Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/4 частку квартири №32, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім.Стефаника, 32, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 28.06.2015 року. Доводами позову зазначається, що 28.06.2015 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке вона вважає, що має перейти їй за законом. До моменту смерті батька, а також після його смерті вона проживає за адресою: вул. Набережна ім.Стефаника, 32/32. За вказаною адресою зареєстровані і її діти (інші співвласники квартири): [PERSON] та [PERSON]. Після смерті батька вона звернулася до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки заповіту батько не залишив. Окрім неї ніхто до нотаріуса не звертався та, відповідно, ніхто не прийняв спадщину. Після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме 1/4 частина квартири по вул. Набережна ім.Стефаника, 32/32 у м. Івано-Франківську, у якій вона проживає з 2015 року. Переоформити на себе спадкове майно вона не може, оскільки інші співвласники квартири її повнолітні діти перебувають на заробітках в Республіці Італія. Через відсутність у них документів, які б дозволяли їм здійснювати безпроблемні поїздки до України та повернутися до Італії, такі не можуть приїхати та подати свої заяви, як і не можуть звернутися до консула. Дана ситуація впродовж вже 3-х років порушує її конституційне право власності, передбачене ст. 41 Конституції України, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не прибула, її представник подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі не прибули в судове засідання. В матеріалах справи наявні подані ними заяви про розгляд справи без їх участі та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер 28.06.2015 року, у віці 65 років (а.с. 4). Як вбачається з копії свідоцтва на право власності на житло від 10.03.2000 року, квартира, яка знаходиться за адресою: вул. Набережна ім. В.Стефаника, 32/32 у м. Івано-Франківську належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї: [PERSON] (дочці), [PERSON] (внучці) та [PERSON] (внуку) (а.с. 5). З копії паспорта громадянина України серії СЕ № 090824 вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: вул. Набережна ім. В.Стефаника, 32/32 у м. Івано-Франківську (а.с. 8, зв.). Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннямист.321 ЦК Україниє непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Обєктом відносин спадкування виступають права та обовязки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 319, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221,\~ 1225, 1276,\~ 1297 ЦК України,

Outcome: approved