Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , вказавши, що позивачеві [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить будинок [ADDRESS] . На сусідній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] відповідачем з порушенням встановлених санітарних норм побудовано зливну яму на відстані приблизно 4-5 метрів до межи земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні позивача. По суті заявлених вимог позивач просила зобов?язати відповідача демонтувати (розібрати та засипати) вигрфбну яму, розташовану по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.01.2020 року провадження у справі було відкрите та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 10.08.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] вказувала на те, що вона не є належним відповідачем по цій справі, адже власниками домоволодіння по [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] . Також відповідач просила застосувати строк позовної давності. 12.08.2020 року позивач [PERSON] звернулась із заявою про відвід судді Зарютіну П.В. Ухвалою суду від 12.08.2020 року відмовлено у заяві позивача про відвід. 18.08.2020 року позивач [PERSON] звернулась із заявою про відвід судді Зарютіну П.В. Ухвалою суду від 18.08.2020 року заяву про відвід судді передано для вирішення іншому судді. Ухвалою суду від 21.08.2020 року задоволено заяву позивача про відвід судді. Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл справи. Ухвалою суду від 31.08.2020 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 05.10.2020 року позивач подала заяви про залучення співвідповідачів та третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору до участі у справі. 05.10.2020 року позивач звернулась із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та інші споруди за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 06.10.2020 року заяву позивача про забезпечення позову повернуто позивачеві. Ухвалою суду від 07.10.2020 року залучено Запорізьку міську раду в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору до участі у справі, відмовлено у залученні Державної архітектурно-будівельної інспекції України в якості третьої особи без самостійних вимог, відкладено проведення підготовчого судового засідання у зв?язку із заявленими клопотаннями про залучення співвідповідачів та необхідністю повідомлення третьої особи без самостійних вимог. 13.10.2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та інші споруди за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.10.2020 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено. 08.12.2020 року позивачем подано заяву про залучення в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] 26.01.2021 року третьою особою без самостійних вимог на предмет спору - Запорізькою міською радою надані письмові пояснення по суті спору, одночасно заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи. 26.01.20201 року позивачем подано уточнену позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 2 а.с. 30), в якому позивач просила усунути перешкоди [PERSON] у користуванні належним їй домоволодінням за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов?язання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ліквідувати зливну яму № 3 для збору каналізаційних та побутових відходів, яка знаходиться на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] шляхом демонтажу. Ухвалою суду від 26.01.2021 року закрите підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 15.06.2021 року залучено в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] 02.08.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив застосувати строк позовної давності, заперечував проти позову, вказуючи, що ним не вчинялось будь-яких протиправних дій, які б порушували права позивача, після набуття права власності на домоволодіння. Також відповідач вказував, що зливна яма була побудована до придбання [PERSON] домоволодіння, а центральна каналізація по пров. Модельному відсутня. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, вказавши, що відповідачі всупереч рішенню суду, яким її було зобов?язано знести житловий будинок та гараж, розташовані по [ADDRESS] , завершили будівництво та постійно проживають за вказаною адресою. Відповідачами також збудовано зливну яму без дотримання санітарних правил та будівельних норм, адже така яма розташована приблизно в чотирьох метрах від будівлі позивача, тож під її будинок стікають нечистоти, а також доноситься сморід. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказуючи, що вона не є належним відповідачем по справі, а також посилалась, що права позивача не порушуються, адже зливна яма забетонована та накрита зверху, що виключає випаровування та неприємних запах. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи, що по пров. Модельному відсутнє централізоване водовідведення та каналізація, тож усі мешканці будинків користуються зливними ямами, в тому числі і сама позивач. Також відповідач вказав, що дійсно саме він збудував зливну яму на місці, яке визначив на свій власний розсуд. Зазначена яма розташована приблизно в чотирьох метрах від будинку [PERSON] , однак, вона забетонована та закрита, що виключає стоки та запах. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності по ј частці кожному належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.02.2007 року (т. 2 а.с. 36, 37). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2005 року визнано дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння по [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння по [ADDRESS] , яка складається з фундаменту жилого будинку літ. А, літньої кухні літ. Б, сараю літ. В (т. 1 а.с. 77). Право власності на домоволодіння у відповідності до рішення суду [PERSON] в установленому порядку не зареєструвала (т. 1 а.с. 73). Рішенням Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради № 1438р від 18.03.2008 року житловому будинку по [ADDRESS] присвоєно поштову адресу. Згідно із технічним паспортом на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 67) станом на 02.03.2018 року на земельній ділянці за вказаною адресою розташовані житловий будинок літ. Е2 загальною площею 149,3 метрів, гараж літ. Д, душ літ. Ж, навіс літ. З, ворота № 2, зливна яма № 3, паркани № 1, замощення І. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 83, 135, 137) та договору дарування від 04.06.2019 року станом на 04.06.2019 року право власності на домоволодіння по [ADDRESS] належить на прав спільної часткової власності [PERSON] -3/4 частки та [PERSON] -1/4 частка. Відповідно до акту обстеження земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] 22.11.2012 року комісія районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району провела візуальне обстеження земельних ділянок за зверненням [PERSON] . Зокрема, комісією зазначено, що на земельній ділянці № [NUMBER] приблизно в 4-5 метрах від межі розташовано зливну яму, розміри якої визначити не виявилось можливим за відсутності доступу на земельну ділянку. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2017 року задоволено позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України до [PERSON] про знесення самочинного будівництва, зобов?язану [PERSON] знести самочинно збудовані житловий будинок літ. А та гараж літ. Д, розташовані на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] з компенсацією витрат, пов?язаних із їх знесенням. Відповідачі в судовому засіданні факту невиконання рішення суду не заперечували та це підтверджено наявними у справі документами (т. 1 а.с. 81). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вказує ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] посилалась на те, що наявна на земельній ділянці відповідачів зливна яма розташована занадто близько до належного їй житлового будинку, що у свою чергу, призводить до розповсюдження неприємного запаху, стікання нечистот під її будинок та просила захистити свої права шляхом зобов?язання відповідачів демонтувати зливну яму. Норми та правила розташування будівель та споруд в Україні унормовані відповідними будівельними нормативами. Так, пунктами 3.25а* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. № 44 відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм за таблицею 3.2а, але не менше протипожежних норм згідно з таблицею 1 додатка 3.1. Відповідно до таблиці 3.2а* септик продуктивністю до 1 куб.м. на добу має бути розміщений на відстані 5 метрів від житлового будинку чи літньої кухні, септик продуктивністю 1-3 куб.м. на добу має бути розміщений на відстані 8 метрів від житлового будинку чи літньої кухні. З пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що споруджена на земельній ділянці по [ADDRESS] споруда є саме зливною (вигрібною) ямою, а не септиком, яким є герметична ємність з декількома відділеннями, з`єднаними між собою отвором або система резервуарів, які розташовані поруч один з одним і з`єднані трубопроводами. Вигрібні ями дворових вбиралень повинні бути виконані з конструкцій, які запобігатимуть фільтрації фекальних стоків у ґрунт. Як вказує пункт 3.26 ДБН 360-92 відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці - не ближче 12 м. З наданих суду доказів не виявилось встановити точної відстані від зливної ями на земельній ділянці відповідачів до житлового будинку позивача, адже точних вимірів відповідною комісією не проведено, а відповідач [PERSON] вказував лише приблизну відстань. Також суду не надано інформації щодо розмірів та конструкції зливної ями, а рівно і продуктивності. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити доводи позивача щодо порушення порядку розміщення зливної ями. Позивач не ініціювала перед судом питання призначення та проведення відповідної експертизи з метою встановлення наявності чи відсутності порушень щодо конструкції та місця розташування вигрібної ями. Також суд враховує і те, що як пояснили сторони в судовому засіданні, пров. Модельний не облаштований системою центрального водовідведення та каналізації, тож на даний момент у відповідачів, за умови демонтування зливної ями, буде відсутня фактична можливість користуватись належним їм домоволодінням, що призведе до суттєвого порушення їх прав. Позивач не заявляла вимог про зобов?язання відповідачів перенесення вигрібної ями та її належного облаштування у відповідності до санітарних правил та будівельних норм, натомість як суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, тим більше що в даному випадку суд мав би у рішенні зазначити чітке розташування та вимоги до конструкції вигрібної ями, чого в даному випадку визначити неможливо без спеціальних знань. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову та захисту прав позивача у заявлений нею спосіб. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed