Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі половини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В позовній заяві зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2001 р. по березень 2018 р. Рішенням Городенківського районного суду від 19 березня 2018 р. шлюб розірваний, діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишені на проживанні з позивачкою. Протягом 5 років відповідач періодично перебував в тривалому відрядженні по службі в Африці, у зв`язку з чим розпалася сім`я. Відповідач проживає в м. Івано-Франківськ, 22.03.2019 придбав трьохкімнатну квартиру площею 93,6 кв.м. вартістю більше 100000 грн. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач надає в добровільному порядку, однак, в порівнянні з його доходами, вона є недостатньою. Відповідач працює начальником сектору регулювання патрульної служби № 4 в Галицькому ВП Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, його середньомісячний заробіток становить орієнтовно 15000 грн. Відповідач матеріально забезпечений, в значній сумі отримав компенсаційні виплати за перебування в тривалому закордонному відрядженні, має у власності автомобіль марки «Хюндай» вартістю 89 тис. грн. та валютні кошти на рахунках. Позивачка вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі, ніж він платить в добровільному порядку. 11.09.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що саме заради збереження сім`ї, сімейних цінностей, створення пристойних умов проживання йому довелося двічі виїжджати в тривале закордонне відрядження для участі в міжнародній операції Організації Об`єднаних Націй з підтримання миру і безпеки в Республіці Південний Судан, загальним терміном 4 роки, з лютого 2013 по лютий 2015 року, та з лютого 2017 по лютий 2019 року. Перебуваючи у відрядженні, відповідач отримував компенсаційні виплати, які були розраховані на оплату його проживання, харчування та поточні витрати. Тільки за рахунок економії на комфорті проживання, їжі, відпочинку, на шкоду особистим інтересам йому вдавалося відкласти деяку суму грошей та витрачати їх на сім`ю. Відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі не менше 50 % своєї заробітної плати. Будь-яких інших доходів він не може мати, так як перебуває на державній службі в Національній поліції України. Він систематично проводить час з усіма дітьми, які неодноразово проживали у нього на його повному утриманні. Він придбавав дітям одяг та взуття, інші необхідні речі, забезпечував їх навчання, догляд та відпочинок. З часу розірвання шлюбу позивачка разом з дітьми проживають у його власній квартирі в [ADDRESS] , він оплачував комунальні послуги за їх проживання. З метою належного гармонійного розвитку здібностей дітей, відповідачем з його матір`ю, за їх рахунок, організовано заняття для дітей в музичній школі та приватні заняття з музики та в секції карате. Старший син сторін [PERSON] , 2002 р.н., впродовж двох років навчався в Юридичному ліцеї імені Ярослава Кондратьєва в м. Києві, де отримував повне державне забезпечення. У 2019 році син поступив у Національну академію внутрішніх справ на повне державне утримання. Крім того, питання його забезпечення вирішено за домовленістю із родичем, від якого в рахунок погашення особистого боргу перед відповідачем отримуватиме на свій картковий рахунок не менше 200 доларів щомісячно, починаючи з вересня цього року. Щодо грошових коштів та придбаного відповідачем у 2019 році майна, про які позивачка посилається у позовній заяві, то вони були задекларовані відповідачем за 2018 рік, після розірвання шлюбу, тому позивачка не має права на них претендувати. На даний час будь-яких валютних коштів на рахунках відповідач не має, а будь-якого членства у організаціях та їх органах не мав взагалі. Відповідач облаштовує своє особисте життя, перебуває у зареєстрованому шлюбі. В його дружини [PERSON] є малолітній син [PERSON] , [INFO] , які фактично перебувають на його утриманні, так як дружина перебуває у відпустці по народженню дитини, яку очікують у вересні цього року. Відповідач просить при прийнятті рішення взяти до уваги викладені ним обставини, додані документи та задовольнити позов про стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дітей у розмірі не більше 25 % заробітної плати щомісячно. У поданій 26.09.2019 відповіді на відзив позивачка зазначила, що доводи, наведені відповідачем у відзиві, є безпідставними. Ініціатором розірвання шлюбу був відповідач. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України розмір аліментів на трьох неповнолітніх дітей становить половину заробітку (доходу) платника податків, але не більше 10-ти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку на кожну дитину. Відповідач по справі офіційно працює, згідно довідки Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області № 675 від 07.08.2019 року його заробітна плата в натуральній формі щомісяця в мінімальному розмірі становить 14592,97 гривень. Посилання відповідача, що у нього в даний час нова сім`я, його дружина має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , тому є підстави для зменшення розміру аліментів, судом не можуть братися до уваги, так як теперішня дружина відповідача може отримувати аліменти на сина від свого колишнього чоловіка по першому шлюбі, батька дитини. Під час спільного проживання сторін, бувшим чоловіком, як головою та членом сім`ї, було оформлено кредитну угоду та договір іпотеки згідно з умовами Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям терміном повернення 30 років з дати укладення кредитної угоди, на будівництво (реконструкцію) житла по [ADDRESS] . Згідно з умовами кредитної угоди сторонами було сплачено попередній внесок, в подальшому виконавчим комітетом Городенківської міської ради було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно на вказану вище квартиру на ім`я [PERSON] . Позивачка та їх спільні з відповідачем діти зареєструвались на проживання у даній квартирі. На сьогоднішній день квартира знаходиться в іпотеці без права продажу, поки не буде виплачена вся сума іпотеки. Щодо обставин про проведення приватних занять з музики матір`ю відповідача позивач покликається на ч.1 ст.257 СК України, яка визначає, що баба, дід прабаба, прадід мають право спілкуватися із своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Мати відповідача, надаючи уроки музики дітям сторін, таким способом приймає участь у їх вихованні, як бабуся, що відповідає положенням ч.1 ст.257 СК України. Відповідачем не підтверджено документально, що він платить за уроки дітей у секції по карате. Посилання відповідача на те, що родич мав би пересилав кошти на рахунок сину сторін [PERSON] не відповідають дійсності, нічим не підтверджені. Син [PERSON] , будучи на повному державному забезпечені, все одно потребує матеріальної підтримки батьків. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та відповідь на відзив, просить позов задовольнити, стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки його заробітку. Відповідач позовні вимоги визнав частково, повністю підтримав свій відзив на позовну заяву. Суду пояснив, що [INFO] в нього народився син [PERSON] в другому шлюбі, на підтвердження чого надав копію свідоцтва про народження. Просить врахувати обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, та стягувати з нього аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі не більше 25 % заробітної плати щомісячно. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, заслухавши вступне слово позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2018 року по справі № 342/185/18 (провадження № 2/342/287/2018), яке набрало законної сили 19.04.2018, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 22.04.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції, актовий запис № 8; дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишено на проживанні з матір`ю [PERSON] . Те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , - стверджується копіями їх свідоцтв про народження, відповідно: серії [NUMBER] , виданого 27 березня 2017 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області; серії [NUMBER] , виданого 02.04.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області; серії [NUMBER] , виданого 05 травня 2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в розірваному шлюбі, відповідач проживає окремо від сім`ї, надає кошти для утримання дітей, однак в меншому розмірі, ніж просить позивачка. Копіями фіскального чеку від 03.09.2019, товарного чеку № 35 від 07.08.2019 стверджується, що відповідачем було придбано термінал Xiaomi Redmi 7А 2/32 GB, захисне скло, чохол, флеш карту, АЛЛО-захист на суму 4530 грн., берци, кросівки на суму 1795 грн., однак, не надано суду доказів того, що дані речі були придбані дітей сторін. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Із копії довідки про доходи № 675, виданої 07.08.2019 Головним управлінням Національної поліції в Івано-Франківській області, вбачається, що [PERSON] працює начальником сектору (відділення) в Головному управлінні Національної поліції в Івано-Франківській області, загальна сума доходу за період з 1 лютого 2019 р. по 31 липня 2019 р. становить 88573,23 грн. Відповідач з 15 травня 2019 р. перебуває в новому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15 травня 2019 р. Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 вересня 2019 р. Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану стверджено, що відповідач є батьком [PERSON] , який народився [INFO] . Посилання відповідача на те, що в його дружини є малолітній син [PERSON] , [INFO] від першого шлюбу, який перебуває на утриманні відповідача, не може бути взято судом до уваги, оскільки відповідач не є батьком даної дитини. Наявність у відповідача квартири в м. Івано-Франківськ та транспортного засобу марки Хюндай 2011 року випуску, що зазначені у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 р., суд враховує при визначенні розміру аліментів. Виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги положення ст.ст. 181-183 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка при зверненні в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей вибрала спосіб виконання батьком обов`язку утримувати дітей - у частці від доходу їх батька. Тому не підлягає до задоволення вимога позивачки щодо проведення індексації розміру аліментів відповідно до закону, оскільки відповідно до ст. 184 СК України індексації підлягає розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 01.07.2019, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved