Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з [PERSON], посилаючись на те, що вони з відповідачем мають синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 2012 року вона з дітьми проживає окремо від Відповідача, спільного господарства не ведуть. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати своїх дітей. Це, зокрема, виявилося у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач працює в КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганця», а також отримує пенсію. Аліменти на інших дітей, непрацездатних батьків не сплачує. Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до такого. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем (заява від 14.08.2017 року), це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог відповідно до вимог ст.174 ЦПК України. Разом з тим, відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з цим суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно зі ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 06 липня 2017 року - дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ст.367 ЦПК України, належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved