Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрований 11 жовтня 2014 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Коломиї РС Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 496. У шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка є неповнолітньою, проживає з позивачкою, перебуває на її вихованні та утриманні. Після одруження сторони спільно проживали у батьків відповідача в с. Королівка. Сімейне життя у сторін не склалося, у жовтні 2018 р. позивачка забрала дочку і повернулася додому в с. Острівець. З акту обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що позивачка з неповнолітньою дочкою [PERSON] живе з батьками, відповідач з ними не проживає. Дитина відвідує Острівецький дошкільний навчальний заклад, за який позивачка сплачує щомісяця 572 грн. Дочка потребує збалансованого харчування та вітамінів, розвиваючих іграшок, книжок. Дівчинка швидко росте, у зв`язку з чим необхідно часто купувати новий одяг та взуття. При народженні [PERSON] перехворіла запаленням легень, перебувала в реанімації Івано-Франківської ОДКЛ, що ослабило її імунітет. Внаслідок цього дитина часто хворіє на бронхіт та ларингіт, а лікування є дороговартісним. Відповідачу відомо про хвороби дочки, проте він не приймає участі у витратах на її лікування нарівні з позивачкою. Все це вимагає значних матеріальних витрат і участь відповідача у їх забезпеченні є його обов`язком. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має. Відомостей про його місце роботи та заробіток позивачці невідомі. Відповідач повинен приймати участь у матеріальному забезпеченні дочки нарівні з позивачкою, проте кошти на утримання дитини дає нерегулярно та в незначних сумах, що змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. 08.04.2020 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з аргументами позивачки, викладеними в позовній заяві, погоджується. При визначенні розміру аліментів просить врахувати те, що він ніде не працює, а тому просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1200 грн. щомісяця на дитину до досягнення нею повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з`явилися, 04.05.2020 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності; позивачка зазначила, що позов підтримує, відповідач вказав, що позов визнає, відзив на позовну заяву не підтримує. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, вбачається що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 11 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 496. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Королівської сільської ради Коломийського району, актовий запис № 2 від 01 квітня 2015 р. Довідкою № 105, виданою 12.02.2020 виконавчим комітетом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та актом обстеження матеріально-побутових умов, складеного 12 лютого 2020 р. № 62/а комісією в складі сільського голови Юрчишина М.І., секретаря сільської ради Довганюк Г.М., депутата сільської ради Сивків Т.А., стверджено, що дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з своєю матір`ю [PERSON] та батьками останньої по [ADDRESS] . Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак, відповідач проживає окремо від сім`ї, кошти на утримання дитини дає нерегулярно та в незначних сумах. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Приймаючи до уваги положення ст.ст. 181-183 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 20.02.2020, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved