Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок та надвірні і господарсько-побутові споруди в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.08.2009 року помер її батько [PERSON]. 02.06.2014 року померла її мати [PERSON]. 13.06.2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON], яка є рідною сестрою було укладено договір про поділ спадкового майна та посвідчено приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] Згідно вищезазначеного договору позивачу переходить частина спадкового майна, а саме: житловий будинок та надвірні і господарсько-побутові будівлі і споруди, що знаходяться по вул. Польовій, 31 в с. Садів, Луцького району Волинської області. При зверненні до нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. На підставі наведеного, просить суд, визнати за нею право власності на житловий будинок та надвірні і господарсько-побутові будівлі та споруди, що знаходяться по вул. Польовій, 31 в с. Садів, Луцького району Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 02.06.2014 року. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, пояснила, що позивач [PERSON] її ображає, вона не впевнена, що сестра позивач по справі буде допускати її в батьківську хату. Заслухавши сторін, представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що 04.08.2009 року помер батько позивача [PERSON], про що в Книзі реєстрації смерті 05.08.2009 року зроблено актовий запис за № 16 (а.с. 9). 02.06.2014 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ№159043 (а.с. 10) Згідно з витягу з по господарської книги № 1 за 2016 рік Садівської сільської ради Луцького району (а.с. 11), довідки Садівської сільської ради № 440 від 20.07.2017 року (а.с. 12) вбачається що, згідно запису в погосподарській книзі № 1 за 2016 рік по особовому рахунку № 0089, будинок надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Садів по вул. Польовій, буд. 31 Луцького району Волинської області значиться за [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина за законом. 13.06.2017 року між позивачем та відповідачем, яка є рідною сестрою було укладено договір про поділ спадкового майна та посвідчено приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON]В.(а.с. 23,24) Згідно даного договору [PERSON] переходить частина спадкового майна, а саме: цілий житловий будинок з господарськими побутовими будівлями та спорудами, розташованого в с. Садів, вул. Польова, 31, Луцького району, Волинської області;право встановлювальні документи на який відсутні (а.с. 23-зворот). Судом встановлено, що позивач не може оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки на даний час у неї відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене майно (а.с. 17). Із матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] була матірю позивача [PERSON] (а.с. 19). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] взяла прізвище [PERSON] (а.с. 6) Отже, відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті своєї матері [PERSON] Позивач [PERSON] в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 12). Таким чином, враховуючи ті обставини, що [PERSON] являється спадкоємцем майна після смерті матері, прийняла спадщину, відповідач не заперечує проти даного позову, а тому суд прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно житловий будинок та надвірні і господарсько-побутові будівлі і споруди, що знаходяться по вул. Польовій, 31 в с. Садів, Луцького району Волинської області

Outcome: approved