Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 21 серпня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 198,\~ мають двох малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведуть. Враховуючи, що між ними відсутнє взаєморозуміння, позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Сім'я носить формальний характер, а тому [PERSON] просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася. 18 вересня 2018 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не направляв. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу в порядку, передбаченому гл. 11 розділу 3 ЦПК України у відсутності відповідача, який згідно ст. 130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, та задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 21 серпня 2010 року уклали між собою шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 198. Після укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка. На даний час сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, з відповідача на її користь належить стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого згідно квитанції 1313-5317-3388-9484 від 6 серпня 2018 року. Доказів на підтвердження інших судових витрат позивач не надала.

Outcome: approved