Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з матірю, яка самостійно матеріально забезпечує дитину та займається її вихованням. Знайти спільну мову з відповідачем щодо надання дитині матеріальної допомоги не вдалося, що стало причиною звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина. Позивач подала суду заяву про уточнення позовних вимог, просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, також просила розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач надав заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, зменшені позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно визнав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з матірю, яка самостійно матеріально забезпечує дитину та займається її вихованням. Знайти спільну мову з відповідачем щодо надання дитині матеріальної допомоги не вдалося. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, ухиляється від утримання дитини. Відповідач молода, здорова людина, працездатного віку, яка може працювати та отримувати стабільний дохід. Інших утриманців немає. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою людиною, може працювати та отримувати дохід, інших утриманців немає, суд вважає, що позов про стягнення з нього аліментів підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved