Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований нею [PERSON] 08 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №173, крім цього, позивач просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що між подружжям систематично виникали непорозуміння та суперечки, внаслідок чого сімейні стосунки між подружжям припинено. Позивач вказує на те, що сторони тривалий час проживають окремо, кроків до примирення за цей час жодною із сторін не зроблено, через що сім`я існує формально. За клопотанням позивача дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою просить задоволити її вимоги, оскільки позов підтримує. Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявив, у строк, визначений ст.278 ЦПК України відзив у справі не подав. Крім цього, відповідачем також подано письмову заяву, якою він позов визнає, строк на примирення не бажає. Клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 08 вересня 2012 року, згідно із яким цього числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено актовий запис № 173. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Крім цього, позивач зазначає про фактичне припинення сторонами сімейних стосунків, через що примирення між сторонами є неможливим. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] що встановлено із наданої суду копії свідоцтва про народження. Однак, під час судового провадження сторони бажання до примирення не виявили. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (орієнтовно останніх п`ять років), зазначені позивачем у позовній заяві обставини, а також з урахуванням відсутності бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача - суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить присвоїти їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання отримати після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Із наданого позивачем свідоцтва про шлюб встановлено, що позивач до реєстрації шлюбу із [PERSON] , мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », а тому ця вимога також підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved