Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в обґрунтування якого посилається на те, що 19.08.2014 року рішенням Березнівського районного суду Рівненської області у справі №555/1764/14-ц, відповідач зобов'язаний до сплати на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] та сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Позивач покликається на те, що з часу прийняття судового рішення про стягнення аліментів у неї істотно змінився матеріальний стан, так як зросли ціни на продукти харчування, одяг, а тому зросли і витрати на утримання дітей. З урахування вищевикладеного, просить збільшити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання неповнолітніх дітей до 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] згідно письмової заяви підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить провести розгляд справи у її відсутності; не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Як вбачається із повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу надсилалась судова повістка (поштове відправлення № 3460002062609), [PERSON] 03.01.2019 року отримав судову повістку. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку. На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Із свідоцтв про народження серія [NUMBER] та [NUMBER] вбачається, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 19.08.2014 року у справі №555/1764/14-ц, відповідач зобов'язаний до сплати на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] та сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, на кожну дитину окремо, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суд вважає, що з урахуванням здорожчання вартості продуктів харчування, одягу, товарів першої необхідності з 2014 року (часу присудження аліментів) у позивача дійсно змінився матеріальний стан. На думку суду, вказані обставини є суттєвими і впливають на розмір витрат отримувача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Судом об'єктивно встановлено, що в зв'язку із збільшенням вікових потреб дітей, витрати, які несе мати на їх утримання перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів - 500 грн., на кожну дитину, в зв'язку з чим матеріальне становище позивача з часу присудження аліментних платежів погіршилось. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON]., суд приймає до уваги наступне. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, не висловив своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не з'явився в судове засідання і не представив суду будь-яких доказів на спростування обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, зокрема у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вищевикладені обставини, вік дітей та їх потреби, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, що підлягають стягнення з відповідача на утримання неповнолітніх дітей до 2000 грн., на кожну дитину окремо, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved