Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 27 квітня 2012 р. у Сороківській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 1. [INFO] в сторін народилася дочка [PERSON] . Після одруження відповідач почав їздити на сезонні роботи за межі Івано-Франківської області спочатку на декілька тижнів, а потім на декілька місяців. Останній раз відповідач був вдома в грудні 2017 р., по телефону спілкувалися в квітні 2018 р. Із вказаного часу сторони перестали спілкуватися зовсім. Уже два роки сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного побуту. Відповідач не приймає участі в матеріальних витратах сім`ї та дитини. Із-за наведених обставин між сторонами втрачено взаємоповагу, взаєморозуміння, як між подружжям. Позивачка вважає, що шлюб існує формально, суперечить її інтересам, а тому просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно із невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується оголошенням про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, розміщеним на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило, також ним не подано відзив на позовну заяву. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 27 квітня 2011 р. Сороківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району. У шлюбі в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , актовий запис № 5 від 09 липня 2014 р., що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають протягом двох років, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився для надання особистих пояснень, а також не подав до суду письмової заяви/пояснення з приводу розірвання шлюбу, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved