Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Ковельської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком позивача. Після смерті останнього, позивач успадкувала нерухоме майно , до складу якого ввійшла земельна ділянка площею 600 кв.м. для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] налив». За життя [PERSON] виготовив технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] налив» площею 600 кв.м . для ведення садівництва. Вказана ділянка передана у власність [PERSON] .. Однак, спадкодавець [PERSON] за життя не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме - зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я. Відповідно до положень ст.1268-1270 ЦК України позивач прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Нотаріусом було видано їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, крім права на спадщину вищевказаної земельної ділянки, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів . Представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити. Представник Ковельської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, не заперечує проти його задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 грудня 2016 року, виданого Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №764, [PERSON] помер [INFO] в м. Ковелі. Матеріалами спадкової справи 17/2017до майна померлого [INFO] [PERSON] доводиться та обставина, що нерухоме майно, що належало останньому успадкувала його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Як вбачається зі спадкової справи інших спадкоємців не має . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09.03.1965 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб , після чого їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно рішення Ковельської міської ради від 28.04.2011 року №9/9 земельна ділянка площею 600 кв.м., призначена для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] була передана [PERSON] у приватну власність. Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва на території [ADDRESS] [PERSON] за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 600 кв.м., призначеної для ведення садівництва, але закінчити за життя не встиг. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1216 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до положень ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Згідно з абзацом 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким чином, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акту на право власності на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Отже, враховуючи ті обставини, що спадкодавець [PERSON] за життя розпочав і не завершив на час смерті процедуру приватизації земельної ділянки площею 600 кв.м., яка призначена для ведення садівництва, та знаходиться за адресою: Волинська обл., м.Ковель, садівничий масив « Білий налив», то відповідно позовна вимога [PERSON] про визнання за нею права на завершення приватизації зазначеної земельної ділянки підлягає до задоволення. За клопотанням позивача судовий збір залишити за нею.

Outcome: approved