Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 30 серпня 2018 року [PERSON] визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після померлого [PERSON] , терміном три місяці з моменту набрання рішенням законної сили. На підставі рішення суду позивач звернулась до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фої Л.А. із заявою про прийняття спадщини із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва у зв`язую відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Той факт, що житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] підтверджується витягом з погосподарського обліку, довідкою Вахівської сільської ради та технічним паспортом. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами ( «Б» - сарай , «І» - колодязь питний, «№1» - огорожа) по [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 18 січня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача Вахівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Київського районного нотаріального округу Фоя Л.А. в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 23 вересня 2013 року. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02 лютого 1982 року, батьками позивача [PERSON] , [INFO] , являються батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . З копії спадкової справи №204/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 12 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою зареєстрованою під №512 про прийняття спадщини після померлого - [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12 грудня 2018 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна не зареєстровано. Згідно до вимог ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами ( «Б»- сарай , «І»- колодязь питний, «№ 1» - огорожа) по [ADDRESS] . Відповідно до п.2 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок жилий будинок [ADDRESS] , виготовленого 30 березня 2018 року, КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» вказаний житловий будинок побудовано у 1910 році. Крім того, відповідно до довідки форми №1 погосподарського обліку головою домогосподарства по [ADDRESS] рахується [PERSON] Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1950 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент набуття ним права власності, а також положеннями ЦК Української РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Статті 1216, 1218 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавці), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, позивач не може захистити своє порушене право, як спадкоємця в позасудовому порядку, а тому звернулась до суду з позовом про визначення права власності в порядку спадкування за законом. Отже, суд вважає, що зазначені позивачем підстави, а саме виписка з по господарського обліку, технічний паспорт свідчать про належне володіння спадкодавцем майном, яке набуто на законних підставах, не є самочинним будівництвом та були усі необхідні документи відповідно до законодавства, яке діяло на момент володіння цим майном спадкодавцем, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі статей 331,1216, 1217, 1218, 1220, 1297 ЦК України,

Outcome: approved