Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свою заяву мотивує тим, що 21.09.1996 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у будинку одруження м. Сімферополя. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають із нею за адресою: [ADDRESS]. Відповідач офіційно не працює, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Їх донька [PERSON] є студенткою третього курсу Львівської академії КІІПТ УАП, стипендію не отримує. Щорічно вона сплачує за навчання доньки [PERSON] 8500 грн. Відповідач жодного разу не сплачував за навчання доньки. Їх син [PERSON] навчається в 11 класі загальної середньої школи №15 м. Сімферополя. Витрати на навчання та виховання дітей, медичне обстеження, продукти харчування вона несе самостійно. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO] до досягнення ним повноліття та на [PERSON], [INFO] до закінчення нею навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він не має постійного заробітку, у зв'язку з чим може сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Представник відповідача - [PERSON] просив задовольнити позов частково. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач з відповідачем знаходяться у шлюбі з 21.09.1996 року. Відповідач є рідним батьком дітей, про що свідчить запис у свідоцтвах про народження дітей (а.с. 7). Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, інших осіб на утриманні немає, інвалідності немає. Статтею 180 СК України, передбачений обов'язок батьків по утриманню своєї дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно з пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, суд, враховуючи, що відповідач не має постійного доходу, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1000 грн., вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на [PERSON] до досягнення ним повноліття та [PERSON] до закінчення нею навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням інтересів малолітньої дитини, відповідно до положень статті 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Outcome: partial