Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08.06.2014 року відділом ДРАЦС по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обовязки з ведення домашнього господарства та виховання дитини. Чоловік зловживав алкоголем, вчиняв скандали, поводив себе неадекватно стосовно неї та дитини, ображав, принижував її честь та гідність, вчиняв фізичне насильство. У звязку з тяжкими пологами і такою обстановкою [PERSON] забрала дитину і переїхала жити до своїх батьків у с. Зіньків. Після цього відповідач неодноразово приїжджав до неї додому, знову вчиняв скандали. На теперішній час позивач бажає створити нову сім`ю, а оскільки шлюбні відносини із [PERSON] припинились ще у березні 2016 року, то вона звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. У судове засідання 16.02.2017 року позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового засідання не з`явилась. Надала письмову заяву, в якій свої вимоги про розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, а справу просила розглянути за її відсутності. У судовому засіданні 21.12.2016 року пояснила, що у березні 2016 року після чергового скандалу вона зібрала речі і разом із сином переїхала до своїх батьків у с. Зіньків. З того часу фактично припинились їхні шлюбні стосунки. Примирення з відповідачем не бажає, та подальше спільне проживання з ним вважає неможливим. Відповідач [PERSON] у суді позов не визнав, вказуючи, що хоче зберегти сім`ю, щоб жити разом із сином. Не заперечував, що у сім`ї були скандали, однак твердження позивачки про те, що він вживав алкоголь вважає безпідставними. У судовому засіданні 16.02.2017 року пояснив, що протягом наданого судом строку для примирення із дружиною не спілкувався, бо вона не відповідає на його дзвінки. Крім того, він не вбачав сенсу приїжджати до неї, оскільки після судового засідання 21.12.2016 року вона не впустила його в будинок. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони 08.06.2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 787. В період спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Протягом подружнього життя у сім`ї сторін через конфлікти та сварки склалася атмосфера недовіри та непорозуміння, виникали скандали, через що у березні 2016 року позивач разом із сином залишила відповідача та переїхала до своїх батьків. На теперішній час сторони проживають порізно, подружніх відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, подальше його збереження суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 21.12.2016 року сторонам було надано строк для примирення один місяць, але оскільки взаєморозуміння між собою та примирення вони не досягли, позивач підтримує заявлені позовні вимоги, суд доходить висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved