Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядження своїм майном до [PERSON] , [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 06 грудня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 2936. Продавець у встановлений договором строк не виконав свої зобов`язання та не зняв з реєстрації осіб, які зареєстровані в квартирі, а саме [PERSON] (чоловік доньки колишнього власника) та [PERSON] (онук колишнього власника). 11 січня 2019 року представник позивача звернулася до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА з заявами про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання, однак їй було в цьому відмовлено. У зв`язку з тим, що дані громадяни не являються стороною договірних відносин, а саме поереднім власником. Позивач [PERSON] 18.12.2018 р набула право власності на квартиру [ADDRESS] , а реєстрація відповідачів у квартирі позбавляє її права вільно розпоряджатися своїм майном, тому вона вважає, що має право, як власник, вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Крім того, ніякої домовленості між колишнім власником та відповідачами, щодо збереження за ними права користування житлом не має, відповідачі добровільно покинули приміщення і в ньому не проживають, не цікавляться ним та не сплачують будь- яких комунальних витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання по справі не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 06 грудня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 2936 (а.с. 9- 3). Продавець у встановлений договором строк не виконав свої зобов`язання та не зняв з реєстрації осіб, які зареєстровані в квартирі, а саме [PERSON] (чоловік доньки колишнього власника) та [PERSON] (онук колишнього власника) (а.с. 15). 11 січня 2019 року представник позивача звернулася до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА з заявами про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання, однак їй було в цьому відмовлено. У зв`язку з тим, що дані громадяни не являються стороною договірних відносин, а саме поереднім власником (а.с. 16-17). Позивач [PERSON] 18.12.2018 р набула право власності на квартиру [ADDRESS] , а реєстрація відповідачів у квартирі позбавляє її права вільно розпоряджатися своїм майном, тому вона вважає, що має право, як власник, вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Крім того, ніякої домовленості між колишнім власником та відповідачами, щодо збереження за ними права користування житлом не має, відповідачі добровільно покинули приміщення і в ньому не проживають, не цікавляться ним та не сплачують будь-яких комунальних витрат. Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідачів немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідачів у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися квартирою, суд вважає за можливе захистити її права, усунувши перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження власністю. З викладеного,

Outcome: approved