Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на дитину, з участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у юридичному шлюбі, який розірвано 16.06.2012 року. Від даного шлюбу сторони мають двох дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивач вказує, що дочка [PERSON] на даний час вже повнолітня, однак продовжує навчатись в Одеському інституті фінансів Українського державного університету фінансів і міжнародної торгівлі, куди вступила у 2013 році, і не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та забезпечувати себе усім необхідним. Також вказує, що на 2014-2015 навчальні роки вона також за власні кошти придбала все необхідне для дочки, як для навчання так і для проживання, в тому числі оплати за півроку за гуртожиток, придбала необхідне взуття, одяг, спортивну форму, канцелярські приладдя та квиток до місця навчання в м.Одеса, що в зальному становить 18056,08 гривень додаткових витрат. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки, яка продовжує навчання не надає, мотивуючи тим, що не працює, а тому не має можливості це робити, але це не правда, бо, хоча відповідач офіційно не працевлаштований, він має закордонний паспорт і постійно оформляє шенгенські візи для виїзду за кордон на заробітки, має автомобіль іноземного виробництва, яким щоденно їздить, тобто, при досить високих цінах на бензин, має змогу його заправляти, а також має можливість розраховуватись у барах та ресторанах, які відвідує досить часто, побудував собі сучасний будинок на дачі. Позивач сама не в змозі утримувати дочку, яка навчається, оскільки витрати на її утримання постійно збільшуються, а тому позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки, яка навчається в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду до закінчення дочкою [PERSON] навчання, але не більше, як до досягнення дочкою двадцяти трьох років, про стягнення додаткових витрат на дочку [PERSON], пов'язаних із навчанням в сумі 9028,04 гривень та стягнення у її користь сплаченого судового збору. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення - судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син. Як убачається із свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 25.08.1999 року [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Із представленої суду довідки №76 від 14.05.2014 року вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом першого курсу державної, денної форми навчання обліково-економічного факультету Одеського інституту фінансів Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі, термін закінчення навчання в університеті 01.07.2017 року. Відповідно до ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає підставною вимогу позивачки про стягнення аліментів на утримання дочки, яка навчається, однак така вимога підлягає до часткового задоволення, і суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, до закінчення дитиною навчання у Одеському інституті фінансів Українського державного університету фінансів і міжнародної торгівлі, але не більше, як до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Також, відповідно до ст.185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвиток здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, передбачено, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разом, періодично або постійно. Факт понесених позивачкою додаткових витрат на дитину стверджується наявними у матеріалах справи квитанціями та становлять 18056,08 гривень, і половину цієї суми, а саме, 9028,04 гривень позивачка просить стягнути з відповідача. Доказів, які б спростовували наведені вище і надані стороною позивача докази, сторона відповідача суду не надала. Таким чином, уся сума, заявлена позивачкою до стягнення, як додаткові витрати на дитину, а це 9028,04 гривень, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial