Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.01.2016 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Вишнів, вул. Вишнева, 15, Ківерцівського району Волинської області. Вказує, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.12.2016 року їй встановлено факт родинних відносин між нею та спадкодавцем [PERSON], а саме, що останній приходиться позивачу батьком. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON], яка відмовились від належної їй частки спадщини за законом. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом їй було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за нею власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Вишнів, вул. Вишнева, 15, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 05.01.2016 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позов підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності/а.с. 20/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про визнання заявленого позову в повному обсязі, а також просить розгляд справи проводити у її відсутності /а.с. 21/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 182046, актовий запис № 2, виданого 06.01.2016 року виконавчим комітетом Борохівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] помер 05.01.2016 року /а.с. 5/. Відповідно до довідки № 26 від 16.11.2016 року для прийняття спадщини, витягу з погосподарської книги №6 за 2016 року виданих Борохівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Вишнів, вул. Вишнева, 15, Ківерцівського району Волинської області значиться за померлим [PERSON] /а.с. 7-8/. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.12.2016 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] є батьком [PERSON] /а.с.6/. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON], яка відмовилася від належної їй частки спадщини за законом. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 43/01-16 від 19.01.2017 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46468019 від 19.01.2017 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 101 за 2016 рік. 10.03.2016 року із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася [PERSON], а із заявою про відмову від належної частки спадщини [PERSON] Інші спадкоємці не звертались і свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 2319/02-31 від 29.12.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця /а.с. 10/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог. На підставі ст.ст. 328, 368, 370, 392, 1222, 1261, 1269-1270 ЦК України,

Outcome: approved