Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення а саме: факт смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] в м. Луганську. Свою вимогу мотивує тим, що отримати свідоцтво про смерть у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, тому що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий Відділом державної реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України, а саме ЗУ від 15.04.2014 року № 1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанова ВР України від 17.03.2015 року № 254- VІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Звернувшись до Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, їй надали відмову у проведенні державної реєстрації смерті №1525/02.01.03 від 25.03.2016 року, оскільки нею, для підтвердження факту смерті батька, був пред'явлений документ, а саме - дублікат лікарського свідоцтва про смерть № 99 від 12.01.2016 року, виданий державною установою «Луганська поліклініка № 12» Луганської народної республіки (форма первинної облікової документації № 106/у, затверджена наказом МОЗ ЛНР від 28.08.2015 року № 591), форма якого не відповідає формі, яка визначена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.12.2006 року № 1150/13024». Посилаючись на вищевикладене, заявник просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця с. Хлевище Алексіївського району Білгородської області РФ, який проживав за адресою: [ADDRESS], який помер [INFO] у м. Луганськ, Україна. У судове засідання заявник не з'явилась, від неї надійшла заява, про розгляд справи за її відсутності, та просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], [INFO] уродженець с. Хлевище Алексіївського району Білгородської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9 [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], [INFO] (а.с. 4-7). З дублікату лікарського свідоцтва про смерть № 99 від 12.01.2016 року, виданого державною установою «Луганська поліклініка № 12» Луганської народної республіки (форма первинної облікової документації № 106/у, затверджена наказом МОЗ ЛНР від 28.08.2015 року № 591), вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 10). Як вбачається з листа заступника начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 25.03.2016 року № 1525/02-01-03, реєструючий орган відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.12.2006 року № 1150/13024 (а.с. 11). Відпвідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Хлевище Алексіївського району Білгородської області, який проживав за адресою: [ADDRESS], помер [INFO] у м. Луганськ, Україна, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved