Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою вказавши, що квартира [ADDRESS] належить їй та відповідачу на праві спільної часткової власності по 1/2 частці кожному. Спірна квартира складається з: коридору №1 12,7 м.кв., ванної кімнати №2 2,7 м.кв., вбиральні №3 1,0 м.кв., кухні №5 9,6 м.кв., кімнати №6 11,6 м.кв., кімнати №7 18,9 м.кв., лоджії 4,5 м.кв. Загальна площа квартири складає 68,3 м.кв., житлова площа 40,1 м.кв. Усі три кімнати ізольовані. Шлюбні відносини між нею та відповідачем були розірвані 24 травня 2011 року. Відповідач зареєстрував шлюб з іншою жінкою та має від неї спільну дитину. Вона неодноразово зверталась до відповідача з приводу визначення порядку користування квартирою у добровільному порядку, але він не бажає з нею розмовляти про це. Просила визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] їй у користування кімнату №7 площею 18,9 м.кв. з лоджією площею 4,5 м.кв., а відповідачу [PERSON] кімнату №5 площею 9,6 м.кв. та кімнату №6 площею 11,6 м.кв., лоджію 4,5 м.кв.; кухню №4 площею 7,4 м.кв., ванну кімнату №2 площею 2,7 м.кв., вбиральню №3 площею 1,0 м.кв., коридор №1 площею 12,7 м.кв. залишити у загальному користуванні, стягути з відповідача на її користь судові витрати. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, оскільки він бажає вирішити спір в позасудовому порядку, але позивач до нього не зверталась. \~ \~ \~ \~З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами\~ суд приходить до наступного. Згідно ч.2 ст. 318, ч. 3 ст. 319 ЦК України всі суб`єкти права власності є рівними перед законом, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України: власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Статтею 358 ЦК України викладено порядок здійснення права спільної часткової власності: Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2014 року та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №149951151 від 18.12.2018 року трикімнатна квартира загальною площею 68,3 кв.м., що складається з коридору №1=12,7 кв.м., ванної №2=2,7 кв.м., вбиральні №3=1,0 кв.м., кухні №4=7,4 кв.м., кімнати №5=9,6 кв.м., кімнати №6=11,6 кв.м., кімнати №7=18,9 кв.м., лоджи=4,5 кв.м., лоджи=4,5 кв.м. належить по 1/2 частці [PERSON] та [PERSON] . Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] спірна квартира складається із 3-х кімнат, житловою площею 40,1 кв.м., у тому числі [ADDRESS] кімната 9,6 [ADDRESS] . [ADDRESS] ., [ADDRESS] кімната 11,6 кв.м., 3-я кімната 18,9 кв.м., кухні площею 7,4 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,7 кв.м., коридору площею 12,7 кв.м. Квартира обладнана лоджією 9,0 кв.м. Всі три житлові кімнати є ізольованими. Оскільки частки співвласників у спірній квартирі є ідеальними, то кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно, тобто право кожного із співвласників поширюється на квартиру в цілому, а не на певну її частину, і з визначенням порядку користування сторонами квартирою право спільної часткової власності не припиняється, а тому визначений судом порядок користування квартирою через неможливість сторонами добровільно його узгодити не є порушенням права власності будь-кого із співвласників у разі встановлення користування ним кімнатою, меншою за площею, ніж ідеально припадає на нього. З урахуванням того, що сторони не дійшли добровільного порядку у користуванні квартирою і є спір, суд вважає відсутнім такий порядок, що добровільно і фактично склався між ними і, визначаючи порядок користування квартирою, виходить із такого користування квартирою кожної із сторін, який є максимально наближений до ідеальних часток у власності сторін , а також, виходячи із засад розумності і справедливості. Оскільки частки позивача та відповідача є рівними і складають по 1/2 частки, а ідеальна частка кожної сторони мала б складати по 20,05 житлової площі кожному, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки той порядок встановлення права користування спірною квартирою, що запропонований [PERSON] найбільш наближений до ідеальних часток. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved