Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача, яким, з урахуванням уточнення предмету, просила суд встановити факт володіння [PERSON] на праві власності житловим будинком [ADDRESS]; визнати право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визнати за [PERSON] право на приватизацію земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області не заперечував проти задоволення позову. Представник Управління держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області просив розглядати справу за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні правовідносини: Зі змісту свідоцтва про право власності на будівлю № 5 від 29.05.1967 року, ціле домоволодіння в [ADDRESS], належало [PERSON] (реєстрація в БТІ 29.05.1967 р. № 153). (а.с.12) У період з 1967 року по 15.02.1975 року вказане домоволодіння було продано [PERSON] покупцю - [PERSON], що встановлено судом зі змісту витягу з протоколу № 1, загальних зборів колгоспників радгоспу ім. ХХ партз'їзду КПРС від 15.02.1975 року. (а.с 11 зворот). Зі змісту довідки Одеського нотаріального архіву від 31.01.2014 року № 76/01-20 видати копію даного договору купівлі- продажу не має можливості. За життя [PERSON] було виділено присадибну земельну ділянку, площею 1 000 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Зі змісту довідки Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 30.01.2014 року № 02-15/67 судом встановлено, що реєстрові книги по смт. Комінтернівське за період з травня 1967 року по грудень 1975 року в Комінтернівській селищній раді відсутні. Рішенням виконкому Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 09.03.1977 року № 24 затверджено нову нумерацію будинків в смт. Комінтернівське, і буд. [ADDRESS], надано новий номер [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO] (лікарське свідоцтво про смерть № 1 від 16.01.1981 року (а.с 13), та довідка № 02-20/3711 від 19.12.2013 року). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась, що встановлено судом зі змісту довідки від 09.12.2013 року № 2535/02-14 Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області. [PERSON] є сином [PERSON], що встановлено судом зі змісту актового запису про народження № 1070 від 12.10.1949 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Згідно запису в будинковій книзі [PERSON] був зареєстрований 15.04.1967 року в будинку своєї матері - [PERSON] ([ADDRESS]). Рішенням виконкому Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 28.01.1998 року № 8 вул. [ADDRESS] перейменовано у [ADDRESS]. (а.с 12) Згідно запису в погосподарській книзі Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 20) За життя, 26.07.2012 року приватний нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], було посвідчено заповіт від імені [PERSON], за яким він заповів [PERSON] належний йому житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку за цією ж адресою. [INFO] [PERSON] помер, що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 27.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис про смерть № 108. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Зі змісту спадкової справи № 75/2013, заведеною 01.03.2013 року Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області до майна [PERSON], померлого [INFO], спадщину прийняла [PERSON], іншіх спадкоємців до майна [PERSON] матеріалами спадкової справи не встановлено. Разом із тим, [PERSON] в нотаріальному порядку не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно на ім'я спадкодавця. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили суду факт належності [PERSON], а після її смерті - [PERSON], спірного житлового будинку, факт проживання [PERSON] з матір'ю. В силу положення ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В теперішній час спадкоємець до майна [PERSON] позбавлений можливості в інший, позасудовий спосіб, довести юридичний факт володіння [PERSON] спадковим майном на праві власності, оскільки через тривалість часу, у відповідних архівах не збереглися правовстановлюючі документи. Суд враховує, що даний юридичний факт позивачу необхідно встановити для отримання спадщини. Суд вважає можливим в цій частині позовні вимоги задовольнити, оскільки вони повністю доведені зібраними по справі матеріалами, і в іншому порядку, даний юридичний факт, в теперішній час, встановити не можливо. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В силу положення ст. 529 ЦК УРСР [PERSON] відноситься до спадкоємців пешої черги до майна [PERSON] В силу положення ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином в силу закону [PERSON] є таким, що фактично прийняв спадщину. При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON], набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 19 ЗК УРСР (в редакції 1970 року) колгоспи, радгоспи, інші підприємства, організації і установи у встановлених законом випадках можуть надавати з закріплених за ними земель земельні ділянки у вторинне користування. Зі смертю [PERSON] не припинилось її право на відведену їй у користування земельну ділянку, і це право було успадковано її сином [PERSON] В силу положень ст. 116 ЗК України [PERSON] мав право на набуття права на землю, однак за життя цим правом не скористався. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, в зв'язку із чим підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved