Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Трнасбанк», третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту, мотивуючи його тим, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №181876087 від 20.09.2019 року позивач дізналась про наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження - арешту нерухомого майна за реєстраційним номером 10948751, що було зареєстровано 16.03.2011 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП №23511548 від 15.12.2010 року, об`єкт обтяження -невизначене майно, все майно на суму 227540,49 грн. Дійсно, вищевказане виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого листа від 02.08.2010 №2-3146, виданого Амур-Нижньодніпровський районним судом за рішенням від 02.08.2010 року за позовом АКБ «Трансбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічним позовом [PERSON] до АКБ «Трансбанк» про визнання кредитного договору удаваним. 15.12.2010 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження №23511548 з накладенням арешту на майно боржника за заявою АКБ «Трансбанк». З метою забезпечення подальшого виконання рішення суду та стягнення заборгованості актом від 08.04.2011 року серії АА № 420465 (копія АА № 138489) був накладений арешт та описане майно боржника, та проведено опис вартості з метою примусової реалізації в процедурі виконавчого провадження описаного та арештованого нерухомого майна боржника - п. 1 акту опису та арешту майна боржника від 08.04.2011 року серії АА № 420465 - автомобіль DAIHATSU MATERIA. Довідкою від 20.01.2012 року за вих. 556 Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та актом державного виконавця від 21.01.2012 року було сповіщено, що заарештований та описаний в процедурі виконавчого провадження - п. 1 акту опису та арешту майна боржника від 08.04.2011 року серії АА № 420465 - автомобіль DAIHATSU MATERIA було продано громадянину [PERSON] , за придбане майно переможець аукціону розрахувався в повному обсязі, а відповідальний зберігач майна [PERSON] передав переможці аукціону [PERSON] автомобіль в належному стані відповідно до акту опису й арешту, А вже 25.09.2015 року проведена виконавча дія - повернення виконавчого документа стягувачові на підставі п.2 ч. 1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». На сьогодні, виконавче провадження не здійснюється, виконавчий документ повторно до виконання не пред`явлений, тим більше, що за нормами Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 04.11.2010 року строк пред`явлення такого виконавчого документу до виконання на сьогодні сплинув. В силу того, що виконавчі дії по зазначеному виконавчому провадженню не здійснюються, а наявність арешту на все майно позивачки порушує та обмежує її права як власника свого майна, права на яке вона не може реалізувати у встановленому законом порядку, право позивачки на зняття арешту підлягає захисту судом. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21 січня 2020 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення суду. \~ \~ \~ \~Позивач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві представник позивача просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки судові не повідомив. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2010 у справі № 2-3146 позов акціонерного комерційного банку «Трансбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь АКБ «Трансбанк» заборгованість у загальному розмірі 227540 (двісті двадцять сім тисяч п`ятсот сорок) гривень 49 копійок. (а.с. 15-16). Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 23511548 з виконання виконавчого листа № 2-3146 від 02.08.2010, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь АКБ «Трансбанк» суми боргу у розмірі 227540,49 грн. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 9) 16.03.2011 реєстратором Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження № 10948751; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП № 23511548, 15.12.2010, Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно на суму 227540,49 грн.; власник: [PERSON] ; обтяжувач: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції; заявник : Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Відповідно до інформаційного листа Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 20.01.2012 № 556 (а.с. 23) , актом опису й арешту серії АА № 420465 від 08.04.2011 було описано та накладено арешт на майно боржника, а саме: автомобіль марки DAIHATSU модель MATERIA, 2007 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , який був переданий на відповідальне зберігання гр. [PERSON] . Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» арештоване майно боржника було реалізоване з аукціону 16 січня 2012 року, переможцем торгів став гр. [PERSON] . За придбане майно переможець аукціону розрахувався у повному обсязі, відповідальний зберігач арештованого майна [PERSON] передав переможцю аукціону [PERSON] автомобіль в належному стані, що підтверджується копією акту державного виконавця від 21 січня 2012 року (а.с. 24). Згідно з інформацією про виконавче провадження № 23511548 (а.с.17-18), зазначене виконавче провадження завершено, 25.09.2015 виконавчий лист від 02.08.2010 № 2-3146 повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. На сьогодні, позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, що виконавчі дії по зазначеному виконавчому провадженню не здійснюються, а наявність арешту на все майно позивачки порушує та обмежує її права як власника свого майна, права на яке вона не може реалізувати у встановленому законом порядку, право позивачки на зняття арешту підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, проте позивачем відповідної позовної вимоги не заявлено, тому суд вважає можливим судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved