Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в серпні 2017 року в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» в особі Центрального відділення Івано-Франківської філії ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання незаконним та скасування незаконно нарахованої їй заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитній картці №5457092300848466 на загальну суму 118269.01грн., стягнення судових витрат. В позовній заяві зазначено, що позивач є з 2012р. клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» і станом на 02.09.2014р. її заборгованість становила 23858.65грн. 16.07.2014р. вона була переселеною з м.Донецька та переїхала у м.Івано-Франківськ, в звязку з проведенням на сході країни АТО. Перед подачею позову до суду їй невідомі особи повідомили про наявну заборгованість перед відповідачем на суму 142127.66грн., що і підтверджено перевіреною позивачем інформацію через мобільний додаток Приват24. Вважає нарахований розмір заборгованості незаконним, оскільки згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» заборонено нараховувати пеню/штрафи на основну суму заборгованості з 14.04.2014р., які переселені з відповідних населених пунктів. В судовому засіданні представник позивача вимоги поданої позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судові засідання не зявився, ухвалу суду про витребування розрахунку заборгованості [PERSON] не виконав. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши докази, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], яка зареєстрована в [INFO], взята на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно до довідки №44 від 26.04.2017р. (а.с.6). Позивач є клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» та користується кредитною карткою №5457092300848466, що підтверджується копіями виписки отриманих нею на мобільний телефон з ПАТ КБ «Приватбанк», а також направленими позивачем в банк зверненнями від 26.09.2015р. та 10.01.2017р. (а.с.7,8). Позивач доводила і матеріалами справи підтверджується, що станом на 02.09.2014р. її заборгованість, згідно довідки банку від 17.05.2016р., становила 23858.65 грн. (а.с.9). Разом з тим, судом не вдалось встановити, що входило в суму даної заборгованості по тілу кредиту, відсотках чи інших можливих нарахуваннях, в матеріалах справи такі дані відсутні. До позовної заяви позивач долучила копію виписки через мобільний телефон на картці №*8466 (а.с.5), з якої вбачається використання кредитних коштів на суму 167127.66грн., кредитний ліміт 25000грн., доступно мінус 142127.66грн. При цьому, дата нарахування чи виникнення такої заборгованості відсутня. Відповідно до норм ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» введено мораторій на виконання договірних зобовязань та на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобовязаннями. Так, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Позивач вірно застосовує у спірних правовідносинах з відповідачем дану норму законодавства, який є обовязковим для виконання банком, але жодним доказом не доводить, що в суму заборгованості, яка є предметом вимоги, входить - пеня чи штраф. Погоджуючись та визнаючи кредитну заборгованість на суму 23858.65 грн., позивач просила скасувати незаконно нараховану їй заборгованість в сумі 118269.01грн., проте ні позивач, ні відповідач не зазначили складові такої суми та власне період їх нарахувань, а у разі входження в цю заборгованість саме нарахувань пені чи штрафних санкцій після 14.04.2014р., яка сума такого нарахування. Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.\~11,\~15 ЦК України\~цивільні права й обов,язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб,єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений в\~ст. 16 ЦК України. Тобто власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права, який визначається законом. Таким чином, суд не примає до уваги посилання представника позивача як доказ порушення прав позивача про те, що невідомі особи повідомили про наявну заборгованість перед відповідачем на суму 142127.66грн, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором, є різновидом претензії, не встановлює для позивача будь-яких обов»язків, крім рекомендації сплатити заборгованість. Зазначені на обгрунтування позовних вимог обставини можуть бути запереченням у разі предявлення позову про стягнення певної суми (збитків). Виходячи з вищенаведеного, позивач не довела суду про порушення її прав щодо нарахування відповідачем їй пені та штрафних санкцій після 14.04.2014р., та як наслідок незаконність нарахувань на загальну суму 118269.01грн. а тому такі вимоги до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed