Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання, посилаючись на те, що 08.10.2011 року між нею та відповідачем укладено шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 1046. Від шлюбу мають неповнолітню дочку -[PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами на сьогоднішній день ще не розірвано. У зв'язку з тим, що відповідач на сьогоднішній день не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків щодо належного утримання спільної дитини подружжя, позивач змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Зазначає, що відповідач працює в Управлінні служби безпеки України в Запорізькій області, має постійний дохід, інших аліментних зобов'язань не має. Позивач не працює, оскільки доглядає дитину віком до трьох років, матеріально не забезпечена та потребує допомоги. Посилаючись на зазначене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява від [PERSON], відповідно до якої остання просить суд розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, до суду надійшли заяви від [PERSON] та його представника [PERSON], відповідно до яких, останні просять суд розглянути справу без їхньої участі, [PERSON] заявлені до нього позовні вимоги визнає у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.10.2011 року між сторонами по справі укладено шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1046, та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 3). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 19.03.2013 року (а.с. 2). Дочка проживає з матір'ю - [PERSON] і находиться на її утриманні, що підтверджується довідкою с місця проживання про склад сім`ї позивача (а.с. 8). Таким чином, судом встановлено, що на цей час неповнолітня [PERSON] повністю знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з останньою. Відповідач [PERSON] належним чином своїх батьківських обов'язків щодо належного утримання спільної дитини подружжя не виконує, коштів на її утримання не виділяє. Позивач не працює, доглядає дитину віком до трьох років. Відповідач працює в Управлінні служби безпеки України в Запорізькій області, має постійний дохід, інших аліментних зобов'язань не має. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги інтереси неповнолітньої [PERSON], її стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, той факт, що відповідач має змогу сплачувати аліменти, а також те, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання спільної дочки подружжя не виділяє, враховуючи те, що відповідач не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дітьми віком до трьох років, а це визнає позивач і підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], яка народилася [INFO], таким чином суд приходить до висновку, що позивач дійсно має право на утримання - аліменти з відповідача до досягнення дитиною трьох років, виходячи з вимог ст. 84 СК України. Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст. 88 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved