Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01 липня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сімейне життя не склалось з причини несумісності характерів та відсутністю взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, втрачено почуття любові та поваги, що суперечить її інтересам. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 01 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1068 - розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу в її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення ухвали суду та повісток за місцем його реєстрації, про що свідчать розписки про отримання судових ухвал та повісток, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд, зі згоди позивачки, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2015 року позивачка та відповідач уклали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1068. З вересня 2015 року сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, поживають окремо. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України). Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлює порядок виконання рішення суду у відповідній частині. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд в разі задоволення позову стягує з відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору.

Outcome: approved