Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.08.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 19.11.2003 року, виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харьківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1666. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , дитина проживає разом зі позивачем. Позивач зазначає, що відповідач є працевлаштованим, має можливість сплачувати кошти на утримання спільної дитини. Однак, оскільки відповідач в добровільному порядку відмовився від надання матеріальної допомоги та ухиляється від обов`язку утримувати спільну дитину до досягнення нею повноліття позивачка вимушена була звернутись до суду. Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків. 07 вересня 2020 року до суду надійшла заява на виконання ухвали про залишення заяви без руху. Недоліки заяви заявником усунуто 07 вересня 2020 року, в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом отримано інформацію з Реєстру територіальної громади м. Харкова про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 19 листопада 2003 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харьківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1666 (Свідоцтво серії [NUMBER] ). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обов`язків. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. Згідно ст. 181 СК України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. З роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду - 21 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved