Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 07.06.1996 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №1014. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом із матірю, позивачем у справі та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач після розірвання шлюбу належним чином не допомагав утримувати дочку, а останніх 2 місяці взагалі ухиляється від утримання дитини, що стало причиною звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дочки. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач подав заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 07.06.1996 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №1014. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з матірю. На даний час дитина проживає разом з матірю, позивачем у справі та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач після розірвання шлюбу належним чином не допомагає утримувати дочку. Відповідач молода, здорова людина, житлом забезпечений, інших утриманців немає. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає доведеним позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved