Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 14 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 44, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В позовній заяві зазначає, що дітей у шлюбі не мають. Сторони втратили взаєморозуміння та повагу через те, що мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Вони не можуть дійти згоди при вирішенні побутових питань, їх світогляд та культурні цінності не співпадають. У квітні 2017 року сторони фактично припинили сімейні стосунки, проживають окремо. Внаслідок тривалого роздільного проживання вони відчужилися один від одного та втратили передбачені ст. 55 СК України сімейні цінності - взаємну любов, дружбу та взаємодопомогу. Оскільки сім'я втратила цінність для сторін, то позивачка бажає припинили шлюбні відносини. Протягом останнього року сторони не спілкуються, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. За таких обставин, шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам сторін, а тому строк для примирення позивачка просить не надавати, шлюб розірвати. Позивачка вживала заходи досудового врегулювання спору шляхом бесіди з відповідачем щодо звернення в органи РАЦС із заявами про розірвання шлюбу, як подружжя, що не має спільних дітей, однак вирішити спір добровільно не вдалося. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, збереження сім'ї вважає неможливим за жодних обставин, а тому строку для примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у порядку, визначеному ст.ст.128, 130 ЦПК України, що стверджується розпискою про одержання ним судової повістки. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази в справі встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований 14 липня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 44, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 14.07.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов'язок подружжя турбуватись про сім'ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в сім'ї, та зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved