Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON], в якій з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 07.06.2013 року просить визнати житловий будинок в с.Голишів, вул.Центральна, 94 Рівненського району Рівненської області спільною сумісною власністю подружжя та визначити її частку як дружини у розмірі 1/2 частини будинку. В обґрунтування позовних вимог посилається, що з 1987 року перебуває у шлюбі з відповідачем, у 2004 році під час спільного подружнього життя за спільні кошти ними було придбано вищевказаний житловий будинок, а відповідно він є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки, частки в спільному сумісному майні дружини та чоловіка є рівними просить визначити її частку у розмірі 1/2 частини будинку. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON], у якій просить визнати житловий будинок в с.Голишів, вул.Центральна, 94 Рівненського району Рівненської області його особистою приватною власністю. В обґрунтування позовної вимоги посилається на те, що він вищевказаний будинок купив в 2004 році за власні кошти, які взяв в кредит. На момент придбання будинку він вже не проживав з [PERSON] однією сім'єю, а відповідно будинок є його особистою приватною власністю. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі, та пославшись на обставини викладенні в позовній заяві просила її позов задоволити повність. Поряд з цим, зустрічну позовну заяву не визнала повністю пояснивши, що на момент придбання спірного житлового будинку в 2004 році вони з [PERSON] перебували у шлюбі та проживали однією сімєю. Сімейні взаємовідносинивони припинили, без розірвання шлюбу, в жовтні 2005 року. Кредит до жовтня 2005 року погашали по мірі можливості разом. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] позицію довірителя підтримала та просила первісний позов задоволити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити повністю. [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав повністю, а первісний позов не визнав вказавши, що перебуваючи з 1987 року у шлюбі з [PERSON], в 2004 році вирішив придбати для проживання їх сімї житловий будинок в с.Голишів, вул.Центральна, 94 Рівненського району Рівненської області. Спірний житловий будинок придбав за 18100 грн. 00 коп., які взяв в кредит. У вказаному будинку вони з дружиною та дітьми проживали до червня 2005 року. В червні 2005 року [PERSON] покинула його та переїхала проживати з іншим чоловіком до Вінницької області. Заборгованість по кредиту він сплатив самостійно за власні кошти, а відповідно вважає спірний будинок особистою приватною власністю. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] позицію довірителя підтримав, просив зустрічну позовну заяву задоволити повністю, а в задоволенні первісної позовної заяви відмовити. Свідок [PERSON] дала показання про те, що житловий будинок в с.Голишів, вул.Центральна, 94 Рівненського району Рівненської області розташований по сусідству з її будинком. [PERSON] та [PERSON] вселились у вказаний будинок в 2004 році. Через деякий час, приблизно в червні 2005 року [PERSON] переїхала з вказаного будинку і більше там не проживала. Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] повідомила, що [PERSON] та [PERSON] є її батьками. В 2004 році вони придбали, та переїхали проживати в житловий будинок в с.Голишів, вул.Центральна, 94 Рівненського району Рівненської області. Кошти для придбання даного будинку були взяті в кредит, який до червня 2005 року погашався за спільні кошти сімї. У вказаному будинку вона проживала з батьками до червня 2005 року. В червні 2005 року в зв'язку із застосуванням її батьком [PERSON] до неї та її матері [PERSON] фізичного насильства (побиттям) вона була вимушена переїхати до іншого місця проживання. Приблизно в жовтні 2005 року з вищевказаного будинку, до іншого житла переїхала і її мати з двома іншими дітьми. Заслухавши пояснення сторін їх представників, показання свідків, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що первісний позов підлягає задоволенню повністю, а в задоволенні зустрічної позовної заяви необхідно відмовити в повному обсязі. Так, сторонами визнано, а відповідно в силу вимог ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню та обставина, що з 1987 року вони перебувають у шлюбі. В червні 2005 року їх шлюбні відносини були припинені, однак шлюб не розірвано по даний час. Під час перебування у шлюбі, 21.10.2004 року [PERSON] за кошти отримані в кредит, для потреб сімї придбав житловий будинок в с.Голишів, вул.Центральна, 94 Рівненського району Рівненської області, про що свідчить копія договору купівлі-продажу від 21.10.2004 року, (а.с. 39-40), копія заяви про надання згоди на укладення договору купівлі-продажу від 21.10.2004 року (а.с. 73) та показання свідка [PERSON]. Відповідно до вимог ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи положення даної статті Сімейного кодексу України суд вважає, що кошти отриманні [PERSON] в кредит для придбання житлового будинку є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], а відповідно житловий будинок в с.Голишів, вул.Центральна, 94 Рівненського району Рівненської області придбаний ними за спільні кошти подружжя і є їх спільною сумісною власністю. В силу вимог ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки, житловий будинок в с.Голишів, вул.Центральна, 94 Рівненського району Рівненської області є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], враховуючи положення вимог ст.70 СК України, кожному із них належить по 1/2 частині вказаного будинку. Поряд з цим, суд вважає необґрунтованим посилання [PERSON] на те, що він придбав вищевказаний будинок за власні кошти, оскільки самостійно повернув кредит після фактичного припинення шлюбних відносин з [PERSON]. Так, виконання ним вищевказаного кредитного зобовязання, як одним із солідарних боржників надає йому право лише на зворотну вимогу передбачену ст.544 ЦК України. Окрім цього, необґрунтованим є посилання [PERSON] на відмову [PERSON] від своєї частки в вищезазначеному будинку, викладену в заяві від 21.06.2005 року. Вказана відмова, в силу вимог ст.219 ЦК України є нікчемною, оскільки при її укладенні не дотримано вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину щодо нерухомого майна. Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі, а зустрічна позовна заява є необґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача за первісним позовом підлягають стягненню на користь позивача за первісним позовом понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 61, 70 СК України, 219, 544 ЦК України,

Outcome: dismissed