Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позову, покликається на те, що рішенням Шевченківського районного\~ суду м. Львова від 27.10.2014 року між нею та відповідачем розірвано шлюб. Рішенням Шевченківського районного\~ суду м. Львова від 13.05.2014 року, зобовязано відповідача сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 700,00 грн. на утримання їх доньки. Ствердила, що у них з відповідачем спільна донька, на даний момент навчається у Львівському кооперативному коледжі економіки і права на платній формі навчання. Нею, як матірю дитини, понесені додаткові витрати на дитину, зокрема: 650,00 грн. оплати за навчання доньки на підготовчих курсах перед вступом до коледжу, 6\~980,00 грн. оплати за перший курс навчання доньки, 3\~600,00 грн. оплати за другий курс навчання, 540,00 грн. інфляції за другий курс, 3\~690,00 грн. оплати за третій курс навчання. Оскільки нею, як матірю дитини понесені додаткові витрати на утримання дитини у виді оплати за навчання у розмірі 22\~730,00 грн., оскільки позивачем сплачено 3\~640,00 грн. половина оплати за перший рік навчання дочки. Просить суд стягнути з відповідача на її користь суми понесених витрат у розмірі 7\~725,00 грн.. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до них. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обємі. Відповідачі у судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, у звязку з чим суд вирішив розглядати справу в порядку\~ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.10.2014 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.01.2015 року, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27.10.2014 року, залишено без змін. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13.05.2015 року, ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. починаючи з дня предявлення позову. Згідно договору про підготовку молодшого спеціаліста у вищому навчальному закладі «Львівський кооперативний коледж економіки і права» від 01.07.2014 року та квитанцій, долучених позивачем до позову, позивачем за навчання доньки\~ сплачено 22\~730,00 грн. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом та ін.) Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається\~за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Згідно з ч.2\~\~ст.185 СК України\~\~додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю, оскільки відповідачем частково оплачувались додаткові витрати на дитину, проте, це не звільняє його від погашення додаткових витрат на дитину у рівних частках між двома батьками.

Outcome: approved