Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про припинення права власності та визнання права власності на майно, в якому просить суд припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1767 га, кадастровий номер: 564684900:10:000:0226 та визнати право власності на вказану земельну ділянку за нею [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26 грудня 2012 року нею був укладений з відповідачем Договір купівлі-продажу будинку житлового з надвірними будівлями. За умовами вищевказаного Договору [PERSON] продала їй за 62000 грн. житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці площею 0,1767 га, кадастровий номер 5624684900:10:000:0226. Під час укладення даного договору ними було досягнуто домовленості про те, що до неї також переходить право власності на земельну ділянку на якій розташований придбаний будинок. Однак, [PERSON] ухиляється від переоформлення права власності на дану земельну ділянку. Враховуючи наведене, позивач вказує на те, що відповідач не визнає її право на спірну земельну ділянку, в зв`язку із чим вона позбавлена можливості оформити право власності на неї. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі не подала. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала та, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, 26 грудня 2012 року поміж позивачем та відповідачем було укладено Договір купівлі-продажу будинку житлового з надвірними будівлями (далі Договір). За умовами вищевказаного Договору [PERSON] продала, а [PERSON] купила за 62000 грн. житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці площею 0,1767 га, кадастровий номер 5624684900:10:000:0226. Вказаний будинок з надвірними будівлями належав продавцю на праві особистої приватної власності на підставі Рішення Рівненського районного суду від 02 листопада 2009 року у справі №2-1664/09, як такий що отриманий в порядку спадкування та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24690262, виданого 07 грудня 2009 року КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», а земельна ділянка - на підставі Державного акту - на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №731190 від 01 квітня 2011 року, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер НВ-5604717422018 від 04 грудня 2018 року). Під час оформлення Договору купівлі-продажу [PERSON] передала продавцю суму коштів в розмірі 62000 грн., що зазначено в п.4 Договору купівлі-продажу, тобто повністю виконала свої зобов`язання - як Покупець. Відповідно до вимог ст.377 Цивільного кодексу України в редакції, яка діяла на момент укладення Договору (далі - ЦПК України 2012 року) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків). Аналогічні вимоги викладенні у нормах закріплених в частинах 1 та 6 статті 120 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на момент укладення Договору (далі - ЗК України 2012 року), а саме, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Як вбачається із змісту п.15 Договору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Матвєєва О.В., під час його укладення, роз`яснила сторонам положення ст.120 ЗК України 2012 року. Згідно ч. 4 статті 334 ЦК України, право власності у набувача, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав №37073761 від 29.12.2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєструвала 29 грудня 2012 року. Зважаючи на викладене, в силу вимог ст.377 ЦК України 2012 року та ст.120 ЗК України 2012 року, до позивача з моменту набуття права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тобто 29 грудня 2012 року, перейшло право власності на земельну ділянку площею 0,1767 га, кадастровий номер 5624684900:10:000:0226, на якій він розміщений. Поряд з цим, з вказаного моменту права власності відповідача на зазначену земельну ділянку припинилось. Однак, відповідач право позивача на спірну земельну ділянку не визнає, не дотримуючись вимог вищеописаних норм Закону, від переоформлення права власності ухиляється, вимоги позивача щодо вчинення таких дій ігнорує. Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-5604717422018 від 04 грудня 2018 року право власності на земельну ділянку площею 0,1767 га, кадастровий номер 5624684900:10:000:0226 залишається зареєстрованим за відповідачем. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що має місце невизнання права власності позивача, за захистом якого спрямоване її звернення до суду, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 334, 377, 392 ЦК України, ст. 120 ЗК України,

Outcome: approved