Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON],звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №52 в будинку № 9, розташованій по кв. 40 років Перемоги, в м. Лисичанську Луганської області, посилаючись на те, що за рішенням виконкому Лисичанської міської ради № 510 від 12.08.1983 року на сімю з 4 чоловік була виділена квартира трикімнатна за вищевказаною адресою, в якій були прописані та проживали: вона, її чоловік [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON]. Син [PERSON] 18.01.2006 року забрав свої документи, речі та виїхав у невідомому напрямку. Через декілька місяців у лютому 2007року виїхав за місцем проживання сина її чоловік , [PERSON]. З того часу місце перебування чоловіка та сина, їх подальша доля їй невідома. Звязок з ними не підтримується, місце їх перебування невідоме. Вона є інвалідом 2 групи, оплачує комунальні послуги за себе, чоловіка та сина. Оформити субсидію вона не може через відсутність відповідачів за місцем проживання. Тому звернулась з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити. Посилалась на те, що відповідачі тривалий час в квартирі , разом з позивачкою не проживають, сімейні звязки не підтримують, комунальні послуги не оплачують. Позивачка є інвалідом, отримує невелику пенсію, на відповідачів нараховуються комунальні послуги, відповідачі не допомагають позивачці в утримання квартири. Не проживаючи більше шести місяців без поважних причин в квартирі, втратили право користування даною квартирою, тому їх слід визнати такими, що втратили право користування зазначеною квартирою. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що тривалий час знає сімю [PERSON], є сусідами по будинку. Чоловік позивачки [PERSON] та її син [PERSON] пропали біля 10 років потому, спочатку виїхав [PERSON], за ним чоловік позивачки. Місце перебування їх позивачці невідоме. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що майже одночасно вселились в будинок її сімя та сімя позивачки з чоловіком, сином та дочкою. У 2006 році з квартири виїхав її син [PERSON], а через 2-3 місяці виїхав і її чоловік. Куди вони виїхали, зі слів позивачки, їй невідомо, родинні стосунки з позивачкою не підтримують. Позивачка має групу інвалідності, сама оплачує комунальні послуги за квартиру,які нараховуються також на чоловіка та сина, але в квартирі останні не проживають. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача [PERSON], пояснення свідків, дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] призначена 2 групи інвалідності, отримує пенсію( а.с.2) Позивач [PERSON], [INFO] відповідно наданої копії паспорту ЕМ720146 зареєстрована за адресою [INFO] років Перемоги[ADDRESS] ( а.с.4-5) Із копії ордеру № 925 від 25.07.1983 року вбачається, що за рішенням виконкому Лисичанської міської ради № 510 від 12.07.1983 року [PERSON] на сімю з 4 осіб надано квартиру 52 в будинку 9 , мікрорайон 4 ( а.с.6) Із довідки голови домового комітету вбачається, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , зареєстровані за адресою кв. 40 років Перемоги, б. 9 кв. 52 в м. Лисичанську не проживають з 01.01.2007 року , 18.10.2006 року відповідно (а.с.8) Із копії довідки відділу адмін.послуг від 09.10.2017 року № 12377 за адресою [ADDRESS] років Перемоги[ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] онук, [INFO] ( а.с.9) Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.10 постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають в квартирі №52 в будинку №9 по кв. Дружби народів, м . Лисичанська Луганської області, без поважних причин більше шести місяців, тому втратили право користування спірною квартирою. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, показанням свідків, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов [PERSON], представник позивача [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.

Outcome: approved