Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області 18.07.2003 року, актовий запис № 20, між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області 18.07.2003 року, актовий запис № 20. Від шлюбу у останніх є спільні діти: син - [PERSON] [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що за домовленістю сторін діти залишаться проживати з нею і спір щодо визначення місця проживання останніх відсутній. Як зазначає позивач, підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Позивач усі витрати, пов`язані з утриманням дітей, сплатою комунальних послуг, сплачує самостійно. На її думку, подальше збереження шлюбу та спільне життя є неможливим. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 18.07.2003 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відділом реєстрації актів громадянського стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №20. Від шлюбу у останніх є спільні діти: син - [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судом, на протязі останнього часу їхні сімейні стосунки погіршилися, що призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд, з`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спори щодо поділу майна та визначення місця проживання дитини відсутні. За домовленістю сторін діти залишаться проживати з позивачем. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved