Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про зміну розміру аліментів. У позові вказувала, що з 23.12.2001 року по 30.03.2007 року проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Вижницького районного суду від 30.03.2007 року шлюб між ними розірвано. Після припинення сімейно-шлюбних відносин та ведення спільного господарства, вона разом з дітьми залишилися проживати у будинку своїх батьків. 12.09.2009 року вона одружилася з [PERSON] та прийняла його прізвище. Рішенням Вижницького районного суду від 30.03.2007 року по справі №2-175/2007 вирішено стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 заробітку на дитину щомісячно, на її користь на утримання неповнолітньої [PERSON], до досягнення дитиною повноліття. Зазначала, що на сьогоднішній день її матеріальне становище значно погіршилося, вона не працює, здійснює догляд за двома малолітніми дітьми, ніяких доходів не отримує. Дочка [PERSON] перебуває на її утриманні, однак для забезпечення її потреб, необхідно змінити розмір аліментів, шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Відповідач працює по найму в населення, та виготовляє столярні вироби, заробляє щомісячно 5000,00 грн. 70000,00 грн., тому має можливість сплачувати аліменти в такій сумі, але цей заробіток є мінливим. Посилаючись на зміни у СК України щодо розміру аліментів просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просила позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] заявлений позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У встановлений судом строк відзив на позов не надав. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що у сторін є спільна дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-МИ №127007, виданого Лукавецькою сільською радою Вижницького району. Рішенням Вижницького районного суду від 30.03.2007 року по цивільній справі №2-175/2007 стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 22.02.2007 року. Рішення набрало законної сили 10.04.2007 року і цього ж числа судом видано виконавчий лист, що підтверджується його копією. Згідно довідки-перерахунку №14.3-24/170, виданої 01.03.2018 року Вижницьким районним відділом ДВС, загальна сума нарахованих аліментів по виконавчому листі Вижницького районного суду №2-175 від 10.04.2007 року за період з 01.11.2013 року по 01.03.2018 року становить 23073,40 грн. За вказаний період боржником предявлено квитанцій на суму 300,00 грн., а тому розмір заборгованості за вказаний період становить 22773,40 грн. Згідно довідки про склад сімї №1652, виданої 26.03.2018 року виконкомом Берегометської селищної ради [PERSON] проживає [INFO] «а» з чоловіком [PERSON], та неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як на підстави позовної вимоги про зміну розміру аліментів позивач посилається на те, що з часу прийняття рішення судом змінився її матеріальний стан, а також з 08.07.2017 року внесено зміни до ст.ст.182-184 СК України щодо розміру аліментів. На спростування позовних вимог відповідачем суду не надано жодних доказів. У ч.1 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України закріплено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до чч.1, 2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року (справа №143 цс13) Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2018 році» - у 2018 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року: з 1 січня 2018 року 1860,00 грн., з 1 липня 1944,00 грн., з 1 грудня 2027,00 грн. Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно чч.7, 8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.03.2007 року, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Доказів можливості надання відповідачем аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000,00 грн. позивачем суду не надано. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.5 ч.1 п.3 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі ч.1 ст.51 Конституції України, ст.ст.7, 180-182, 184, 192 СК України, ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2018 році», п.3 п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: partial