Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, розташованим по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що на підставі договору дарування житлового будинку від 15.01.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.02.2008 року вона є власником житлового будинку з приналежними господарськими прибудовами, розташованими по [ADDRESS]. З відповідачем [PERSON] позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2000 року по 17.10.2014 року, шлюб розірвано за рішенням Городенківського районного суду. Після одруження декілька років сторони проживали в [ADDRESS]. В 2006 році вони виїхали на роботу за кордон в Іспанію. В 2009 році відповідач повернувся на Україну, забрав всі свої речі з житла позивачки та став жити в будинку своєї бабусі по [ADDRESS]. За місцем реєстрації відповідач не проживає з 2006 року, участі у витратах по утриманню житла та господарки не приймає, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, що порушує права позивачки, як власника. Зняття з реєстраційного обліку в будинку позивачки відповідачу не завдасть істотної шкоди, так як він має в спадок дві господарки в с. Торговиця Городенківського району. Звернення позивачки до суду з даним позовом є однією із форм захисту власником своїх прав, так як вона позбавлена можливості отримати субсидію та прописати членів своєї сім'ї. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Суду пояснив, що він є братом позивачки [PERSON], яка проживає в житловому будинку по [ADDRESS]. Даний житловий будинок відповідно до договору дарування їй подарував тато [PERSON]. На даний час в згаданому житловому будинку зареєстровані: мати позивачки [PERSON], син [PERSON] та колишній чоловік [PERSON], який з 2006 року фактично в даному житловому будинку не проживає. Однак, в добровільному порядку виписатися не хоче, що порушує права позивачки. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Копією договору дарування від 15 січня 2008 року посвідченого нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Сидорук Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 24 стверджено, що [PERSON] подарував [PERSON] належний йому житловий будинок за [ADDRESS], з відповідними будовами та спорудами (а.с.8-9). Копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17828103 виданого ОКП «Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації» 21.02.2008 року доводиться, що власником будинку по [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору дарування /24/ від 15.01.2008р. приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Сидорук Л.О. (а.с.10). Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2014 року по справі № 342/843/14-ц (провадження №2/342/495/2014), шлюб між [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований 22 липня 2000 року виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківській області, актовий запис № 4, - розірвано. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 19.08.2016 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області стверджується, що 19 серпня 2016 року позивачка [PERSON], [INFO], зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO], актовий запис № 56. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Відміткою в паспорті серії [NUMBER], виданому Городенківським РС УДМС в Івано-Франківській області 20.08.2016 року про місце проживання стверджено, що позивачка [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] (а.с.5). Довідкою № 1416, виданою 04.09.2017 р. виконавчим комітетом Торговицької сільської ради стверджено, до складу сім'ї [PERSON], що зареєстровані та проживають в господарстві по [ADDRESS], входять: мати [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та колишній чоловік [PERSON], [INFO], який не проживає (а.с.12). За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Допитаний судом свідок [PERSON] суду пояснив, що він є «первим» братом позивачки; колишній чоловік [PERSON] не проживає у житловому будинку, що на праві власності належить його колишній дружині, позивачці, [PERSON] більше 5-6 років, тому сестра хоче його виписати. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач не є членом сім'ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачкою не укладав. Судом встановлено, що він не проживає в будинку позивачки, хоча зареєстрований в ньому. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Те, що відповідач фактично не проживаючи в будинку позивачки, зареєстрований в ньому, перешкоджає позивачці належно реалізовувати свої права власника об'єкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS], власником якого є позивачка [PERSON] На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України,

Outcome: approved