Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.12.1993 року, мають сина [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, а тому вважає, що розлучення є єдиним виходом для них з чоловіком побудувати щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю їхньої дитини. Крім того, позивач покликається на те, що після розірвання шлюбу син буде проживати з нею, однак з відповідачем на час предявлення позову між ними не досягнуто домовленості з питання матеріального утримання дитини, в звязку з чим просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання гнповноільної дитини в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтримала позовні вимоги в щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів у повному обємі, зазначивши, що примирення з відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засідання позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо розірвання шлюбу, вказавши, що не бажає примирення з позивачем, також не заперечив щодо стягнення з нього аліментів у розмірі Ѕ частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серія ІІ-ГЮ №261365 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 1993 року Сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтво про народження. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із пояснень позивача, встановлено, що [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, відповідач примиритись з дружиною не бажає, в звязку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обовязку утримувати сина, а тому з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка має право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів з [PERSON] Приймаючи до уваги вік дитини та її потреби, матеріальне становище відповідача, який має постійне місце роботи, інших утриманців не має, будь-яких доказів щодо незадовільного стану здоровя стороною відповідача не представлено, суд визначає розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - 1/2 частину від заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, до досягнення сином повноліття. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, в звязку з чим суд стягує аліменти з відповідача з 14.03.2018 року.

Outcome: approved