overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 07.07.2001 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засілання не з»явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 07.07.2001 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис 287. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідачем заперечено не було, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 07.12.1996 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у ній, просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. 17.12.1996 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 1018. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, проти чого відповідач не заперечує, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідачем заперечено не було, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 17.08.2002 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Суд, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, визнав можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 17.08.2002 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу року зроблено відповідний актовий запис № 964 Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, проти чого відповідач не заперечив, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідач не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 19.04.2002 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 19.04.2002 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Богданівською сільською радою Яготинського району Київської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу року зроблено відповідний актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, проти чого відповідач не заперечує, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідач не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 21.10.2006 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 21.10.2006 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу року зроблено відповідний актовий запис № 713. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, проти чого відповідач не заперечує, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідач не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 22.06.2012 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у ньому просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 22.06.2012 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 628. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідачем заперечено не було, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 23.01.2008 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились подали до суду зави про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не направив. Суд, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, визнав можливим провести заочний розгляд справи Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 23.01.2008 року між громадянами [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управлення юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 33. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідачем заперечено не було, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 25.06.1981 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з»явилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та вказала, що не заперечує проти заочного розгляд справи Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку. Суд, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, визнав можливим провести заочний розгляд справи Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 25.06.1981 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у відділі реєстрації актів громадянського стану Дарницького району м. Києва було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 24.12.1996 року зроблено відповідний актовий запис № 01. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, проти чого відповідач не заперечує, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідачем заперечено не було, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 31.07.1999 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з»явилась, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 31.07.1999 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у Калінінському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу року зроблено відповідний актовий запис № 267. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, проти чого відповідач не заперечує, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідач не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що з 17.03.2007 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проте, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів, а тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з»явилась,направила заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляду справи у його відсутність та вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 17.03.2007 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 396 Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, проти чого не заперечує відповідач, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з відповідачем у справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2010 року. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає різні характери та погляди на життя, ставлення до сім'ї та сімейних обов'язків. Зазначене призвело до припинення три роки тому шлюбно - сімейних відносин, та ведення спільного господарства. Посилаючись на викладене та вважаючи збереження сім'ї не можливим позивач просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі, відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі по визнання вимог позивача в повному обсязі. За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін. Оглянувши письмові докази суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Наданими позивачем доказами підтверджується, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2010 року (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON] [INFO] (а.с. 7). Позивач зазначає, що його подружнє життя з відповідачем не склалось, відповідач позов визнав. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси подружжя, їх малолітньої дитини та інших осіб, а тому може бути прийняте судом. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 01.08.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них є дочка - [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалось через несумісність характерів, відповідач випиває, в звязку з чим, в них виникають постійні сварки, що негативним чином впливає на психологічний стан їхньої доньки та атмосферу в сімї, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, пояснивши, що вони з відповідачем спільно не проживають з квітня 2015 року і примирення між ними не можливе, оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу, вважає, що примирення між ними не можливе. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01 серпня 2010 року Ружичанською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис №03. Від шлюбу в них народилась дитина [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №076568, свідоцтвом про народження серії 1-БВ №154544. Сумісне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, вживання відповідачем алкогольних напоїв, в звязку з чим, в них виникають постійні сварки та непорозуміння. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що після звернення до суду в серпні 2015 року примирення між сторонами не відбулось, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідний на розірвання шлюбу, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що підстав для збереження сімї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved