Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про втрату права на користування житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування є власницею житлового будинку по [ADDRESS]. У належному їй будинку зареєстрована [PERSON], яка тривалий час в ньому не проживає, не бере участі в оплаті комунальних послуг, в ремонті, оскільки переїхала проживати до Італії. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом в належному їй житловому будинку по [ADDRESS]. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні житловий будинок по [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачці [PERSON], що стверджується договором дарування житлового будинку від 23.05.2015р. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Від 23.05.2015р. Відповідно до довідки Ганьківського старостинського округу Заболотівської ОТГ від 07.06.2018р. №668, [PERSON], 1980 р.н. зареєстрована в [ADDRESS], але фактично не проживає за даною адресою на протязі двох років зі слів родичів. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 107 ЖК передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON], слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням по [ADDRESS]. На підставі ст. ст. 71- 72, 107 Житлового Кодексу України, ст.405 ЦК України та

Outcome: approved