Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «УБМ-П» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку у зв'язку із невчасним розрахунком заробітної плати, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.03.2012року [PERSON] був прийнятий на посаду водія в ТОВ «УБМ-П» відповідно до наказу № 44-К від 28.03.2012року. 14.11.2013року відповідно до наказу ТОВ «УБМ-П» №220 від. 14.11.2013 року [PERSON] було звільнено із займаної посади на підставі п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України. Позивач вважає, що має право на отримання невиплаченої заробітної плати на день свого звільнення, також право на стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку заробітної плати. Право на отримання заробітної плати у встановлені законом строки, компенсації за затримку з виплати заробітної плати, порушено відповідачем, а тому підлягає захисту. Заборгованість складається згідно наступного розрахунку: заробітна плата: - за місяць становить 2769,57 грн., за період з липня 2012 року по грудень 2013 року затримка заробітної плати склала 16,5 місяців, (2769,57 х 16,5=145 697,91) грн., за період з 15.11.2013 року по 15.12.2013 року підлягає сплаті 2769,57грн. - середній заробіток за час затримки виплати належних сум Позивачу. Розмір грошової компенсації моральної шкоди в сумі 20 000 грн. позивач встановлює виходячи з розцінки по 40,4 грн., на один день, за період 495 днів очікування заробітної плати. Розмір відшкодування витрат та оплату правової допомоги в сумі 3000 грн. позивач мотивує тим, що ним сплачено дану суму адвокату Онищенко О.Ф. за виконання робіт по виготовленню позову, апеляційної скарги, клопотань, участь в судових засіданнях в якості представника, надання правої допомоги, усних консультацій. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, але надала заяву, в якій на позовних вимогах наполягала та просила проводити розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 28.03.2012року [PERSON] був прийнятий на посаду водія в ТОВ «УБМ-П» відповідно до наказу № 44-К від 28.03.2012року. 14.11.2013року відповідно до наказу ТОВ «УБМ-П» №220 від. 14.11.2013 року [PERSON] було звільнено із займаної посади Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Як встановлено в ході судового розгляду справи сторони: [PERSON] та ТОВ «УБМ-П» перебували в трудових правовідносинах з 28.03.2012 року по 14.11.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Проте, ТОВ «УБМ-П» не здійснило виплату всіх сум, що належать позивачу [PERSON] у день звільнення. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині та стягнення з ТОВ «УБМ-П» користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі за період з липня 2012 року по грудень 2013 року у розмірі 45 697 грн. 91 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (в день звільнення), при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Заробітна плата позивача за фактично відпрацьовані протягом місяця 2012 року, становить 2 769,57 грн., за період з липня 2012 року по грудень 2013 року затримка заробітної плати склала 16,5 місяців, (2769,57 х 16,5=145 697,91грн.). Оскільки ТОВ «УБМ-П» не провело з позивачем повний розрахунок в день звільнення, то відповідно до умов ст. 117 КЗпП України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток з дня звільнення - 14.11.2013 року по день фактичного розрахунку, 19 грудня 2013 року, що становить 2 769,57 грн. Також, суд дійшов висновку про необхідність допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць (липень 2012 року) в розмірі 2 769,57 грн. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням наведеного вище, суд вважає за необхідне позов задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача суму заробітної плати при звільнені у розмірі 45 697 грн. 91 коп., моральну шкоду в сумі 1000 грн. оскільки, саме така сума, з точки зору суду, необхідна для відновлення його морального стану, за виключенням витрати на оплату правової допомоги в сумі 3000 грн., так як дана обставина не булла підтверджена позивачем по справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки при подачі позову до суду позивач була звільнена від оплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України його слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial