Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки на суму несплачених аліментів в розмірі 53648,18 грн. за період з 07.04.2011 року до 30.11.2014 року. В судовому засіданні просила позов задовольнити та пояснила, що після ухвалення рішення, виконавчий лист вона вчасно не отримала через його втрату, у звязку з чим змушена була звернутися до суду для отримання дублікату який предявила до виконання 06.01.2012 року. Представник позивача пояснив, що рішенням Скадовського районного суду від 16.05.2011 року стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 07.04.2011 року. 31.05.2011 року рішення набрало чинності. [PERSON] звернула дублікат виконавчого листа до виконання в січні 2012 року в звязку із загубленням його оригіналу. Відповідач є працездатною особою, будь-яких інших утриманців не має. [PERSON] був своєчасно обізнаний про виникнення аліментних зобовязань, отже всі процесуальні документи про стягнення заборгованості спрямовувались за місцем його реєстрації, отже інших адрес державному виконавцю він не повідомляв. Вважає, що заборгованість виникла з вини відповідача, тому він має сплатити неустойку в розмірі 53648,18 грн. згідно наданого розрахунку. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив, що відповідач не повідомлявся виконавчою службою про наявність заборгованості, а наданий позивачем розрахунок невірний. При цьому визнає, що відповідач був обізнаний про наявність рішення суду щодо стягнення аліментів, він є працездатним, про наявність інших утриманців відомостей немає, працює в РФ. Відповідач проживав та зареєстрований в [INFO], тобто за адресою зазначеною в рішенні суду про стягнення аліментів, однак вперше розрахунок заборгованості отримано в грудні 2014 року, після чого відповідач став її погашати не оспорюючи. Так як відповідач добровільно виконував свої зобовязання по сплаті аліментів передаючи гроші через інших осіб, позивачка не звертала виконавчий лист до виконання до січня 2012 року. Представник відповідача [PERSON] пояснив, що в січні 2012 року відповідач видав йому довіреність щодо права виконувати численні юридичні дії від його імені. В січні 2014 року він отримав розрахунок заборгованості по аліментах починаючи з 2011 року. Відповідач став погашати заборгованість, не оскаржуючи. Вважає, що на правовідносини щодо стягнення неустойки по аліментах поширюється строк позовної давності в один рік. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги з урахуванням наданої заяви про зменшення позовних вимог підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Скадовського районного суду від 16.05.2011 року стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 07.04.2011 року. 31.05.2011 року рішення набрало чинності. Представником позивача наданий судові розрахунок неустойки, при цьому представники відповідача визнали правильність відображення всіх зроблених відповідачем платежів, заперечуючи при цьому проти включення періоду з часу набрання рішенням чинності до предявлення позивачкою виконавчого листа до виконання, однак такі доводи не можуть бути взяті до уваги. Так, позивачка стверджує, що звернення нею виконавчого листа до виконання в січні 2012 року повязано з отриманням дублікату виконавчого листа, а не добровільним виконанням відповідачем своїх зобовязань до січня 2012 року. Дійсно, матеріали виконавчого провадження підтверджують що, воно відкрито на підставі предявленого дублікату виконавчого листа.(а.с. 2 в.п) Вказане твердження позивачки представниками відповідача не спростовано, отже доказів добровільного виконання відповідачем аліментних зобовязань з 07.04.2011 року до 06.01.2012 року не надано, розрахунок заборгованості в тому числі за вказаний період відповідачем не оспорювався, навпаки як визнали його представники, відповідач став погашати вказану заборгованість. З цього, суд робить висновок, що з урахуванням вимог ч.1 ст.194 СК України, заборгованість по аліментам за вказаний період законно включена в розрахунок та на неї нарахована неустойка. Також суд не погоджується з доводами представників відповідача, що заборгованість виникла не з вини відповідача, отже йому вчасно не було повідомлено державним виконавцем про її наявність. Так, враховуючи, що заочне рішення у відповідності до закону набрало чинності, слід зробити висновок, що відповідачем отримано його копію з якої вбачається, що аліменти стягуються з 07.04.2011 року. Беручи до уваги, що представники відповідача визнали зарахування в розрахунку неустойки всіх зроблених відповідачем платежів, їх нерегулярність свідчить про те, що відповідач міг усвідомлювати, що за умов не систематичної сплати ним аліментів виникне заборгованість. Частина 5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», передбачає спрямування копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржникові. Виконавцем спрямовано відповідну копію [PERSON] ( а.с. 5 в.п.) У відповідності до ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження протягом трьох робочих днів зобовязані письмово повідомляти державного виконавця про зміну місця проживання чи перебування. Враховуючи, що відповідач не повідомляв виконавчу службу щодо зміни місця проживання, кореспонденція спрямована за адресою зазначеною у виконавчому листі вважається такою, що прийнята боржником. Таким чином, відповідач будучи належним чином повідомленим про наявність виконавчого провадження, розуміючи наслідки нерегулярності своїх платежів, до виконавчої служби не звертався, даних щодо наявності заборгованості, її розміру не цікавився, тоді як ч.1 ст.12 Закону надає право звернення боржника з клопотанням. Факт добровільного погашення заборгованості про який дали покази представники відповідача також свідчить про визнання відповідачем порушень з його боку строків сплати аліментів у відсутності поважної причини, отже заборгованість він не оскаржував. Таким чином, суд дійшов висновку, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно правового висновку ВСУ у справі №81цс13 про стягнення пені від суми несплачених аліментів, оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені, суд має зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до розрахунку пені на заборгованість по сплаті аліментів станом за період з 01.06.2011 року до 30.11.2014 року становить 53648,18 грн. При цьому, згідно пояснень представника позивача арифметичний розрахунок виглядає наступним чином: Враховуючи, що рішення набрало чинності 31.05.2011 року, пеню на заборгованість за період з 07.04.2011 року до 31.05.2011 року, а це 400,08 грн. (за квітень 2011 року ), + 500 грн.( за травень 2011 року) розраховано разом із пенею за заборгованістю в сумі 500 грн. за червень 2011 року із розрахунку, що на стан 30.06.2011 року, коли після набрання чинності рішенням боржник мав сплатити аліменти за квітень, травень та червень, тобто 1400,08 грн., а кількість днів прострочення складає 30 днів, отже жодного платежу відповідач вчасно не зробив. 1400,08 грн. /100х30=420,2 грн. Через місяць, на стан 31.07.2011 року додається ще заборгованість в сумі 500 грн. яка не сплачена, отже загальна сума заборгованості на 31.07.2011 року становить 1900,08 грн., тоді як кількість днів прострочення цієї заборгованості рахується помісячно виходячи з періодичності платежів. 1900,08 грн. /100 х 31 = 589,02 грн. В місяці, коли відбувалось часткове погашення заборгованості, розрахунок помісячно виконаний в двох частинах, тобто по сумі заборгованості до погашення заборгованості та після погашення. 13 березня 2012 року сплачено 2470,5 грн., тому з 13.03.2012 року заборгованість скоротилась до 3429,58 грн. Таким чином, розрахунок пені за березень 2012 року виглядає: (5900,08грн. /100 х 12 днів) + (3429,58 грн./100 х 19 днів) = 708,01 + 651,62грн. Після розрахунку пені за кожний місяць, суми складаються. У звязку з великим обсягом суд вважає за можливе подальший розрахунок пені навести в табличному вигляді: ПеріодЗ-стьСума доОплатаЗ-cтьКількістьПеня \~початковасплати\~кінцеваднів\~ 07.04.11-30.04.110400,080400,0824 01.05.11-31.05.11400,085000900,0831 01.06.11-30.06.11900,0850001400,0830420,02 01.07.11-31.07.111400,0850001900,0831589,02 01.08.11-31.08.111900,0850002400,0831744,02 01.09.11-30.09.112400,0850002900,0830870,02 01.10.11-31.10.112900,0850003400,08311054,02 01.11.11-30.11.113400,0850003900,08301170,02 01.12.11-31.12.113900,0850004400,08311364,02 01.01.12-31.01.124400,0850004900,08311519,02 01.02.12-29.02.124900,0850005400,08291566,02 01.03.12-12.03.125400,0850005900,0812708,01 13.03.12-31.03.125900,0802470,53429,5819651,62 01.04.12-30.04.123429,5850003929,58301178,87 01.05.12-31.05.123929,5850004429,58311373,17 01.06.12-18.06.124429,5850004929,5818887,32 19.06.12- 30.06.124929,5807934136,5812496,39 01.07.12-31.07.124136,5850004636,58311437,34 01.08.12-31.08.124636,5850005136,58311592,34 01.09.12- 11.09.125136,5850005636,5811620,02 12.09.12-30.09.125636,58024003236,5819614,95 01.10.12-31.10.123236,5850003736,58311158,34 01.11.12-30.11.123736,5850004236,58301270,97 01.12.12-23.12.124236,5850004736,58231089,41 24.12.12- 31.12.124736,58022302506,588200,53 01.01.13-31.01.132506,5850003006,5831932,04 01.02.13-28.02.133006,5850003506,5828981,84 01.03.13-31.03.133506,585007803226,58311000,24 01.04.13-30.04.133226,5850003726,58301117,97 01.05.13-31.05.133726,5850004226,58311310,24 01.06.13-30.06.134226,5850004726,58301417,97 01.07.13-28.07.134726,585009804246,58281189,04 29.07.13-31.07.134246,5801338,62907,97387,24 01.08.13-31.08.132907,9750003407,97311056,47 01.09.13-30.09.133407,9750003907,97301172,39 01.10.13-31.10.133907,9750004407,97311366,47 01.11.13-30.11.134407,9750004907,97301472,39 01.12.13-15.12.134907,9750005407,9715811,20 16.12.13-31.12.135407,9704854922,9716787,68 01.01.14-31.01.144922,9750005422,97311681,12 01.02.14-28.02.145422,9750005922,97281658,43 01.03.14-31.03.145922,9750006422,97311991,12 01.04.14-30.04.146422,9750006922,97302076,89 01.05.14-31.05.146922,9750007422,97312301,12 01.06.14-03.06.147422,9750007922,973237,69 04.06.14-11.06.147922,9709506972,978557,84 12.06.14-30.06.146972,97029604012,9719762,46 01.07.14-04.07.144012,9750004512,974180,52 05.07.14-31.07.144512,9701004412,97271191,50 01.08.14-17.08.144412,9750004912,9717835,20 18.08.14-31.08.144912,970675,254237,7214593,28 01.09.14-21.09.144237,7250004737,7221994,92 22.09.14-30.09.144737,72028431894,729170,52 01.10.14-13.10.141894,7250002394,7213311,31 14.10.14-31.10.142394,720615,841778,8818320,20 01.11.14-06.11.141778,8850002278,886136,73 07.11.14-24.11.142278,8805001778,8818320,20 25.11.14-30.11.141778,880972806,88648,41 \~\~\~\~\~\~\~ 53648,18 Оцінюючі даний розрахунок з точки зору його відповідності встановленому порядку обчислення пені з періодичних платежів, суд дійшов до висновку, що він відповідає розміру несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів та в ньому правильно встановлені строки до яких кожне із цих зобовязань повинне бути виконане і тому розмір пені обчислений із суми несплачених аліментів за кожний місяць окремо від дня порушення відповідачем свого обовязку щодо їх сплати з підсумуванням розміру пені за кожний із прострочених платежів та із визначенням загальної суми. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3, передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки відповідач не надав суду доказів про утворення заборгованості з незалежних від нього причин, у суду не має підстав для зменшення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки неустойка (пеня) на заборгованість по сплаті аліментів з 07.04.2011 року до 30.11.2014 року як просить позивач, що не суперечить ч.1 ст.194 СК України, згідно якої аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання. Крім цього, суд зауважує, що позовна давність на спірні правовідносини не поширюється, як на цьому наполягає представник відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки понесені нею витрати на оплату правової допомоги представника у розмірі 2700 грн., які підтверджуються квитанцією від 30.06.2015 року (а.с.133) та актом виконаних робіт з якого вбачається, що договірна ціна виконаних робіт не перевищує суму розраховану за відповідну роботу згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Крім цього, враховуючи, що при зверненні до суду позивачці відстрочено сплату судового збору, останній підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved