Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що в період часу з 2010 до 2013 року сторони проживали спільно. Мають дитину: сина [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття щомісячно. У судовому засіданні позивач просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO]. Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не подав, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог чинного законодавства, враховуючи те, що відповідач [PERSON] не має постійного заробітку, його дохід є мінливим суд приходить до висновку що слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 вказаного кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що в період часу з 2010 до 2013 року сторони проживали спільно. Мають дитину сина [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд приходить до висновку, що у дохід держави з [PERSON] слід стягнути судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: partial