Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Чутівської районної ради Полтавської області, Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права постійного користування на земельні ділянки в порядку спадкування та свій позов обґрунтовувала тим, що 10.12.2014 р. помер її чоловік [PERSON] Після його смерті позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом і 11.06.2015 р. приватним нотаріусом Чутівського районного нотаріального округу [PERSON] їй було видано Свідоцтво про право на спадщину. Інший спадкоємець [PERSON], відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки. За життя [PERSON] було створене фермерське господарство (надалі ФГ) «Микитенківське», головою якого в подальшому він був, та йому були надані на праві постійного користування земельні ділянки площею 5, 98 га та 19, 7 га, які розташовані на території Войнівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, для ведення селянського (фермерського) господарства, про що були видані Державні акти на право постійного користування землею - Серія ПЛ від 07.12.1993 р., та IV-ПЛ № 016114 від 28.05.1999 р. Відповідно до статуту ФГ «Микитенківське» позивачка є членом даного господарства, а тому вона вважає, що всі права і обовязки померлого при прийнятті спадщини переходять до спадкоємця, а тому просила визнати за нею, як за спадкоємцем, право постійного користування на зазначені земельні ділянки. В судове засідання позивачка не з'явилась. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник Чутівської районної ради Полтавської області в судовому засіданні повідомила, що районна рада не є належним відповідачем по справі. Чутівська районна державна адміністрація Полтавської області надала заяву, в якій позов визнала і просили справу розглянути в їх відсутності. Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судовому засіданні позов не визнала у зв'язку з тим, що право постійного користування землею не може бути успадковано, державна реєстрація земельних ділянок не проведена, а тому в задоволенні позову просила відмовити. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення та позиція сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. 10.12.2014 р. помер [PERSON], який був чоловіком позивачки [PERSON] [PERSON]Т, відповідно до статуту фермерського господарства «Микитенківське», був головою даного господарства. Для ведення селянського (фермерського) господарства [PERSON] для постійного користування були надані земельні ділянки - відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія ПЛ від 07.12.1993 р. була надана земельна ділянка площею 5, 98 га, та, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею IV-ПЛ № 016114 від 28.05.1999 р., була надана земельна ділянка площею 19, 7 га. Дані земельні ділянки розташовані на території Войнівської сільської ради Чутівського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і позивачка звернулась до приватного нотаріуса Чутівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.06.2015 р., згідно якого вона успадкувала належну померлому [PERSON] земельну ділянку площею 5, 13 га, яка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ПЛ № 057516 від 04.01.2000 р. Інший спадкоємець [PERSON], син спадкодавця, від спадщини відмовився. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).\~ Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це передбачено\~ст. 1217 ЦК України. В\~ст. 1268 ЦК України\~зазначено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Згідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. У ст. 141 ЗК України зазначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Даний перелік є вичерпний і смерть особи - користувача земельної ділянки, не є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Після смерті голови ФГ «Микитенківське» [PERSON] дане ФГ не реорганізовано та не ліквідовано, продовжує здійснювати свою статутну діяльність. Будь-які акти органів державної влади щодо припинення права спадкодавця щодо постійного користування вищевказаною земельною ділянкою відсутні. Відповідно до змін до Статуту ФГ «Микитенківське», затверджених рішенням голови ФГ «Микитенківське» від 25.09.2015 р., державна реєстрація яких проведена 28.09.2015 р., [PERSON] є членом даного ФГ. Згідно правил\~ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону, а відповідно до ст. 19 цього Закону до складу майна фермерського господарства входить у тому числі і право користування землею. Відповідно до ч. 2\~ст. 407 ЦК України\~та ч. 2\~ст. 102-1 ЗК України\~право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Стосовно посилань представника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на те, що право постійного користування земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права, суд звертає увагу на те, що право постійного користування земельними ділянками у спадкодавця виникло у 1993 р. та у 1999 р. - до дати набрання чинності ЗК України (який набрав чинності з 01.01.2002 р.), а рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005 визнано неконституційним положення п. 6\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України\~щодо зобов'язання громадян, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди на них. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, діє відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 р. № 9, та реалізує покладені на нього, згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України, повноваження стосовно передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів. Враховуючи викладене, та те, що земельні ділянки, на які позивачка просить визнати за нею право постійного користування, належать до земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та находяться за межами населених пунктів, а тому саме Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області є належним відповідачем по справі, з якого і повинен бути стягнутий судовий збір.

Outcome: approved