Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої затопленням квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що 24 лютого 2020 року її квартира була затоплена. Згідно з актом обстеження комісії ОСББ «Інтер» від 24.02.2020 року, причиною затоплення була поломка сантехнічного обладнання(крану холодної води) в квартирі відповідача [ADDRESS] . Внаслідок залиття квартира потребує поточного ремонту. Згідно звіту незалежної оцінки від 24.02.2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , сума матеріальних збитків, завданих власнику затопленням квартири, становить 29767 грн. Відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові усні звернення позивача та обіцянки відшкодувати завдану шкоду. Покликаючись на викладені обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду завдану внаслідок затоплення квартири в сумі 29767 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. У задоволенні позову до неї просить відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився тричі, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Зважаючи на викладене, суд ухвалив розгляд справи провести у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Як вбачається зі змісту п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від вини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та проживає за цією адресою, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 25.10.2001 року та відміткою в паспорті громадянина України щодо її реєстрації (а.с.15-19). З акту обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] від 24.02.2020 року, складеного комісією ОСББ «Інтер» вбачається, що причина затоплення: поломка сантехнічного обладнання(лопнув кран на трубі холодного водопостачання) у квартирі [NUMBER] за вказаною адресою, власником якої є відповідач [PERSON] (а.с.5 ). Згідно звіту незалежної оцінки від 24.02.2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , сума матеріальних збитків, завданих власнику затопленням квартири, на дату оцінки складала 29767 грн. (а.с. 5-14). Отже, з наведеного слідує наявність причинно-наслідкового зв`язку між вказаними подіями і вказує на затоплення квартири позивача саме з вини відповідача. Згідно ст. 322 ЦК України тягар утримання покладається на власника, тобто відповідач зобов`язаний був утримувати своє майно в такому стані, щоб не завдавати збитків майну інших осіб, в даному випадку квартирі позивача. Як вбачається із змісту ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, враховуючи реальну вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкоджених частин квартири, а також ту обставину, що шкода, заподіяна позивачу, з вини відповідача та враховуючи докази по справі, суд вважає позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди в розмірі 29767 грн. підставними. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача 840,80 грн. сплаченого судового збору. Суд приходить до висновку також, що у задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити за безпідставністю, оскільки вона не є власником квартири і шкода заподіяна не з її вини(а.с.21,22). На підставі ст.ст.11,16,22,322,1166 ЦК України , ст.ст.151, 156, 179 Житлового кодексу Украни,

Outcome: approved