Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином 23 річного віку, якщо він буде продовжувати навчання, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення суду від 23.10.2018 року з відповідача стягувалися на її користь аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх синів до досягнення ними повноліття. З дня виповнення сину [PERSON] , [INFO] , повноліття відповідач припинив сплату аліментів на його утримання. На даний час син навчається на першому курсі відділення ІКТА інституту Національного університету «Львівська політехніка» та потребує матеріальної допомоги. Вона не в змозі самостійно належно утримувати і матеріально забезпечувати повнолітнього сина [PERSON] , оскільки не працевлаштована та змушена час від часу їздити на заробітки за кордон. Відповідач є працевлаштованим та отримує стабільний дохід, однак добровільно коштів на утримання повнолітнього сина не надає, що й стало підставою для звернення в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що згідний і надалі сплачувати аліменти на утримання 2 своїх дітей у визначеному судом розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), тому просить стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) та звільнити його від сплати судового збору як учасника АТО. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного: Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, у позивачки та відповідача є спільний повнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.07.2003 року, виданим Долинським відділом РАГСу (а.с. 5). Згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року в справі № 343/695/18 (а.с. 6), з [PERSON] стягнуто аліменти на користь на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Довідка № 90 від 22.06.2021 року, видана Національним університетом «Львівська політехніка» (а.с. 8), підтверджує, що [PERSON] є студеном 1 курсу відділення ІКТА інституту Національного університету «Львівська політехніка» та закінчує навчання 30 червня 2024 року. В судовому засіданні встановлено, що повнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, хоч зобов`язаний його утримувати та може надавати таку допомогу, оскільки є здоровим, працездатним та отримує стабільний дохід, так як працює в органах Національної поліції, що він сам підтвердив в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити частково та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення останнім навчання в Національному університеті «Львівська політехніка», але не більше як до досягнення ним 23-річного віку. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, оскільки враховує майнове становище сторін по справі та відповідає вимогам закону й інтересам повнолітнього сина. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При цьому суд вважає, що відсутні підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору, оскільки у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору під час розгляду в усіх судових інстанціях справ, пов`язаних з порушенням їхніх прав, а дана справа до такої категорії не належить. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191,199,200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved