Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

[PERSON]\~звернулася в\~суд з\~позовною заявою\~до [PERSON]\~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~жилим приміщенням,\~а саме:\~квартирою №30,\~розташованою в\~будинку №10-А\~на площі\~Покровській в\~м.\~Олександрії Кіровоградської\~області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що зазначена квартира є її приватною власністю. В квартирі, крім неї, зареєстрований її син [PERSON], який не проживає в квартирі з 2013 року без поважних причин. 11 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06 листопада 2018 року. 06 листопада 2018 року судове засідання відкладено на 30 листопада 2018 року за клопотанням представника позивача з метою надання додаткових доказів. 30\~листопада 2018\~року судове\~засідання відкладено\~на 22\~грудня 2018\~року у\~зв'язку\~з неявкою в судове засідання відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 22 грудня 2018 року відповідач в судове засідання не з'явився. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу\~про заочний\~розгляд цієї справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що позивач є власником квартири №30, розташованою в будинку №10-А на площі Покровській в м. Олександрії Кіровоградської області. В зазначеній квартирі, крім позивача, зареєстрований її син відповідач у справі. В квартирі він не проживає з 2013 року, оскільки виїхав до м. Києва, де і проживає на даний час. Точна адреса місця проживання сина їй невідома. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона проживає по сусідству з позивачем, відповідача також знає з дитинства. Приблизно з 2013 року відповідач поїхав на заробітки до м. Києва і більше не повертався, вона його жодного разу не бачила. Позивач не повідомляла, що син приїздив до неї в гості. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що з 1970 року проживає в даному будинку і з того часу знає родину позивача. Чоловік позивача давно помер, а вона разом з відповідачем проживали до 2013 року. Потім відповідач поїхав на заробітки і більше вона його не бачила. Позивач не чинила перешкод для проживання відповідача в даній квартирі. Заслухавши вступне слово представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Позивач є власником квартири №30, розташованої в будинку №10-А на площі Покровській в м. Олександрії Кіровоградської області, на підставі права власності на житло від 09 серпня 1993 року. В зазначеній квартирі, як член сімї позивача, зареєстрований її син [PERSON], [INFO]. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з\~ч.\~1\~ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 та від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16. Відповідно до актів від 19 вересня 2018 року, від 07 листопада 2018 року та 21 грудня 2018 року, складених за участю сусідів та затверджених КП «Житлогосп» встановлено, що відповідач не проживає в квартирі з 2013 року. На момент огляду відповідач в квартирі був відсутній, його особистих речей в квартирі немає. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні також підтвердили факт не проживання відповідача у зазначеній квартирі з 2013 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи відсутність\~відповідача за\~місцем реєстрації\~понад один\~рік,\~без поважних\~причин та\~відсутність іншої\~домовленості між\~власником житлового\~приміщення та\~відповідачем,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~а відповідач\~визнанню таким,\~що втратив право користування житлом квартирою №30 в будинку №10-А по площі Покровській в м. Олександрії Кіровоградської області. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягала та просила не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved