Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 26.11.2013 р. вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте з вересня 2016 року проживають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Малолітній перебуває разом з матірю і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення сином повноліття. Також просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на своє утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, і до досягнення дитиною трьох років. \~\~ У судове засідання [PERSON] не зявилася, проте подала через канцелярію суду письмову заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи без її участі та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. \~\~\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення повістки на адресу місця реєстрації. Зі згоди позивача суд у відповідності зі ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Оскільки малолітній проживає разом з позивачем та фактично перебуває на утриманні [PERSON], батько також зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, відповідно до ст.180 СК України. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на утримання малолітнього сина, відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує положення ч1. ст.141 Сімейного кодексу України: мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. У звязку з цим, на батька та матір дитини покладено однаковий рівний обовязок стосовно фінансового утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У звязку з тим, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому не працює, відповідач зобов'язаний надавати їй матеріальну допомогу на її утримання. Так як позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів в заявленому нею розмірі, і такі вимоги не суперечать положенням діючого законодавства, суд приходить до висновку про їх задоволення. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого звільнена позивач.

Outcome: approved