overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08.08.2012 Центральним відділом ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області за актовим записом №765. Свої вимоги мотивує тим, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , 2014 р.н. З серпня 2018 року проживають окремо, через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 06.04.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] скористався правом подання відзиву, в якому фактичні обставини справи не заперечував та прохав задовольнити позовні вимоги [PERSON] , одночасно звернувся із клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 08.08.2012 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області складено актовий запис №765. Подружжя мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09.08.2014 Центральним відділом ДРАЦС реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №1147. Свої вимоги мотивує тим, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , 2018 р.н. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 17.11.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 09.08.2014 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом ДРАЦС реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції складено актовий запис №1147. Подружжя мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11.10.2008 Ленінським відділом РАЦС Полтавського МУЮ за актовим записом №169. Свої вимоги мотивує тим, що з жовтня 2017 року сторони припинили свої подружні відносини, через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , 2009 р.н., та дочку [PERSON] , 2014 р.н. Ухвалою суду від 08.12.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 05.02.2021 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Сторони з 11.10.2008 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Ленінським відділом РАЦС Полтавського МУЮ складено актовий запис №169. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду із\~зазначеним позовом,\~в якому\~прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16.04.2015 Виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за актовим записом №05. Свої вимоги мотивує тим, що приблизно одного року потому сторони припинили свої подружні відносини, через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Від цього шлюбу спільних неповнолітніх дітей вони не мають, відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. На підставі ухвали суду від 05.08.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судові засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 02.11.2021 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Сторони з 16.04.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Виконавчим комітетом\~Терешківської сільської\~ради Полтавського\~району Полтавської\~області складено актовий запис №05. Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18.07.2009 Центральним відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №747. Свої вимоги мотивує тим, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , 2011 р.н. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 18.12.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18.07.2009 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області складено актовий запис №747. Подружжя мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду із\~зазначеним позовом,\~в якому\~прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.01.1995 Центральним відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №100. Свої вимоги мотивує тим, що через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 04.11.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу відновити своє\~дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 25.01.1995 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області складено актовий запис №100. Подружжя не мають спільних неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.09.2009 виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за актовим записом №99. Свої вимоги мотивує тим, що починаючи з березня 2018 року шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON] , 2010 р.н., та сина [PERSON] , 2012 р.н. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 13.01.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 26.09.2009 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області складено актовий запис №99. Подружжя мають спільних неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 28.11.2008 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем, вона займається вихованням та утриманням сина. На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав повністю, згодний сплачувати аліменти на утримання дружини у вказаному нею розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені у справі письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.11.2008 р., що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем [PERSON], виховання та утримання сина займається позивач. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не надає. Відповідно до довідки за № 59 від 16.02.2010 р. позивач перебуває на обліку в УПСЗН м. Комсомольська і протягом червня 2009 р. лютого 2010 р. нею отримана допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 5920 грн. 20 коп. (а.с.10). Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з [PERSON] на утримання дружини, суд, враховуючі всі обставини справи, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, повне визнання ним позову, інші обставини, що мають істотне значення, вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на її особисте утримання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved