Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказала, що 14 липня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який 30 серпня 2005 року розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріально забезпечувати дитину відмовляється. Вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. В заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в половинному розмірі (800 грн.). За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №72 від 30 серпня 2005 року. З копії свідоцтва про народження вбачається, що 07 січня 2002 року народилася [PERSON] і її батьками в свідоцтві вказані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно довідки Управління адміністративних послуг Роменської міської ради від 11 травня 2018 року №4380 [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. За таких обставин, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач просить стягувати аліменти в розмірі, що становить значно більше половини визначеного законодавством прожиткового мінімуму. Крім цього, позивач в позовній заяві не вказала обставин на підтвердження правильності і справедливості визначеного нею розміру аліментів, та не надала доказів на підтвердження правильності визначеного розміру аліментів. Позивач взагалі не обґрунтувала потребу в стягненні аліментів в зазначеному нею розмірі. Крім цього відсутні також і докази на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. Враховуючи, що позивач проживає з дитиною, яка перебуває на її утриманні, а відповідач працездатний, з нього на користь позивача мають стягуватися аліменти на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів судом враховується, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року встановлений в розмірі - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн. Враховуючи рівний обовязок батька і матері утримувати своїх дітей суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки внесок батьків буде відповідати прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому також були враховані всі обставини справи, розмір аліментів визначений, виходячи із засад обєктивності, виваженості та справедливості. Враховуючи, що позов виник з вини відповідача, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved