Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру [ADDRESS], зазначивши, що житлове приміщення, в рівних долях, належало її діду та бабі - [PERSON], котра померла [INFO] року та [PERSON], який помер [INFO] року. За життя [PERSON] і [PERSON] склали заповіт на користь позивача та її батька - [PERSON], котрий також помер [INFO] року. [INFO] року померла баба позивача - [PERSON], однак [PERSON] не скористалася правом на спадкування, а чоловік померлої - [PERSON] прийняв спадщину після дружини і став єдиним власником житлового приміщення, але спадкових прав також не оформляв. [INFO] року помер дід позивача - [PERSON] і [PERSON], звернувшись до нотаріальної контори, не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину через недоведеність факту прийняття спадщини дідом після смерті дружини та через відсутність державної реєстрації майна. Такич чином, позивач просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті дружини [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на житлове приміщення. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Представник відповідача позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст.328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] має право на спадкування за заповітом після [PERSON], смерть якого настала [INFO] року, котрий в свою чергу успадкував майно, належне його померлій дружині [PERSON] Другий із спадкоємців за заповітом - [PERSON] помер [INFO] року, тобто до відкриття спадщини. До складу спадщини входить право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] особисто та 1/2 частини квартири, яка належала дружині померлого - [PERSON], смерть якої настала [INFO] року. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] на день її смерті та не заявляв про відмову від спадщини. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Померлим [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва, виданого Ріпкинською районною державною адміністрацією 07.12.1993 року, в рівних долях, належало право власності на житлове приміщення. В той же час, право власності на житло, не було зареєстровано у Чернігівському МБТІ. Вказана обставина є перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, суд приходить до висновку що [PERSON], у встановленому ст.1268 ЦК України порядку, прийняв належну йому частину спадщини після смерті дружини. Заповітами, посвідченими 13.01.1994 року Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що позивач має право на спадкування після смерті діда та баби. [PERSON] зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Частиною 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved