Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який при житті, [INFO] , вчинив на її користь заповіт, згідно з яким розпорядив позивачці все своє майно, з чого б воно не складалося і на що за законом він матиме право. Заповіт посвідчений секретарем Чортовецької сільської ради, ніким не скасовувався та не оскаржувався. Спадкодавцю [PERSON] належали житлове господарство по [ADDRESS] та житловий будинок по [ADDRESS] будинок, розташований по [ADDRESS] , згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» та свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 02.09.1989 належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . За технічним паспортом житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 48.1 кв.м, житловою площею 20.9 кв.м., комори, стайні, навісу, вбиральні, басейну для забору води та огорожі. Будівництво житлового будинку та господарських споруд здійснено у 1951 році. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 79960 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , був побудований на підставі свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах, виданого 27 липня 1973 року на ім`я [PERSON] . Новозбудованому будинку присвоєно адресний № 11а, власником цього житлового будинку був [PERSON] . Згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок по [ADDRESS] не зареєстроване. У відповідності до технічного паспорта житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 127.7 кв.м, житловою площею 79.7 кв.м., басейну для забору води та огорожі. Будівництво житлового будинку здійснено у 1988 році. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 118945 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Для будівництва та обслуговування обох житлових будинків була виділена земельна ділянка площею 0,31 га. З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте державний нотаріус відмовила їй у видачі документів на спадкове майно, видавши 30.05.2019 дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові № 883/02-31 нотаріус зазначила, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину через реєстрацію житлового господарства по [ADDRESS] , як колгоспного двору, без виділу часток його членів, Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Станом на 15.04.1991 у цьому житловому господарстві проживали: батько позивачки [PERSON] (помер [INFO] ), мати [PERSON] (померла [INFO] ), брат [PERSON] , сестра [PERSON] . Ніхто з них не звертався з заявами про прийняття спадщини чи про виділ частки у колгоспному дворі. У постанові № 884/02-31 нотаріус зазначила, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на нього. Після смерті батька позивачка фактично вступила в управління спадщиною - звернулася до нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа, користується спадковим майном на власний розсуд, оплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через неналежно оформлені правовстановлюючі документи. Мати позивачки [PERSON] 07.06.2012 склала заповіт на користь позивачки на все належне їй майно. Після смерті матері позивачка у передбачений законом термін звернулася до Городенківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В підготовчому засіданні представник позивачки - адвокат Ігнатюк Л.В. підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви, де зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують щодо задоволення позову; на частку у спадковому майні не претендують, не зверталися в органи нотаріату з приводу її оформлення; на частку у колгоспному дворі не претендують, не зверталися за її виділом; просять справу розглядати без їх участі. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності відповідачів. Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачі визнають позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши вступне слово представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. З копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 02 вересня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 102 від 14 червня 1989 р., слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 06.12.1976 р. № 1514-ІХ село Чортовець перейменовано на село Назаренкове; згідно Постанови Президії Верховної Ради України № 3278-ХІІ від 11.06.1993 р. селу Назаренкове відновлено колишнє найменування - село Чортовець, що стверджується довідкою № 1133, виданою 03.06.2019 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради. Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8779 від 06.11.2018, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012 р., свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 664 за [PERSON] , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 02.09.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 102 від 14.06.1989. Станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: голова господарства [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією довідки № 865, виданої 23.05.2019 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради згідно запису в по господарській книзі за 1991-1995 рр. № 6/527. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із одруженням 15.02.1996 змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за №5 від 15.02.1996, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 27 вересня 2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 22 від 21 червня 2012 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 червня 2012 року виконкомом Чортовецької сільської ради. Позивачка [PERSON] , [INFO] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Їй 25 грудня 2012 р. приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 2383 та за № 2384, на земельну ділянку площею 0,4700 га, кадастровий номер: 2621682100:09:001:0002, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Канючина» на території Чортовецької сільської ради, та на земельну ділянку площею 0,7381 га, кадастровий номер: 2621682100:07:001:0010, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Лучків-1» на території Чортовецької сільської ради, що належали померлій на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки відповідно серії ЯЗ № 414375 та серії ЯЗ № 419747 (спадкова справа № 82/12, надана суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я.). За заповітом, посвідченим 07 червня 2012 р. секретарем Чортовецької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 69, [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тому числі: житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] та земельними ділянками, що належать до нього, грошові заощадження, земельні ділянки (паї) за державними актами на право приватної власності на земельні ділянки: серії ЯЗ № 419750, ЯЗ № 419748, майнові паї і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право, - заповів своїй дочці [PERSON] , [INFO] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 53178517 (номер в реєстрі нотаріальних дій 69), що доводиться копією Інформаційної довідки № 34437609 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 04.07.2013 Городенківською районною державною нотаріальною конторою у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] помер [INFO] у віці 79 років в с. Чортовець Городенківського району, актовий запис № 14 від 06 березня 2013 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Чортовецької сільської ради. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , правнука [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією довідки № 866, виданої 23.05.2019 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради. Із довідки № 1128, виданої 03.06.2019 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради, вбачається, що [PERSON] на час смерті ( [INFO] ) був власником житлового будинку по [ADDRESS] , в якому були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 1128, виданою 03.06.2019 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради. Із наявної в спадковій справі № 305/2013 довідки № 2341, виданої виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради вбачається, що на час смерті [PERSON] ( [INFO] ) разом із ним проживала дочка [PERSON] , 1968 року народження. Про те, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , свідчать копії: свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого 13 лютого 1968 р. Чортовецькою сільською радою Городенківського району, запис за № 12 в книзі записів актів громадянського стану про народження; витягу № 00011268044 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 26 жовтня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, з якого слідує, що прізвище позивачки до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] », актовий запис № 18 від 17 червня 1989 р., шлюб розірвано 31 липня 1997 р.; свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 31 липня 1997 р. Городенківським відділом РАГС за яким прізвище позивачки після розірвання шлюбу « [PERSON] », та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 17 липня 2001 р. Чортовецькою сільською радою про укладення шлюбу 17.07.2001, яким стверджено, що прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », запис за № 12 від 17.07.2001 в книзі реєстрації актів про одруження. Отже, спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом від 07 червня 2012 р. є його дочка - позивачка [PERSON] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] , - судом не встановлено. Із копії спадкової справи № 305/2013, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Копією Витягу № 34437657 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 04.07.2013 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру 04.07.2013 внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 54687494 (номер у нотаріуса 305), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До складу спадщини [PERSON] входять житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та по [ADDRESS] . Про те, що житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON] , стверджується довідкою № 1144, виданою 04.06.2019 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 883/02-31 від 30 травня 2019 р. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , що належав померлому з посиланням на те, що господарство, головою якого був [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, і кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , складеного 14.11.2018, встановлено, що житловий будинок збудований в 1951 році, господарські будівлі та споруди - в 1951, 1990 роках. Їх ринкова вартість станом на 03 червня 2019 р. становить 76 960 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я». Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 884/02-31 від 30 травня 2019 р. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з посиланням на те, що спадкоємець не надала документ, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 8795 від 15.11.2018 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Забудівнику [PERSON] на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради № 184 від 27 липня 1973 р. була виділена та відведена земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку площею 0,08 га в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах та копією акту відводу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі від 29 липня 1973 р. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , складеного 15.11.2018, вбачається, що житловий будинок збудований в 1988 році. Його ринкова вартість станом на 23 січня 2019 р. становить 118 945 грн., що стверджується звітом про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». Довідкою № 1132, виданою 03.06.2019 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради, підтверджується, що розмір земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків по [ADDRESS] становить 0,31 га. Виписка № 1130, видана 03.06.2019 виконкомом Чортовецької сільської ради згідно записів в погосподарській книзі за 2016-2023 роки № 7 (особовий рахунок № 01-0582-1), свідчить, що в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані: голова домогосподарства [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON] , фактично стала власником житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та по [ADDRESS] . Однак, через належність господарства по [ADDRESS] до колгоспного двору та через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок по [ADDRESS] позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та по [ADDRESS] судом не встановлено, колишні члени колгоспного двору - відповідачі не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1273, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved