Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дочки та сина без згоди батька. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що з 17.02.1996 року по 2013 рік року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу у них є четверо дітей, двоє з яких [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з матір'ю після розлучення. Вона їх матеріально утримує та піклується про їх здоров'я, фізичний, моральний та духовний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді дітей не приймає, розвитком їх не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує. В даний час діти бажають навчатись в Московському старообрядницькому Духовному училищі, де зараз навчаються старший син і донька. На неодноразові прохання позивачки про надання дозволу батьком на виїзд за кордон та оформлення проїзного документу неповнолітньої дитини відповідачем ігноруються, а тому це питання в добровільному порядку між ними не врегульовано. Враховуючи наведене, позивачка просить дозволити їй або її офіційному представнику за довіреністю, без згоди батька, оформити документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] на навчання за межі України до Російської Федерації, республіки Польщі та інших країн Шенгенської Угоди та Євросоюзу, до досягнення дітьми повноліття. Також просить надати дозвіл на оформлення без згоди батька документів, необхідних для поїздки. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просить їх задовольнити. Повідомила, що розірвала з чоловіком шлюб в 2013 році. З цього часу він не піклується про дітей, не виховує і не утримує їх. Двоє її старших дітей навчаються в Московському старообрядницькому Духовному училищі, і молодші діти також мають бажання навчатись в цьому ж училищі. Зараз проводиться конкурс серед дитячих колективів старообрядницьких хорів і діти бажають поїхати на конкурс в Рогожське селище Московського округу. Поїздку дітей супроводжують дві дорослих особи, серед яких священик старообрядницького приходу. Діти, священик, вона і інші особи неодноразово просили відповідача дати дозвіл на виїзд, але той, не мотивуючи причин, відмовляється. Повідомила, що тільки за судовим рішенням старші діти отримали дозвіл і виїхали на навчання до духовного училища. Молодші діти завдяки такій поїздці зможуть з ними поспілкуватись. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь яких заперечень, клопотань з приводу розгляду справи не надав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Віньковецької райдержадміністрації позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Повідомив, що не заперечує щодо надання згоди на виїзд дітей без погодження з батьком про тимчасовий їх виїзд в супроводі інших осіб до Московського старообрядницького Духовного училища. Зазначив, що засідання комісії збирається в кінці кожного місяця, а тому її висновок на час розгляду справи відсутній. Заслухавши позивачку, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази, слід вважати позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, 17.02.1996 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них є четверо дітей: [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]), [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]), [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]) і [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], та свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції їх матір'ю є [PERSON], а батьком [PERSON]. Як вбачається з довідки № 240 від 22 липня 2013 року (справа № 670/790/13-ц, а.с.8), яка видана Московським старообрядницьким Духовним училищем, [PERSON] є студентом другого курсу даного училища, навчається на денному відділенні. Із показань свідків [PERSON] та [PERSON] молодші діти позивачки приймають участь в духовному церковному хорі старообрядницької церкви і бажають поїхали на конкурс, який проводиться в Рогожському селищі Московської області при зазначеному духовному училищі, але відповідач не надає дозволу на виїзд за межі України дітям, не мотивуючи свою відмову. Квитки на поїздку куплені дітям туди на 14.05.2016р і звідти на 16.05.2016р. і діти бажають прийняти участь у конкурсі та поспілкуватись з старшим братом і сестрою, які там навчаються в даний час. Представник органу опіки вважає доцільним надати згоду на виготовлення проїзного документу [PERSON] та [PERSON] для виїзду за кордон України, до Московського старообрядницького Духовного училища без згоди їх батька [PERSON] в супроводі матері [PERSON] або інших уповноважених нею осіб, вказує, що така поїздка посприяє розвитку дітей. Згідно ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. На час розгляду справи [PERSON] виповнилось 13 років, а [PERSON] - 11 років і хоча відповідач не утримує дітей, що підтверджено довідкою відділу ДВС Віньковецького РУЮ про аліментний борг 40950 грн., його згода в даному випадку на виїзд дітей є обов'язковою. Проте, мотив відмови його як слідує із показань свідків в тім, що діти від нього відмовились. Прохання дітей та дорослих не привело до позитивного результату. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Суд встановив, що відповідач безпідставно не дає дозволу на виїзд дітей за кордон. Позивач просить надати не постійний, а тимчасовий виїзд доньки і сина до Російської Федерації з метою прийняття участі в конкурсі дитячих хорів з ціллю послідуючого вступу до духовного навчального закладу, де навчаються старший брат і старша сестра [PERSON], а також спілкування з ними. Таким чином, інтересам дітей [PERSON] та [PERSON] відповідає тимчасовий виїзд у супроводі позивачки чи інших уповноважених нею осіб до Російської Федерації на період проведення конкурсу дитячих хорів, тому суд обмежує строк виїзду в 30 днів. Мета поїздки - прийняття участі дітей позивачки в зазначеному конкурсі та спілкуванні з братом і сестрою з ціллю послідуючого вступу цих дітей до Московського старообрядницького Духовного училища, що буде всебічно сприяти їх інтелектуальному, моральному, культурному, духовному і соціальному розвитку. Вимога позивачки про надання дозволу на виїзд за кордон України до республіки Польщі та інших країн Шенгенської Угоди та Єворосоюзу задоволенню не підлягає, оскільки діти виїжджають за кордон з певною метою, саме в Московську область Росії. Допуск до негайного виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України задоволенню також не підлягає, оскільки статтею 367 ЦПК України, якою врегульовано порядок негайного виконання судових рішень, не передбачено негайного виконання рішення суду щодо оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України. Судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в доход держави.

Outcome: approved