Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що22 березня 2015 року в селі Городок Ружинського району Житомирської області померла її мати [PERSON]. За життя вона була власником земельної ділянки площею 2,6156 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Ружинський район, Городоцька сільська рада та надана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 0,2646 га яка розташована за ідресою: Житомирська область, Ружинський район, Городоцька сільська рада та надана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вищевказане право власності посвідчувалось державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 047298, який зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 48 та державним актом на траво власності на земельну ділянку серія ЖТ № 047297, який зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 47. Позивачка, як спадкоємець за заповітом в частині спдкування вказаних вище земельних ділянок, успадкувала її майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки у вказаних державних актах невірно зазначено кадастрові номера земельних ділянок. Так як виправлення в державні акти на даний час внести неможливо, то в зв'язку з викладеним позивачка просить суд визнати недійсним зазначені державні акти в частині вказаних в них кадастрових номерів земельних ділянок, а також визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки, належні спадкодавцю. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач - Городоцька сільська рада Ружинського району - позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 22.03.2015 р. В с.Городок Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.6). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Зі спадкової справи №210/2015, заведеної 21.05.2015 р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлої 22.03.2015 р. [PERSON], вбачається, що спадкодавець залишив заповіт від 29.01.2015 р., відповідно до якого заповіла доньці [PERSON] земельні ділянки, право на які посвідчено за нею державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №047298, серії ЖТ №047297. Позивачка по даній справі, спадщину [PERSON] прийняли (а.с.25-41). На підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №047298, виданого 10.02.2003 р. і серії ЖТ №047297, виданого 10.02.2003 р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації від 27.06.2002 р. №320, судом встановлено, що до спадкового майна [PERSON] входять земельні ділянки, розташовані на території Городоцької сільської ради Ру-жинського району Житомирської області та призначена для ведення особистого селянського господарства площею 2.6156 га 0.2646 га відповідно (а.с.15,16). Таким чином право на спадкування вказаних земельних ділянок спадкоємцем [PERSON] [PERSON] реалізоване. Проте, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2016р., [PERSON] державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину з підстав розбіжності в написанні кадастрового номера земельної ділянки, який за-значений у вищевказаних державних актах на право власності на земельні ділянки та у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданому відділом Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області (а.с.8). Як вбачається з вищевказаного державних актів на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер зазначених в них належних [PERSON] земельних ділянок - [NUMBER]: 10:000:033 та 1825282800:18:000:129 відповідно, в той же час, земельні ділянки, які визначені цими державними актами мають кадастрові номера-1825282800:02:000:0049 та 1825282800:04: 000:0266, що підтверджується і витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1802248282016 від 21.01.2016 року та № НВ-1802248232016 від 21.01.2016 року в блоці відомостей про право власності яких зазначена моя мати як власник земельної ділянки (а.с.9-14). З врахуванням викладеного, суд приходить до впевненості, що в державних актах на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №047298, і серії ЖТ №047297 серії ЖТ №046143, виданих на ім'я спадкодавця [PERSON] 10.02.2003 р., допущено помилку, а саме: невірно вказані кадастрові номери належних їй земельних ділянок. Внести зміни щодо виправлення цієї помилки в оригінал правовстановлюючого документу після смерті спадкодавця неможливо, хоча право власності [PERSON] на зазначені у вказаних у державних акта земельні ділянки ніким не оспорюється, а тому усунення порушень прав позивача [PERSON] можливо лише в судовому порядку шляхом визнання частково недій-сним виданих спадкодавцю вказаних державних актах на право власності на земельні ділянки та визнання за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за заповітом права на вказане спадкове майно. З рахуванням викладеного, позовні вимоги позивачки підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved