Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в порядку спадщини за заповітом, в якій зазначає, що 28 квітня 2015 року померла її тітка [PERSON], за життя якій належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Зімичівська, 18 в селі Великий Курінь Любешівського району Волинської області. Зазначає, що право на спадщину після смерті [PERSON] за заповітом виникло в неї, інших спадкоємців, які б мали право на спадщину немає. Від прийняття спадщини позивач не відмовлялася, а тому звернулася в Любешівську нотаріальну контору, однак отримати свідоцтво про право на спадщину, і таким чином оформити своє право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами не може через відсутність правовстановлюючих документів, у звязку з чим їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Великий Курінь по вул. Зімичівська, 18 Любешівського району Волинської області . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та дала пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Любешівського району [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 172412 від 29.04.2015 року вбачається, що [PERSON] померла 29.04.2015 року. З довідки [PERSON] сільської ради Любешівського району №638 від 07.09.2015 року вбачається, що згідно запису погосподарської книги №3 за 2011-2015 роки житловий будинок, який знаходиться в с. Великий Курінь по вул. Зімичівській,18, значиться за померлою [PERSON], яка померла 28.04.2015 року. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. З оглянутого в суді заповіту, посвідченого [PERSON] сільською радою та зареєстрованого 20.01.2014 року за реєстровим номером 4 вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в с. Великий Курінь по вул. Зімичівська, 18 Любешівського району, [PERSON]. Судом встановлено, що крім [PERSON] інших спадкоємців, які б мали право на спадщину після смерті [PERSON] немає. Відповідно до п.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В суді доведена та обставина, що [PERSON]П,. як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину на себе, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами. Відповідно до вимог ч.5 ст.1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок право власності на вказане майно не визнається Любешівською райдержнотконторою, яка знаходиться з власником в зобовязальних відносинах з приводу оформлення права власності. Таким чином, в суді доведена та обставина, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину в установленому порядку, тому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами належать позивачу та знаходяться у її правомірному володінні.

Outcome: approved