Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не зявилася та подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, з 23.02.1997 року по 27.04.2015 року, в шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Косівського районного суду від 17.10.2017 року стягувалися з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей, аліменти в твердій грошовій сумі на утримання [PERSON], та [PERSON] по 888 грн. 50 коп. щомісячно, до досягнення ними повноліття та на утримання [PERSON] по 713 грн. до досягнення нею повноліття. У звязку із тим, що на даний час дана сума є недостатньою для того щоб забезпечувати дітей всім необхідним, а також старша дочка [PERSON] навчається не денній формі навчання, просить позов задовольнити та стягувати з відповідача по 930 грн. щомісячно на утримання [PERSON] до досягнення нею 23-х років, за умов, що вона буде продовжувати навчання, на утримання [PERSON] по 930 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та на утримання [PERSON] по 746 грн. до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявляється, хоча був повідомлений належним чином. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст.280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вивчивши матеріали справи вважає, позов підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення, із слідуючих підстав: В судовому засіданні встановлено, що батьком дітей є відповідач [PERSON]П, що видно з копій паспортів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 9, 11); Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, згідно до якої якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 192 ч.1 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Отже виходячи з цього суд приходить до висновку, що суми., які задовольняє суд у відповідності до цього Закону є достатньою, оскільки батьки в однаковій мірі повинні забезпечувати дітей. В суду є всі підстави для задоволення позову і збільшення розміру аліментів. На підставі наведеного ст. ст. 180, 181, 184, 192 СК України,

Outcome: approved