Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги уточнив, дав пояснення, що позивачка та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.12.2003 року. Рішенням Крюківського районного суду м,Кременчука від 21.01.2013 року шлюб між сторонами розірваний. В період шлюбу позивачка та [PERSON] за спільні кошти придбали автомобіль ВАЗ 217030 2008 року випуску. Згодом позивачці стало відомо, що без її відома та згоди [PERSON] відчужив автомобіль на користь свого батька [PERSON].Оскільки позивачка є співвласником автомобіля ВАЗ 217030 2008 року випуску, не давала письмової згоди на відчуження автомобіля та їй нічого не було відомо про зміну реєстрації власника автомобіля, на даний час [PERSON] рішення суду від 21.01.2013 року про сплату грошової компенсації не виконує, прохає визнати недійним договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 217030 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER], чорного кольору, державний номер [NUMBER], укладений на підставі довідки-рахунку ДПІ 446237 від 07.08.2012 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник позовні вимоги не визнали, дали пояснення, що дійсно [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 21.01.2013 року їх шлюб розірвано, автомобіль ВАЗ 217030 2008 року випуску визнаний спільним майном подружжя, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості ? частини автомобіля ВАЗ 217030 2008 року випуску. В позові позивачка просить визнати оспорюваний правочин купівлі-продажу автомобіля недійсним, але при цьому не порушує питання про застосування наслідків недійсності правочину та не висловлює своєї думки про можливого власника цього автомобіля, у разі визнання договору недійсним. При винесенні судом 21.01.2013 року рішення про поділ спільного майна подружжя вартість автомобіля вже була врахована у загальному обсязі спільного сумісного майна подружжя, та з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] половину вартості автомобіля. Рішення суду набрало чинної сили. Задоволення даного позову приведе до існування двох судових рішень протилежного змісту: згідно одного рішення автомобіль перебуває у власності [PERSON] і з [PERSON] стягнуто на користь позивачки половину вартості автомобіля, згідно другого - автомобіль повертається у спільну сумісну власність позивачки та [PERSON]. Оскільки на час звернення до суду існуванням оспорюваного правочину права позивачки жодним чином не порушені, неможливість виконання рішення суду про стягнення грошової компенсації передбачена іншими законодавчими нормами, то в задоволенні позову [PERSON] прохають відмовити. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Центру ДАІ 5302 з обслуговування м.Кременчука та Кременчуцького району, УДАІ УМВС України в Полтавській області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. УДАІ УМВС України в Полтавській області прохають розглянути справу та прийняти рішення в відсутність їх представника. Суд, вислухавши представника позивачки [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON] та їх представника, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.12.2003 року. В період шлюбу позивачка та [PERSON] за спільні кошти придбали автомобіль ВАЗ 217030 2008 року випуску. Рішенням Крюківського районного суду м,Кременчука від 21.01.2013 року шлюб між сторонами розірваний, розділено спільне майно подружжя, до складу спільного майна подружжя ввійшов автомобіль ВАЗ 217030 2008 року випуску, ? частина вартості якого на прохання [PERSON] стягнута на її користь з [PERSON]. Рішення Крюківського районного суду м,Кременчука від 21.01.2013 року залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27.02.2013 року. На даний час рішення суду в частині стягнення грошової компенсації з [PERSON] на користь [PERSON] не виконано. Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до п.2 ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Зі змісту абз.5 п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що відповідно до ст.ст.215-216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією із сторін правочину, так й іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає, що на час звернення з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля права та законні інтереси [PERSON] вчиненням угоди про відчудження автомобіля ВАЗ 217030 2008 року випуску від 07.08.2012 року не порушені, законні підстави для звернення її до суду з даним позовом відсутні, а тому в задоволенні позовних вимог позивачці необхідно відмовити.

Outcome: dismissed