Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості, Вінницького обласного центру зайнятості, про стягнення нарахованої, але невиплаченої допомоги по безробіттю, в якому просить: стягнути на її користь з Вінницького обласного центру зайнятості та Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості майнову шкоду у вигляді нарахованої, але частково невиплаченої допомоги по безробіттю у сумі 5000 грн. Свої позовні\~вимоги мотивує\~наступним: в період з листопада 2016 року по серпень 2017 року вона була зареєстрована як безробітна в Ямпільському районному центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Виплата по безробіттю була розпочата з 08 листопада 2016 року та припинена 01 серпня 2017 року. Допомога по безробіттю їй виплачувалась Ямпільським районним центром зайнятості Вінницької області за місцем реєстрації його проживання. Відповідач Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості є правонаступником Ямпільського центру зайнятості Вінницької області, в якому він перебував на обліку як безробітний. Таким чином, відповідачі мають перед нею заборгованість по виплаті соціальної допомоги по безробіттю орієнтовно у розмірі 5000 грн. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Вітвіцький О.Ю. діючи на підставі доручення в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задоволити. Відповідач представник Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості в судове засідання не з`явився. Представником відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості надано суду заперечення, в якому зазначено, що позивач в період утворення боргу не стояв на обліку та не знаходився у правових відносинах з Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості. Позивач зазначає, що він перебував на обліку та отримував нараховані кошти від юридичної особи Ямпільського районного центру зайнятості (базового центру), який припинив свою діяльність наказом Вінницького обласного центру зайнятості від 06.02.2018 №41. На даний час Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не є юридичною особою, не є розпорядником коштів та не є правонаступником базового центру Ямпільського районного центру зайнятості, а тому будь-яку відповідальність перед позивачем не може нести. Просив у задоволенні позовних вимог до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості відмовити. Відповідач представник Вінницького обласного центру зайнятості Лунга О.М., в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав. Вказав, що [PERSON] було нарахована допомога по безробіттю на суму 10791,26 грн., виплачено банком сума 8488, 63 грн., різниця складає 2302 грн., 63 коп. Окрім цього, представник відповідача надав суду заяву про застосування строків позовної давності, яка обґрунтована наступним: факт невиплати [PERSON] частини допомоги по безробіттю за період її безробіття було встановлено Аудиторським звітом за результатами проведення позапланового фінансового аудиту, аудиту відповідності діяльності Ямпільського РЦЗ Вінницької області за період з 01.01.2015 року по 01.09.2017 року. Факт невиплати [PERSON] , частини допомоги по безробіттю за період її безробіття також було встановлено (підтверджено) за результатами проведеної в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР 05 вересня 2017 року за № 12017020370000257, Управлінням Північного Офісу Держаудитслужби у Вінницькій області позапланової виїзної ревізії з окремих питань фінансово-господарської діяльності Ямпільського РЦЗ за період з 01.01.2015 р. по 05.09.2017 р., Було складено Акт №15-30/60 від 26.02.2018 року, в якому зазначено, що за період з , який охоплено ревізією [PERSON] було нарахована допомога по безробіттю на суму 10791,26 грн., виплачено банком сума 8488,63 грн., різниця складає 2302,63 грн. Отже [PERSON] довідалась про невиплату їй частини допомоги по безробіттю за період її безробіття у сумі 2302 грн. 63 коп. тоді, коли її було визнано потерпілою по кримінальному провадженні № 12017020370000257, зокрема під час проведення ревізії. Оскільки строк позовної давності починається з дня коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення свого права, у даному випадку [PERSON] довідалась не пізніше 26 лютого 2018 року (дата складання акта ревізії). З урахуванням вищевикладеного представник відповідача просить суд застосувати до даного позову позовну давність та в зв`язку із цим, у задоволенні позову відмовити. Заяви та клопотання: клопотання про звільнення від сплати судового збору, заперечення, заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, відзив, заява про застосування строків позовної давності. Інші процесуальні дії у справі: прийняття справи до свого провадження, звільнення позивача від сплати судового збору та відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті, призначено розгляд справи в режимі відеоконференції. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі : копії трудової книжки серії [NUMBER] виданої 06 грудня 2004 року судом встановлено, що [PERSON] 08 листопада 2016 року розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», 01 серпня 2017 року припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.п.1 п.5 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». (а.с.4) Із інформації від 10 серпня 2021 року наданої Вінницьким обласним центром зайнятості судом встановлено, що [PERSON] була нарахована допомога по безробіттю на суму 10791,26 грн., виплачено банком сума 8488, 63 грн., різниця складає 2302 грн., 63 коп. Із копії наказу №41 від 06.02.2018 «Про створення Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості» судом встановлено, що на підставі наказу створено Ямпільську районну філію Вінницького обласного центру зайнятості та затверджено положення про Ямпільську районну філію Вінницького обласного центру зайнятості . Отже з\~ 06 лютого 2018 року було створено Ямпільську районну філії Вінницького обласного центру зайнятості, яка не є юридичною особою та розпорядником коштів (а.с.18). Вказані докази відповідають вимогам ст.ст.76-80 ЦПК України, тобто є належними, допустимими, достовірними та достатніми. З досліджених судом доказів вбачається, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини щодо заборгованості, яка виникла у зв`язку із нарахованою, але частково невиплаченою допомогою по безробіттю. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до\~\~ст.4 ЦПК України\~\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України\~\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198, що діяв на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та п.5 Порядку, статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Судом беззаперечно встановлено, що позивач була зареєстрована як безробітна з 08 листопада 2016 року і перебувала у правових відносинах з Ямпільським районним центром зайнятості, який відповідно до Положення був юридичною особою публічного права, мав самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах. Проте, 06 лютого 2018 року було створено Ямпільську районну філію Вінницького обласного центру зайнятості, яка з 06.02.2018 не є юридичною особою та не є розпорядником коштів. Згідно п.2 ч.1 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Згідно абзацу 3 ч.2 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд зобов`язаний виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом. Згідно вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Викладені норми права, що регулюють спірні правовідносини, вказують на те, що дія договору цивільно-правового характеру в період перебування позивача в статусі безробітного є обставиною, яка впливає на умови виплати йому допомоги по безробіттю. Згідно ч.2 розділу 6 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.06.2015 №613 - допомога по безробіттю виплачується центром зайнятості, у якому зареєстрований безробітний, через банківські установи в установленому порядку. Згідно ч.1 розділу 8 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.06.2015 №613 - виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду. Видатки бюджету Фонду щодо забезпечення виплати допомоги по безробіттю є захищеними. Фінансування цих видатків проводиться в першочерговому порядку. У рішенні Європейського суду по справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року зазначено, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність». Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1. Порушене право позивача підлягає захисту, оскільки порушено його право на користування та розпорядження своєю власністю. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При вирішенні питання щодо розміру нарахованої, але частково невиплаченого соціальної допомоги по безробіттю позивачу суд встановив, що позивач мав право на отримання допомоги по безробіттю, яка була йому нарахована, у повному обсязі у сумі 10791,26 грн., фактично вона отримала соціальну допомогу у загальній сумі 8488, 63 грн.. Заборгованість по виплаті допомоги по безробіттю [PERSON] складає 2302 грн. 63 коп., а не 5000 грн., як вказує позивач. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення нарахованої, але невиплаченої допомоги по безробіттю такими, що підлягають до часткового задоволення, а саме: стягнення із відповідача - Вінницького обласного центру зайнятості, на користь позивача нарахованої, але невиплаченої допомоги по безробіттю у сумі 2302 грн. 63 коп. [PERSON] не доведено в судовому засіданні, що їй була невиплачена допомога по безробіттю в сумі 5000 грн. Що стосується заявленої позовної вимоги про стягнення з Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості майнової шкоди у вигляді нарахованої, але частково невиплаченої допомоги по безробіттю, то в цій части суд вважає за необхідне відмовити, оскільки Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не є юридичною особою та не є розпорядником коштів і правонаступником базового центру - Ямпільського районного центру зайнятості, який припинив свою діяльність. Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не здійснювала нарахування і виплату допомоги по безробіттю позивачеві. Позивачем [PERSON] не доведено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості порушила її права на отримання нарахованої, але частково не виплаченої допомоги по безробіттю. Що стосується заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності: Відповідач вважає, що позивачем пропущений трирічний строк звернення до суду з позовом щодо стягнення нарахованої, але частково не виплаченої допомоги по безробіттю. Факт невиплати [PERSON] частини допомоги по безробіттю було встановлено [PERSON] звітом за період з 01.01.2015 року по 01.09.2017 року. Вважає, що [PERSON] довідалась про невиплату їй частини допомоги по безробіттю за період її безробіття, тоді, коли її було визнано потерпілою по кримінальному провадженні №12017020370000257, зокрема під час проведення ревізії. Оскільки строк позовної давності починається з дня коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення свого права, у даному випадку [PERSON] довідалась не пізніше 26 лютого 2018 року (дата складання акта ревізії). З урахуванням вищевикладеного представник відповідача, просить суд застосувати до даного позову позовну давність та в зв`язку із цим, у задоволенні позову відмовити. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 260 ЦК України передбачається, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Аргументи представника відповідача про те, що пропущена позовна давність, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження викладених доводів в заяві про застосування строку позовної давності, а саме не підтверджено жодними доказами, що було складено акта ревізії 26.02.2018 року, про що повідомлено [PERSON] щодо невиплати їй частини допомоги по безробіттю. Відсутні докази про те, що було заведено кримінальне провадження за №12017020370000257 щодо невиплати [PERSON] частини допомоги по безробіттю та визнання її потерпілою по даному кримінальному провадженні. З урахуванням вищевикладеного, представник відповідач не довів в судовому засіданні жодними доказами обставини, на які він посилався в заяві про застосування строків позовної давності, а саме не доведено те, що [PERSON] могла довідатися про порушення свого права 26 лютого 2021 року. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Окрім цього, згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Ця норма була включена до ЦК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020 року. Карантин же було встановлено із 12.03.2020 року. Оскільки, карантин в Україні все ще триває, позовна давність, яка спливала б 02 квітня 2020 року і пізніше, досі не спливла і не спливе щонайменше аж до закінчення карантину. З урахуванням вищевикладеного, суд не знаходить підстав для застосування строків позовної давності до вимог позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат та заявлених у цій частині позовних вимог, суд виходить із наступного: Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 02 вересня 2021 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області позивача було звільнено від сплати судового збору в сумі 908 гривень. Оскільки позов задоволено, суд в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на відповідача та стягнути із Вінницького обласного центру зайнятості, у дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 908 гривень. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і має підстави для задоволення позову частково.

Outcome: approved