Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що її мати [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , 07.05.2015 року пішла з місця проживання у невідомому напрямку та до цього часу її місцезнаходження невідоме, відомостей про її місцеперебування не надходило. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2019 року [PERSON] визнано безвісно відсутньою. Заявниця просила суд оголосити [PERSON] , [INFO] ., померлою. Відповідно до ч.1 ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Фесюрівської сільської ради Білоцерківського району Київської області № 168 від 05 грудня 2019 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 17.02.2011 року по теперішній час. Вказана адреса є останнім відомим місцем проживання [PERSON] . [PERSON] перебуває на обліку в Білоцерківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, її пенсію за довіреністю отримувала [PERSON] через банківську установу. За заявою [PERSON] виплату пенсії припинено з травня 2017 р. Наведені обставини викладені у відповіді Білоцерківського об`єднаного УПФУ Київської області від 28 листопада 2019 року наданої на адвокатський запит. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є матір`ю заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої, свідоцтвом про укладення шлюбу між заявницею та [PERSON] , свідоцтвом про розірвання шлюбу між останніми та свідоцтвом про укладення шлюбу між заявницею та [PERSON] /а.с. 8-11/. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2019 року [PERSON] визнано безвісно відсутньою. Як вбачається з довідки від 20 вересня 2019 року, [PERSON] оголошена до державного розшуку України, розшукується працівниками ВКП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, на даний час інформація про її місце знаходження відсутня. Оголошення [PERSON] померлою має юридичне значення для [PERSON] , оскільки від цього залежить можливість реалізації її спадкових прав. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років , а якщо вона зникла безвісті за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців . Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України , де зазначено , що фізична особа ,яка пропала безвісти , у зв`язку з воєнними діями , може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій ; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи , незаважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів , що мають юридичне значення « звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи , тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті .Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою , яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріальнно-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те , що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Наведені заявницею обставини та мета, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність обставин, які потребують юридичного закріплення смерті її матері [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved