Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання та утримання неповнолітньої дитини. Представник позивача під час розгляду справи підтримала заявлені [PERSON] позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що з 13.10.2012 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між ними не склались, тому з березня 2016 року вони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем. [PERSON] працює, має стабільний дохід, але не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини. Щоб забезпечити доньку, позивач вимушена звертатись по допомогу до батьків та позичати гроші у інших осіб. Посилаючись на вимог ст.ст. 84, 105 СК України, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини його заробітку щомісячно. Позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини визнав частково - у розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. З 13.10.2012 року по теперішній час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис № 349 (а.с. 5). Після фактичного припинення шлюбних відносин, сторони проживають окремо. Дитина на теперішній час проживає з позивачем. Вирішуючи заявлені [PERSON] вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що відповідач добровільно не виконує передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з утримання неповнолітньої дитини, чим порушує її право на достатній рівень життя. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо порядку та способу утримання доньки не досягнуто. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що відповідач працює, інших утриманців не має і визначає аліменти на утримання дитини у частці від доходу батька - у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача. Крім того, за приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пред'явлений [PERSON] позов про стягнення аліментів на її утримання підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає малолітня дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, наявність у чоловіка можливості сплачувати аліменти на утримання дружини є обов'язковою умовою для їх стягнення. Як вже зазначалось судом, відповідач є працездатним, має аліментні зобов'язання щодо утримання дитини, тому спроможній сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідно до положення ч.3 ст. 91 СК України, право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених п.2 і 4 ст. 83, ст.ст. 85, 87, 89 цього Кодексу. Як вбачається з п.2 і 4 ч.1 ст. 83 СК України рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного злочину або одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 85 СК України право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Передбачених законом підстав припинення права на утримання дружини, судом під час розгляду цієї справи не встановлено. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дружини у відсотковому співвідношенні - у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Вимогами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампу Заводського районного суду м. Запоріжжя, позивач пред'явила позов до суду 11.04.2016 р., тому аліменти підлягають стягненню з відповідача, починаючи з вказаної дати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується наступним. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць згідно із положеннями ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial