Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача пеню в сумі 6 908 грн.36 коп. прострочення сплати аліментів з січня 2014р. по 09.09.2014р. та 380 грн. витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.02.2014 року з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], 31.07.2008р.н., стягнуті аліменти у розмірі по ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2014р. і до повноліття дитини. Відповідач аліменти не сплачує, з його вини заборгованість по аліментам складає 5127 грн. 38 коп., пеня за 236 днів прострочення (з 16.01 по 09.09.2014р.) складає 6908 грн. 36 коп , яку позивачка і просить стягнути з відповідача на свою користь. Позивачка надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності, згодна на ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не вказав, заперечень на позов не надав. В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів зі згоди позивача. Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.02.2014р. з відповідача [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 31.07.2008р.н., у розмірі по ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2014р. і до повноліття дитини, тобто до 31.07.2026р. (а.с.6). Виконавчий лист №2/511/256/14 по примусовому стягненню аліментів з відповідача виданий позивачці 27.02.2014р. та на теперішній час перебуває на виконанні у Відділі ДВС Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Заборгованість [PERSON] по аліментах згідно розрахунку, здійсненого державним виконавцем на вимогу позивачки, станом на 09.09.2014р. складає 5 127 грн. 38 коп. (а.с.3,4). Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Виходячи зі змісту ст.196 СК України суд, відповідно, повинен встановити факт заборгованості за аліментами, наявність чи відсутність вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду в її виникненні та, залежно від цього, вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Суд вважає, що в діях відповідача [PERSON] відсутня вина в тому, що в січні та лютому місяцях 2014р. він не сплачував аліменти позивачці, оскільки рішення суду про стягнення аліментів було ухвалено 10.02.2014р., набрало законної сили 21.02.2014р., а виконавчий лист отриманий позивачкою 27.02.2014р. Саме після цього на підставі виконавчого листа відповідач був зобовязаний сплачувати аліменти та погашати виниклу заборгованість. Тому за цей період пеня стягненню не підлягає за відсутності вини відповідача. Що стосується доводів позивачки про те, що в діях [PERSON] є вина за несплату аліментів, починаючи з 01.03.2014р. по теперішній час, то ці доводи заслуговують на увагу. З довідки державного виконавця (а.с.4) вбачається, що аліменти, які підлягають сплаті, обчислені виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості і складають 656 грн. на місяць, оскільки боржник станом на 09.09.2014р. відомостей про свій дохід або підтвердження про добровільну сплату аліментів не надав. Не надано таких даних і суду. Заборгованість по аліментах за січень місяць з 16.01.2014р. по 31.01.2014р. складає 338 грн. 58 коп. Таким чином, до теперішнього часу аліменти взагалі відповідачем не сплачувались, доказів відсутності вини відповідача суду не надано. Пеня розраховується по формулі: сума несплачених аліментів за місяць х 1% пені х кількість днів прострочення. Таким чином, пеня по аліментах за січень 2014р. складає 654 грн. 27 коп. (338 грн.58 коп.х1%х193дні з 01.03.2014р. по 09.09.2014р.). Пеня по аліментах за лютий 2014р. складає 1266 грн. 08 коп. (656грн.х1%х193дні - з 01.03.2011р. по 09.09.2014р.). Пеня по аліментах за березень 2014р. складає 1062 грн. 72 коп. (656грн.х1%х162дні з 01.04.2014р. по 09.09.2014р.). Пеня по аліментах за квітень 2014р. складає 865 грн.92 коп. (656грн.х1%х132дні з 01.05.2014р. по 09.09.2014р.). Пеня по аліментах за травень 2014р. складає 662 грн. 56 коп. (656грн.х1%х101день з 01.06.2014р. по 09.09.2014р.). Пеня по аліментах за червень 2014р. складає 465 грн. 76 коп. (656грн.х1%х71день з 01.07.2014р. по 09.09.2014р.). Пеня по аліментах за липень 2014р. складає 262 грн. 40 коп. (656грн.х1%х40днів з 01.08.2014р. по 09.09.2014р.). Пеня по аліментах за серпень 2014р. складає 59 грн. 04 коп. (656грн.х1%х9днів з 01.09.2014р. по 09.09.2014р.). Таким чином, сума пені за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача співмірна з розміром заборгованості по аліментах і складає 5 298грн. 75 коп. Крім того, судом встановлено, що під час розгляду зазначеної справи, [PERSON] понесені судові витрати в розмір 380 грн. за надання правової допомоги, що підтверджено квитанцією (а.с.2). Ст.79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать і витрати на правову допомогу. Але, оскільки позов підлягає задоволенню частково, то на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позов заявлено на суму 6 908 грн. 36 коп., підлягає задоволено на суму 5 298грн. 75 коп., що складає 76,7% заявлених вимог. Понесені позивачкою витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в сумі 291 грн. 46 коп. Також, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір за розгляд вказаної справи в мінімальному розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати такого збору при зверненні до суду.

Outcome: partial