Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 липня 1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось. З вересня 2017 року сторони проживають окремо. Відповідач не приділяє уваги сімї, зловживає спиртними напоями, внаслідок чого, у них склалися неприязні стосунки один до одного. Відповідач матеріально для не допомагає, всі зароблені кошти витрачає на власні потреби. Подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу не можливі. Шлюб носить формальний характер, а тому позивачка просить суд шлюб розірвати та витрати повязані з розірванням шлюбу покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON], позов підтримала та просила його задовольнити, підтвердила обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про поважні причини не явки в судові засідання не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії І - БВ № 030353 сторони перебувають у шлюбі від 18 липня 1998 року, який зареєстрований Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис №168. Від спільного шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 297896 від 18 травня 2000 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ №107963 від 04 липня 2009 року. З матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивача та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає, що примирення сторін є неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved