Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 13.11.2017 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 10 від 13.11.2017 та видано свідоцтво про шлюбу серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі в сторін народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Позивач зазначає, що подружнє життя між ними погіршилося, відповідач веде аморальний спосіб життя, перебуває у розшуку за вчинення злочину, понад півтора роки вони не бачились. Вказує, що допомоги за час спільного проживання вона від чоловіка не отримувала, підтримки дітям він не надає, участі у їх вихованні він не приймає. У позовній заяві позивачка також вказала, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим подальше спільне проживання з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак, її представник подала заяву про розгляд справи без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13.11.2017 року Виконавчим комітетом Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний реєстраційний запис за № 10 від 13.11.2017 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON] , дружині [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження від 04.05.2018 року серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Киблярівської сільської ради Ужгородського району, [INFO] народився [PERSON] , про що 04.05.2018 складено відповідний актовий запис за № 06. Батьки: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження від 17.06.2020 року серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Киблярівської сільської ради Ужгородського району, [INFO] народилася [PERSON] , про що 17.06.2020 складено відповідний актовий запис за № 07. Батьки: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . Як встановлено в ході судового розгляду справи, подружнє життя між сторонами не склалося, протягом тривалого часу сторонни проживають окремо. Спільного господарства сторони не ведуть. Шлюбних стосунків не підтримують. Діти проживають разом з матір`ю [PERSON] . Згідно зі ст.\~21\~Сімейного кодексу\~України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25\~СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст.\~105\~СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст.\~112\~СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. На підставі наведеного, врахувавши всі обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у зв`язку з чим, на підставі ст. 105 СК України позов слід задовольнити, а шлюб розірвати. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved