Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Компанієць Ірина Юріївна про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є сестрою померлого [INFO] [PERSON] . 30.10.2015 року приватним нотаріусом Компанієць І.Ю. було заведено спадкову справу № 22/2015, номер у Спадковому реєстрі № 58141858. Заповіт [PERSON] не складав, інші спадкоємці за законом, крім позивачки, відсутні. 09.11.2015 року позивачкою було подано заяву при прийняття спадщини, проте 17.11.2015 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначає про наявність спору про право на спадщину між позивачкою та органом місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, яке входить до складу спадщини (територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради). Позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом (спадкова справа № 22/2015, номер у Спадковому реєстрі № 58141858) на: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку (кадастровий номер 2310100000:04:023:0245) площею 0,1 га, за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку (кадастровий номер 2310100000:04:023:0246) площею 0,0161 га, за адресою: [ADDRESS] ; грошовий вклад у АТ КБ «Приватбанк». Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Компанієць Ірини Юріївни завірені належним чином копії матеріалів спадкової справи №22/2015 за фактом смерті [PERSON] , який помер [INFO] , витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином завірені копії про грошовий вклад [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ) (зокрема про відповідний банківський рахунок; наявність коштів на вказаному рахунку; умови на яких був відкритий зазначений вклад), витребувано у ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» завірені належним чином копії матеріалів реєстраційної та інвентаризаційної справи на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] (копію технічного паспорту складеного 28.09.1995 року). В судовому засіданні 15.03.2021 року представник позивача адвокат Шостак А.П. просила суд прийняти заяву про відмову від частини позовних вимог в частині визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що наразі дана вимога не є актуальною. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2021 року закрито провадження у частині позовних вимог про визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в частині позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом на: земельну ділянку (кадастровий номер 2310100000:04:023:0245) площею 0,1 га, за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку (кадастровий номер 2310100000:04:023:0246) площею 0,0161 га, за адресою: [ADDRESS] ; грошовий вклад у АТ КБ «Приватбанк» - продовжено слухання справи. Позивачка та її представник у судовому засідання підтримали позов в частині позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом на: земельну ділянку (кадастровий номер 2310100000:04:023:0245) площею 0,1 га, за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку (кадастровий номер 2310100000:04:023:0246) площею 0,0161 га, за адресою: [ADDRESS] ; грошовий вклад у АТ КБ «Приватбанк». Представник відповідача Запорізької міської ради у судовому засідання залишила вирішення даного позову на розсуд суду. Третя особа - приватний нотаріус Компанієць Ірина Юріївна у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження. (а.с. 7) 30.10.1974 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу. (а.с. 8) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.97). Батьками [PERSON] також є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження та Довідкою про народження. (а.с. 10, 117) Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] . (а.с. 11) Отже, судом було встановлено, що позивачка [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: земельну ділянку (кадастровий номер 2310100000:04:023:0245) площею 0,1 га, за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку (кадастровий номер 2310100000:04:023:0246) площею 0,0161 га, за адресою: [ADDRESS] ; грошовий вклад у АТ КБ «Приватбанк». (а.с. 18-21, 43-44, 66-70, 109) На запит суду АТ КБ «Приватбанк» повідомило, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] відкриті 14.11.2014 року депозитні рахунки, SAMDNWFD0070367129400 Депозит Стандарт на 1 міс. та SAMDNWFD0070367124000. (а.с. 109) Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до положень ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 ст.\~1270\~ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 22/2015, номер у Спадковому реєстрі № 58141858, копії якої були витребувані судом, вбачається, що спадщину після [PERSON] прийняла його сестра [PERSON] , яка 09.11.2015 року звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського округу Запорізької області Компанієць І.Ю. (а.с.93-107) . Однак, 17.11.2015 року приватний нотаріус Компанієць І.Ю. відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлючих документів на спадкове майно, документів, які підтверджують родинні стосунки між спадкодавцем та спадкоємцем, [PERSON] не було надано. (а.с.107). Згідно зі ст.68\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~року за\~№ 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30травня\~2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, у встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом порушує право позивачки на спадкування. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевказане, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, сукупність наданих доказів у їх взаємозв`язку, достатності, належності та допустимості, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що відмова у вчиненні нотаріальної дії та неможливість оформлення права власності у нотаріальному порядку, призвела до неспроможності позивачки розпоряджатися належним їй майном, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - підлягають задоволенню.

Outcome: approved