Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, з участю залученого до участі у справі в порядку ст. 45 ЦПК України органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ужгородської міської ради. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 січня 2005 року між нею, громадянкою України [PERSON] [INFO], та відповідачем - громадянином України [PERSON], [INFO], був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження 29 січня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 34. Вказує, що за час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що до травня місяця 2012 року вони проживали повноцінною сім'єю. Однак, як вона потім довідалась, під час перебування в шлюбі чоловік, оформивши декілька кредитів не зрозуміло на які потреби, по жодному з них не провів повного розрахунку, і залишивши на її плечі всі власні борги просто пропав з її життя та життя сина. Жодного повідомлення про своє місцезнаходження не подає, відносин з сином не підтримує, не телефонує. Також зазначає, що їхній спільний син перебуває на її утриманні та вихованні. Вказує, що на підставі її звернення щодо розшуку [PERSON] Сектором Укрбюро Інтерполу Управління МВС України в Закарпатській області від 14.08.2015 року було повідомлено, що він проживає в Білорусії та часто перетинає кордон між Білорусією та Польщею. Жодної участі в вихованні сина чоловік вже понад три роки не бере, морально не підтримує, матеріально не допомагає. Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] [INFO] року та залишити проживати [PERSON] з матір'ю, [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, що підтверджується оригіналом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (штрихкодовий ідентифікатор 880001701058 7), що повернулося на адресу суду 31.03.2016 року з довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання; рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1727789 3), що повернулося на адресу суду 04.05.2016 року з довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання та оригіналом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1754255 4), що повернулося на адресу суду 21.06.2016 року з довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачу судові повістки, направлені судом на його ім'я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, внаслідок чого повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. Третя особа - представник Органу опіки та піклування Шатрова В.В. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила, при прийнятті рішення просила врахувати висновки органу опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому № 565/12-34 від 19.11.2015 року та № 318/12-34 від 08.06.2016 року. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника органу опіки та піклування, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 29 січня 2005 року між [PERSON], [INFO], та відповідачем - [PERSON], [INFO], був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження 29 січня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 34. Судом встановлено, що за час перебування в шлюбі у позивача з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Із свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 18.07.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року в м. Ужгород про що в книзі реєстрації народжень 18.07.2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 796, матір'ю його є позивач - [PERSON], батьком - [PERSON]. Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 січня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 02.11.2015 року і до досягнення повноліття. Судом також встановлено, що до травня місяця 2012 року [PERSON] та [PERSON] проживали повноцінною сім'єю. Однак, в подальшому зник і жодних відомостей про своє місцеперебуння не повідомляає, відносин з сином не підтримує, не телефонує. Також судом встановлено, що спільний син позивачки та відповідача перебуває на утриманні та вихованні [PERSON]. Жодної участі в вихованні сина відповідач вже понад три роки не бере, матеріально не допомагає. Дані обставини підтверджуються наступними доказами. Так, з акту перевірки паспортного режиму від 17.07.2015 року, затвердженого директором ТОВ «Житло-Сервіс», вбачається, що сусіди по квартирі № 11 - [PERSON] та квартирі № 9 - [PERSON] підтвердили, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] дійсно не проживає з 2012 року. Також, на підставі звернення [PERSON] щодо розшуку [PERSON] Сектором Укрбюро Інтерполу Управління МВС України в Закарпатській області від 14.08.2015 року було повідомлено, що: За повідомленням правоохоронних органів Польщі фігурант та автомобіль зазначений в запиті, в період з 12.09.2013 по 22.05.2015 року, не перетинав державний кордон вказаної країни та за кримінальними, //граційними та національними обліками не значиться. Згідно з повідомленням правоохоронних органів Чехії фігурант був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Проведеною перевіркою адреси фігурант не був виявлений. На адресі знаходилося кілька громадян України, але жодний з них не знав фігуранта. Також за фігурантом зареєстровано автомобіль AUDI А6 AVANT, VIN: [NUMBER], д/н [NUMBER]. За кримінальними обліками Чеської поліції фігурант не значиться. Відповідно до повідомлення правоохоронних органів Литви, вони не володіють одною інформацією відносно фігуранта. Згідно з повідомленням правоохоронних органів Росії по обліках ФКУ «ГИАЦ МВД России» є запис з дактоформулою на особу «[PERSON], 1974 г.р.», але інформація про міждержавний розшук фігуранта відсутня. За повідомленням правоохоронних органів Білорусії фігурант в період з 11.10.2013 року по теперішній час здійснив 158 перетинів державного кордону вказаної країни. Останній перетин зареєстровано 25.05.2015 року фігурант заїхав на територію Білорусії надавши паспорт громадянина України [NUMBER] через КПП «Брест» з Польщі. Інформація кримінального характеру відсутня, є інформація про притягнення фігуранта за порушення правил дорожнього руху. Останнє правопорушення скоєно 15.05.2015 року. В якості адреси проживання фігурант зазначає: [ADDRESS] Також те, що відповідач не бере жодної участь у вихованні сина підтверджується письмовими поясненнями сусідів [PERSON] від 28.11.2015 року, мешканки [ADDRESS], [PERSON] від 28.11.2015 року, мешканки [ADDRESS], [PERSON] від 02.12.2015 року, доданими до матеріалів справи. З листа-інформації від 09.11.2015 року вчительки початкових класів Ужгородської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 15 [PERSON] - [PERSON] вбачається, що за чотири роки навчання батька [PERSON] вона бачила 2-3 рази в першому класі. Він забирав сина і не цікавився ні поведінкою, ні успіхами його. Більше вій в класі не з'являвся. Всі чотири роки сином опікувалася мати [PERSON]. Вона постійно цікавилася досягненнями і поведінкою [PERSON]. Регулярно відвідувала батьківські збори, родинні і класні свята, брала активну участь у роботі класу. Мати дбала про зовнішній вигляд дитини, наявність всіх навчальних посібників та канцтоварів. [PERSON] завжди був охайно вдягнений, акуратний. Постійно виконував домашнє завдання, він досяг хороших успіхів у навчанні. Початкову школу учень закінчив на 9-11 балів. Поведінка в учня добра, він адекватно реагував на зауваження, ввічливий, доброзичливий. Мав багато друзів. [PERSON] надавала належну увагу навчанню і вихованню сина [PERSON] в початкових класах. Ст. 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» № 3 від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку Органу опіки та піклування Ужгородського місьвиконкому № 565/12-34 від 19.11.2015 року, вбачається, що враховуючи інтереси малолітнього [PERSON], [INFO], виконавчий комітет, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], останнє відоме місце реєстрації якого: [ADDRESS] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що батько малолітнього сина свідомо ухиляється від його виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінносте, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, матеріально її не забезпечує. А тому суд вважає, що позов в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] підлягає до задоволення. Що стосується вимоги позивача про визначення місця проживання дитини з матір'ю, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. З висновку про визначення місця проживання дитини № 318/12-34 від 08.06.2016 року, наданого органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, вбачається, що в ході проробленої роботи встановлено, що мати дитини гр. [PERSON] проживає за адресою в [ADDRESS] разом з малолітнім сином [PERSON]. Акт обстеження проведений за даною адресою вказує на те, що умови проживання в трикімнатній квартирі знаходяться у відмінному стані, є необхідні комунальні зручності, сучасні меблі, в тому числі і дитячі, побутова техніка, дитячі іграшки та розвиваючі ігри, для дитини створені умови для нормального виховання та розвитку, є окрема дитяча кімната, стосунки в сім'ї доброзичливі, традиційні. Мати приділяє належну увагу вихованню сина. Це підтверджується листом-інформацією вчительки початкових класів Ужгородської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 15 [PERSON] від 09.11.2015 року. В цьому ж листі також відзначено, що за чотири роки навчання малолітнього [PERSON] в школі, його батька, [PERSON], вона бачила 2-3 рази в першому класі. Більше він в школі не з'являвся, і не цікавився ні поведінкою, ні успіхами сина. На даний час місце перебування батька дитини невідоме. Мати малолітнього зверталась у правоохоронні ограни із заявою про розшук гр. [PERSON] Це підтверджується листом сектору Укрбюро Інтерполу Управління МВС України в Закарпатській області № 4/920 від 14.08.2015 року. Крім того, висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 08.11.2015 року № 565/12-34 визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO] Громадянка [PERSON] працює на посаді оператора поштового зв'язку 2 кл. в Закарпатській дирекції УДППЗ «Укрпошта». Її нарахований дохід за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року становив 10 200,82 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 12 травня 2016 року №239. По місцю робота вона характеризується з позитивної сторони, зарекомендувала себе чесним, компетентним, дисциплінованим і грамотним працівником, що підтверджується відповідною характеристикою. З огляду на вище наведене, враховуючи інтереси малолітньої дитини, а також ті обставини, що дитина любляче ставиться до своєї матері, гр. [PERSON] з турботою ставиться до своєї дитини, належним чином виконує свої батьківські обов'язки, працює та має достатній заробіток для її утримання, житлом, та умовами для проживання і виховання дитини забезпечена, орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON], за місцем її проживання. Згідно з довідкою № 453 від 24.03.2016 року, виданої ТОВ «Житло-Сервіс» [PERSON] вбачається, що вона дійсно проживає в [ADDRESS]. Склад її сім'ї: син- [PERSON]., мати - [PERSON], сестра - [PERSON], племінник - [PERSON] та колишній чоловік - [PERSON] З доданого до матеріалів справи акту обстеження житлових умов заявника від 23.03.2016 року встановлені належні умови проживання осіб за адресою: [ADDRESS]. На даний час місце перебування батька дитини невідоме. Мати малолітнього зверталась у правоохоронні ограни із заявою про розшук гр. [PERSON], що підтверджується листом сектору Укрбюро Інтерполу Управління МВС України в Закарпатській області № 4/920 від 14.08.2015 року. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення місця проживання дитини з матір'ю підлягають задоволенню. На підставі ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 11 липня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 13 липня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved