Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у юридичному шлюбі з 07.09.2012 року, рішенням Ковельського міськрайонного суду від 16.02.2016 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що після розірвання шлюбу неповнолітній син залишився проживати разом із нею та знаходиться повністю на її утриманні. Вказує також, що на утримання неповнолітньої дитини батько жодної матеріальної допомоги не надає, а також не приймає участі у його вихованні, хоча вона зверталась до відповідача з проханням матеріально підтримувати сина. У добровільному порядку відповідач не бажає надавати грошову допомогу на утримання сина, хоча має можливість надавати таку допомогу. За вказаних обставин позивачка звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що згідний сплачувати аліменти, але не в такому розмірі, оскільки він на даний час не працює, проживає разом із батьками, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 300 гривень. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається з рішення Ковельського міськрайонного суду від 16.02.2016 року по справі №159/635/16-ц (провадження №2/159/371/16) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно свідоцтва про народження дитини у сторін від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 04.04.2013 року). Відповідно до довідки №384 від 24.02.2016 року виданої РЖКП - 1, неповнолітній [PERSON], 2013 р.н, проживає разом з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Як пояснила суду позивач, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не виконує батьківських обов'язків. Доказів, які б спростовували такі твердження позивача сторона відповідача суду не надала. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, згідно ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У судовому засіданні відповідач пояснив, що на даний час він не працює та може сплачувати такі кошти на утримання неповнолітнього сина, - однак, дані обставини не звільняють відповідача [PERSON] від обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття та від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина та не є підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON], оскільки відповідачем [PERSON] не представлено суду жодних доказів того, що він не може працювати за станом здоров'я чи з інших об'єктивних причин. Таким чином, суд вважає підставною вимогу позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, однак із врахуванням того, що відповідач на даний час не працює і немає стабільного заробітку, також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, і з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти в розмірі 450 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: partial