Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 28 березня 2014 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Домаської сільської ради міста Лозова Харківської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету немає. Вважаючи, що подружні стосунки відновити неможливо, а подальше збереження шлюбу та сім`ї суперечить їхнім інтересам, просила шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме: судовий збір - 768,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 400 грн. В підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в раз якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 28 березня 2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Домаської сільської ради міста Лозова Харківської області, актовий запис №02 (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами немає спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім`єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №б/н від 01 березня 2019 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , детальний опис наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги від 01.03.2019 року, довідку №30 від 07.03.2019 року про сплату адвокатського гонорару у розмірі 800 гривень, з яких 400 гривень - за складання позову про розірвання шлюбу (а.с.14,17,19). Враховуючи витрати позивача на правничу допомогу, що пов`язана з розглядом справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 400 гривень. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову.

Outcome: approved