Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначила, що між нею та відповідачем 22\~листопада 2008 року укладений шлюб, який розірвано 21.09.2015 року заочним рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області. [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, в звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач\~в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, з розміром аліментів погоджується. Крім цього, повідомив, що не працює, не\~є інвалідом,\~хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців та аліментних зобовязань не має, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить\~вимоги позивача законними, обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити. Судом встановлено, що 22\~листопада 2008 року між позивачем та відповідачем укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 125221, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 22.11.2008 року (а.с. 3). Заочним рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 07.09.2015 року, яке набрало законної сили 21.09.2015 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8-10). [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 215106, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 12.05.2009 року. Відповідно до даного свідоцтва відповідач по справі є батьком дитини (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторонами не надано доказів того, що між батьками досягнута угода про утримання дитини, а також доказів добровільного виконання відповідачем своїх обовязків по утриманню дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. [PERSON] є працездатним,\~не є інвалідом,\~хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців не має,\~не працює, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров'я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд розяснює, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~\~позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 487,20 грн..

Outcome: approved