Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в Куп'янський міськрайонний суд Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, з посиланням на ті обставини, що вона з відповідачем по справі знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2011 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції в Харківської області, зроблено актовий запис №170. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем. Також позивач вказує, що вона мешкає разом із сином окремо від відповідача та самостійно забезпечує свою родину. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати їй матеріальну допомогу, чим ставить мати з дитиною в скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі розміром 1000 грн. щомісячно. 30 грудня 2015 року позивач надала до суду уточнену позовну заяву у якій просила змінити первісний позов та стягнути з відповідача не тверду грошову суму розміром 1000 грн., а 1/4 частину, або з розрахунком по середній заробітній платі по району, з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від суми прожиткового мінімуму для дітей даного віку до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача та позивач у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог та не заперечували проти розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач до судового засідання не з'явився. У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстрований 17 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції в Харківської області, зроблено актовий запис №170 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки №161 від 20 листопада 2015 року, виданої об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ківшарівка-70» позивач [PERSON] мешкає разом зі своїм неповнолітнім сином 2012 року народження за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини стягуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дітей, а також інші обставини. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини, що є підставою для задоволення уточненого позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Окрім того, з відповідача в порядку ч.3 ст.88 ЦПК України також слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved