботи з неповнолітнім [PERSON] , проведеної практичним психологом медичної допомоги підліткам «Клініка, дружня до молоді» [PERSON] , хлопець стверджував, що батька не бачив дуже давно, ще коли гостив у бабусі з дідусем, проте там не спілкувався з ним. Зі слів неповнолітнього, батько йому не телефонує, не вітає з днем народження та іншими святами, не запрошує до себе та не дарує подарунків. З родичами зі сторони батька дитина підтримує відносини, влітку приїздить в гості. За результатами психологічної діагностики психологом встановлено, що зв`язок між батьком та дитиною відсутній, у дитини немає заінтересованості у спілкуванні з відповідачем, відсутнє ставлення до батька як до авторитету або прикладу для наслідування. Водночас ярко виражене позитивне відношення до вітчима, дитина асоціює його як члена родини, часто згадує в розмові про спільні відпочинок, прогулянки та справи. Відповідно до довідки вихователя [PERSON] від 01 жовтня 2020 року малолітній [PERSON] в період з кінця червня по початок серпня 2017 року відвідував вихователя з метою підготовки до школи, на заняття дитину приводила мати, яка ці заняття оплачувала, батька вихователь жодного разу не бачила. За час відвідування дитиною тренувань в [INFO] з лютого 2020 року батько дитини жодного разу не звертався до тренера усно або письмово з метою отримання інформації про успіхи та потреби дитини, на тренування дитину не супроводжував, оплату за тренування не здійснював, що підтверджується характеристикою ФОП [PERSON] від 21 жовтня 2020 року. Аналогічну інформацію викладено в характеристиці від 22 жовтня 2020 року, наданою ФОП [PERSON] . Згідно декларації № 0001-8Р90-ТК00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, довіреною особою, яка уклала декларацію для [PERSON] є [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вони з позивачкою перебувають у фактичних шлюбних відносинах близько двох з половиною років. Свідок має намір усиновити малолітнього [PERSON] , з яким склались добрі стосунки. За час проживання з позивачкою біологічного батька [PERSON] жодного разу не бачив, відповідач сину не телефонував, не дарував подарунків. Дитина не сприймає [PERSON] як свого батька, не має бажання з ним спілкуватись. Органом опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради надано висновок від 24 грудня 2020 року № 01-2863/47-1, з якого вбачається наступне. 23 листопада 2020 року під час бесіди малолітній [PERSON] повідомив, що він батька не пам`ятає, подарунки чи гостинці батько ніколи йому не передавав. Дитина не бажає спілкуватись з батьком та підтримує рішення матері про його позбавлення батьківських прав. [PERSON] пояснила службі, що відповідач шість років не підтримує участі в житті сина, місце проживання [PERSON] їй не відомо, його телефон заблокований, у відповідальний момент батька не можливо знайти. З пояснень [PERSON] вбачається, що після розлучення позивачка забрала сина, жила з ним три місяці в м. Маріуполі, повернувшись до м. Бердянська вона не дозволяє відповідачу бачитись та спілкуватись з сином, налаштовує сина проти нього. [PERSON] щомісяця сплачує аліменти за рішенням суду, заборгованості не має, через свою сестру передає речі для сина. Позивачка часто привозить сина до баби та діда в с. Семенівка Пологівського району, не забороняє сину спілкуватись з батьком. Відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бердянської міської ради 22 грудня 2020 року [PERSON] не надала обґрунтованого пояснення, у чому перевага позбавлення батьківських прав для сина, посилалась тільки на свої незручності у спілкуванні із батьком дитини. З урахуванням того, що інститут позбавлення батьківських прав є виключним, крайнім заходом впливу на батьків, які недобросовісно виконують свої обов`язки щодо виховання та утримання дітей та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, оскільки батько має зацікавленість у житті дитини, у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів, дитина постійно спілкується з родичами батка, а мати дитини не змогла обґрунтувати які аспекти життя дитини будуть поліпшені у разі позбавлення батька батьківських прав, орган опіки та піклування вважає в інтересах малолітнього недоцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] . Відповідно до ст. 164 України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено судом, відповідач не піклується про свого малолітнього сина, не цікавиться його життям, не приймає участі в його вихованні, не виявляє бажання спілкуватися із сином. Наведене свідчить, що [PERSON] самоусунувся від виховання сина, не може бути позитивним прикладом для наслідування, благотворно впливати на формування особистості та характеру дитини, дати йому належний розвиток. Враховуючи наведене та факт того, що відповідач не заперечує проти його позбавлення батьківських прав, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради та приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved