Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що 04.08.2001 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований виконкомом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 07 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). Від шлюбу у них є неповнолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), та син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Їх діти вже досить дорослі, знають про її рішення розірвати шлюб з їх батьком і повністю її в цьому підтримують. Зазначає, що вони давно з відповідачем подружнім життям не живуть. Спільного господарства та побуту не ведуть, матеріально одне одного не підтримують. За час перебування в шлюбі вони часто розходилися. Останні роки чоловік грошей додому не приносить, дітей повністю утримую лише вона одна. Через відсутність взаємоповаги одне до одного, у них неприязні стосунки. За весь цей час майже не спілкуються. Через постійні сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, їх шлюб розпався. Вважає, що за даних обставин реєстрація шлюбу носить суто формальний характер, оскільки жодних обов`язків як подружжя вони не несуть. Позивач зауважує, що з вищенаведених підстав їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Рішення про розірвання шлюбу прийнято давно, а тому строк для примирення просить не давати. Шлюб вони розриваємо вперше. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. Ухвалою судді від 21.03.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Ухвалою суду від 08.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, розгляд справи провести заочно та у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомлено, відзив на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2001 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04.08.2001 року. У сторін народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), та син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved