Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем, який було розірвано у 2014 році, позивач має сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з ним. Після розірвання шлюбу відповідачка ніколи не відвідує сина, не зустрічається та не спілкується. Відповідач позбавив сина будь-якої уваги, його вихованням не займається, не цікавиться здоров'ям дитини, морально та матеріально дитину не підтримує, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини. З урахуванням викладеного та посилаючись на положення ст.ст. 164 СК України, просить позов задовольнити, позбавити відповідачку батьківських прав. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову у повному обсязі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 28.09.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. Судом встановлено, що 04.11.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1754. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] 10.11.2014 року рішенням Дніпровського районного суду м.Києва по цивільній справі № 755/17431/14-ц було задоволено позов, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 02.07.2014 року і до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Дніпровського районного суд м.Києва від 11.12.2014 року по цивільній справі №755/31684/14-ц шлюб між сторонами розірвано. З висновку Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації щодо позбавлення батьківських прав від 02.05.2018 року вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю, батько життям сина не цікавиться, не приймає участь в його вихованні. [PERSON] тричі було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини для вирішення питання про доцільність (недоцільність) позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], однак він не з'явився. [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитини, не турбується про стан здоров'я дитини. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, враховує докази, які містяться в матеріалах справи, з урахуванням визнання позову відповідачем у повному обсязі, вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141-142 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає відшкодуванню на користь позивача, з яких: 320 грн. - стягненню з відповідача та 320 грн. - поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved