Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини, у якому просила стягувати із відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 29.07.2015 року рішенням Віньковецького районного суду розірваний. У період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Сторони не досягли згоди щодо утримання сина, а тому, враховуючи, що обов'язок матеріального утримання дитини лежить на кожному із батьків, [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. У судове засідання 14.12.2017 року сторони, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились, у зв`язку з чим справа розглянута згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, а справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомляв, заяви про відкладення розгляду справи чи неможливість прибуття до суду не подавав. Дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. 29.07.2015 року шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Віньковецького районного суду. Після розірвання шлюбу позивач та відповідач стали мешкати окремо один від одного, син залишився проживати разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач постійної регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказані обставини підтверджуються рішенням Віньковецького районного суду від 29.07.2015 року, згідно якого шлюб, зареєстрований 20.08.2008 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано; свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2017 року становить 1860 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Предметом розглядуваного судом спору є стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у позивача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина, суд бере до уваги, що відповідач ніде не працює, сталого, регулярного доходу не має, а тому суд знаходить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. А тому, враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, їхній стан здоров'я, вік дитини та її матеріальні потреби, та беручи до уваги, що із 01.12.2017 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років встановлений у сумі 1860 гривень, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 930 гривень щомісячно. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, а відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: partial