Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області в якому (згідно змін та уточнень в остаточній редакції) просить зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме з земельної ділянки №220 в садовому кооперативі «Механізатор», с.Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області, накладений постановою державного виконавця ВДВС Іллічівського МУЮ Колечко Д.М. від 27.05.2009 року №9/09 В-10 ВП №142, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що державний виконавець в порушення її конституційних прав та Закону України «Про виконавче провадження» безпідставно наклав заборону на відчуження її майна при тому, що в провадженні відділу ДВС відсутні на виконанні виконавчі документи про стягнення боргів з позивача на користь фізичних або юридичних осіб. Крім того, такого провадження взагалі у відповідача не існувало. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги (уточнені) підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання, просив справу вирішити на розсуд суду, справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка [ADDRESS] (а.с.10). У відділі державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції на примусовому виконанні знаходився виконавчий лист №2-7024, виданий Приморським районним судом м.Одеси 23.02.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Афіна» грошової заборгованості в розмірі 99795,96 грн. В рамках зазначеного провадження державним виконавцем ВДВС Колечко Д.М. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.05.2009 року №9/09 В-10 ВП №142, за якою накладено арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, що належить [PERSON], а саме на земельну ділянку [ADDRESS] Згідно довідки №03-1652 від 24.02.2015 року в провадженні відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції відсутні на виконанні виконавчі документи про стягнення боргів з [PERSON], [INFO], уродженки м.Авдіївка Донецької області, ІН[NUMBER], на користь фізичних або юридичних осіб. Крім того, згідно даних Єдиного реєстру виконавчих проваджень, станом на 24.02.2015 року, відділом ДВС Іллічівського МУЮ Одеської області відносно [PERSON] взагалі не відкривалися виконавчі провадження (а.с.8). Так, порівнюючи документи, підтверджуючі особу позивача, та данні особи на майно якої треба було накласти заборону, прізвище, ім'я та по-батькові, яких повністю співпали, зрозуміло, що в іншій інформації про них, нічого спільного не має, тобто це дві різні особи. Але державний виконавець, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», не отримавши повну інформацію про боржника (рік та місце народження, ідентифікаційний номер та ін.) наклав арешт на майно особи (позивача [PERSON]), яка не є боржником у виконавчому провадженні, і ніколи ним не була, але її прізвище, ім'я та по-батькові співпало з прізвищем ім'ям та по-батькові боржника - [PERSON]. Відповідно до положень ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Частиною 1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Враховуючи те, що провадженні відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції відсутні на виконанні виконавчі документи про стягнення боргів з позивача, [PERSON], [INFO], уродженки м.Авдіївка Донецької області, ІН[NUMBER], на користь фізичних або юридичних осіб, та відносно неї взагалі не відкривалися виконавчі провадження, суд дійшов висновку, що арешт на майно позивача та заборона на його відчуження були накладені безпідставно та незаконно, а тому позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved