Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок був головою колгоспного двору по [ADDRESS] будинків в с. Семаківці Городенківського району в даний час змінено і господарство по [ADDRESS] . За заповітом, посвідченим 19 грудня 2002 р. секретарем виконкому Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 22, [PERSON] заповів позивачці все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинковолодіння, що знаходиться за вищевказаною адресою. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька, вступила в управління та володіння спадковим майном, однак не може оформити свої спадкові права на житловий будинок, оскільки спадкове господарство належало колгоспного двору і кожному члену колгоспного двору, які проживали у господарстві станом на 15.04.1991 року, належать відповідна частка житлового будинку. В зв`язку з цим нотаріус відмовив позивачці у вчиненні нотаріальних дій та рекомендував звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове будинковолодіння, так як відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На час ліквідації колгоспних дворів (15.04.1991) в господарстві по [ADDRESS] проживали: батько позивачки [PERSON] , 1936 р.н., мати позивачки [PERSON] , 1940 р.н., позивачка, її чоловік [PERSON] , 1953 р.н. та дочки [PERSON] , 1979 р.н., [PERSON] , 1981 р.н. На момент смерті [PERSON] ( [INFO] ) в господарстві проживали ті самі особи, за винятком дочки позивачки [PERSON] , 1981 р.н. Чоловік позивачки [PERSON] в 2006 році змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Старша дочка позивачки [PERSON] в 2005 році у зв`язку з одруженням змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Молодша дочка позивачки [PERSON] в 2001 році у в`язку з одруженням змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивачка з часу народження постійно проживала разом з батьками по [ADDRESS] , вели спільне господарство, продовжує проживати у спадковому будинку з своєю сім`єю на даний час, підтримує господарство в належному стані, обробляє земельну ділянку, оплачує комунальні послуги, проводила поточні ремонти. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] становить 128160 гривень. В підготовчому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить їх задовольнити. Суду пояснила, що після смерті батька минуло 16 років, вона фактично є власником успадкованого після батька будинковолодіння, і має намір оформити документи про це. Ствердила, що після батька отримала свідоцтво про спадщину на грошові вклади батька в ВАТ «Ощадбанк». Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про проведення судових засідань за їх відсутності, позов визнають в повному обсязі, від своїх часток житлового будинку відмовляються в користь позивачки, не заперечують щодо задоволення позову та прийняття рішення в підготовчому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України. Представник відповідача Семаківської сільської ради в підготовче засідання не з`явився. Семаківська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності відповідачів. Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачі визнають позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. З копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 15 вересня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09 серпня 1989 р., слідує, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, службових будівель і споруд, що розташоване в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Про те, що нумерація будинків по [ADDRESS] , і [ADDRESS] , підтверджується довідкою № 176, виданою 22.04.2019 виконкомом Семаківської сільської ради. Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8875 від 20.02.2019, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012 свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 155 за [PERSON] , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 15.09.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09.08.1989. Довідкою № 172, виданою 18.04.2019 виконкомом Семаківської сільської ради на підставі погосподарської книги сільської ради № 4 за 1991-1995 р.р. стверджено, що господарстві по [ADDRESS] ) в с. Семаківці , суспільна група господарства - службовці, станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON] , 1936 р.н., дружина [PERSON] , 1940 р.н., зять [PERSON] , 1953 р.н., дочка [PERSON] , 1960 р.н., онуки: [PERSON] , 1979 р.н., [PERSON] , 1981 р.н. [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з одруженням, 03.11.2001 змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 2 від 03.11.2001 в книзі реєстрації актів про одруження, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 03 листопада 2001 р. Семаківською сільською радою. За заповітом, посвідченим 19 грудня 2002 р. секретарем виконавчого комітету Семаківської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 22, [PERSON] , житель с. Семаківці, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право, - заповів [PERSON] . Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 42143818, що доводиться копією Витягу № 13926359 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданого 02.04.2008 Городенківською районною державною нотаріальною конторою. [PERSON] помер [INFO] у віці 66 років в с. Семаківці Городенківського району, запис за № 6 від 29 березня 2003 р. в книзі реєстрації актів про смерть, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 березня 2003 р. Семаківською сільською радою. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до [INFO] , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 535 ЦПК УРСР визначено, що непрацездатна дружина померлого успадковує, незалежно вiд змiсту заповiту, обов`язкову частку. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦПК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Згідно з статтею 549 цього Кодексу вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. За ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] , 1936 р.н., на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] ; разом з ним в одному житловому будинку біли зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , 1940 р.н., дочка [PERSON] , 1960 р.н., зять [PERSON] , 1953 р.н., онука [PERSON] , 1979 р.н., що підтверджується довідкою № 55, виданою 31.01.2019 виконкомом Семаківської сільської ради. [PERSON] , [INFO] , при одруженні змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис за № 1 від 05.03.2005 в Книзі реєстрації шлюбів, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 березня 2005 р. Семаківською сільською радою. [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що в Книзі реєстрації зміни імені від 12 січня 2006 р. зроблено відповідний актовий запис за № 2, що стверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2006 р. відділом РАЦС Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Те, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , стверджується копіями: свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого 09 червня 1967 р. Городенківським рай бюро ЗАГС Івано-Франківської області, повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, з якого слідує, що дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] » при одруженні змінено на прізвище « [PERSON] », актовий запис за № 17 від 12 листопада 1977 р. в Книзі реєстрації шлюбів. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Із копії спадкової справи № 354/2008, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Їй 02 квітня 2008 р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 561, на грошові вклади з процентами в філії ощадбанку № 6342/009 в селищі Чернелиця Городенківського району на підставі довідки № 319, виданої 18.02.2008 ВАТ «Городенківське відділення № 6342» Державного ощадного банку України. До складу спадщини [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. № 547/02-31 від 19 квітня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 р., належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 18.03.2019, встановлено, що житловий будинок збудований в 1985 р., господарські будівлі та споруди - в 1960, 1976, 1985, 1987, 1990 роках. Їх ринкова вартість станом на 22.04.2019 становить 128160 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я». За даним господарством закріплена земельна ділянка в розмірі 0,18 га: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,1100 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,0700 га, що підтверджується довідкою № 175, виданою 22.04.2019 виконкомом Семаківської сільської ради. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON] , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] , права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 525, 526, 535, 548, 549, 553, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved