Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що 05 квітня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу дітей немає. Позивачка зазначає, що подружні відносини між сторонами припинились з липня 2014 року, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння та довіри, крім того у зв'язку з політичною ситуацією в країні, позивачка разом з сином пересилалась до м. Києва у липні 2014 року, жодного зв'язку з відповідачем позивачка не підтримує, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, щодо надання строку на примирення заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як убачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, з 05 квітня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, сімейне життя подружжя не склалось, оскільки подружні відносини між сторонами припинились з липня 2014 року, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння та довіри. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливими, тривалий час сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.. Враховуючи наведене та

Outcome: approved