Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком №42-А, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Малинівка, вул. Пушкіна. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що їй на праві власності належить будинок №42-А, розташований по вул. Пушкіна в смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області. В даному будинку зареєстровано місце проживання відповідача, який з січня 2015 року фактично не проживає в ньому. [PERSON] жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану будинку не приймає, позивач самостійно утримує будинок в належному стані, здійснює поточний ремонт. Крім того, особистих речей відповідача в будинку не має, домовленостей про збереження права проживання за відповідачем між сторонами не було. У звязку з цим [PERSON], як власник, не має можливості в повній мірі реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечував про що теж надав суду заяву, в якій також просив розглянути справу за його відсутності. Від представника виконавчого комітету\~Малинівської селищної\~ради Чугуївського\~району Харківської\~області до суду також надійшла заяви про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідно до Договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори харківської області [PERSON] 28.03.2014 року, реєстровий №1-820 [PERSON] належить житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Малинівка, вул. Пушкіна, буд. 42-А (а.с.7-8). Право власності позивача на вказаний житловий будинок також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №19717034 (а.с.9-10). У зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.19), однак, з січня 2015 року фактично там не проживає, про що свідчить Акт обстеження домоволодіння від 01.02.2019 року, складений депутатом виборчого округу №10 Малинівської селищної ради [PERSON] в присутності сусідів (а.с.12). Статтею 47 Конституції України\~визначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 64 ЖК Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР, до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника\~житлового\~будинку,\~квартири\~визначені\~ст.\~383\~ЦК\~України: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва, та ст. 150 ЖК Української РСР, в якій йдеться про те що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає з 2015 року, будинком не користується, житлово-комунальні послуги та витрати на його утримання не сплачує, домовленості з позивачем про збереження користування житлом понад строк укладено не було, а тому правових підстав для подальшої його реєстрації в будинку позивача наразі не має, внаслідок чого суд приходить до висновку про необхідність визнання відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним будинком. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~у разі\~задоволення позову\~покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою. На підставі викладеного і

Outcome: approved