Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником будинку № 15 по вул. Полтавська у м. Херсоні. В даному будинку зареєстрований відповідач (син позивача), який в ньому не проживає з 2014 року, особистих речей не має, а його перебування на реєстраційному обліку ускладнює реалізацію права власності позивача на своє майно. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи також в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності, у вирішенні якої поклався на розсуд суду. Враховуючи, що позивач та її представник не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником будинку № 15 по вул. Полтавська у м. Херсоні. Крім позивача в належній їй будинку зареєстрований її син [PERSON] (син). [PERSON], в будинку не проживає з 2014 року, змінив своє місце проживання, в утриманні спірного будинку, оплаті послуг участі не приймає. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не проживає у квартирі позивача з 2014 року, а відтак втратив право користування зазначеним будинком. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved