Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зміну статусу житла та визнання права власності на житло. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] отримали у спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] , по Ѕ частці відповідно. [INFO] [PERSON] помер. Позивач та [PERSON] перебували у родинних відносинах, а тому за [PERSON] було визнано право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування. На сьогоднішній день позивач є власником двох частин квартири. Посилалась на те, що статус квартири є помилковим, адже дане житлове приміщення має ознаки саме житлового будинку, а не квартири. Крім того зазначила, що фактично квартира [ADDRESS] є складовою частиною житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , не є відокремленою, має спільні комунікації з співвласниками житлового будинку, а також в користуванні земельну ділянку та надвірні споруди. Всі інші співвласники житлового будинку мають у власності саме частки житлового будинку. Зазначила, що з невідомих обставин свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28.03.2014 року №9, було видано як на квартиру, хоча це фактично частина житлового будинку, а саме 3/25 частка. Статус квартири позбавляє позивача права користування, володіння земельною ділянкою та господарськими спорудами, які і так фактично використовуються позивачем. Просила суд встановити факт, що квартира [ADDRESS] є 3/25 частиною домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 3/25 частки на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 233,6 кв.м., житловою площею 137,1 кв.м., частка якої складається з 1-а кімната (2) площею 19,7 кв.м.; сіни (1) площею 12,2 кв.м., кладової (3), площею 1,8 кв.м.. Припинити право власності Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради ( Полтавська міська рада) на 3/25 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ( номер запису про право власності/довічної власності:1512673,підстава внесення запису рішення Київського районного суду м. Полтави від 20.09.2012 року, справа №1609/5951/12). Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30 березня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого судового засідання. 14.04.2021 року до суду від відповідача Управління майном комунальної власності міста надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого при вирішенні даної справи поклались на розсуд суду. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.06.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач, належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Відзив на позовну заяву не подавали. Відповідач Полтавська міська рада, свого представника у судове засідання не направили, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подавали. Відповідач Управління майном комунальної власності міста свого представника у судове засідання не направили, надавши до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить Територіальній громаді м. Полтави в особі Полтавської міської ради 3/25 частка на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 20.09.2012 року; [PERSON] 2/25 частка на підставі договору міни від 19.12.2012 року; [PERSON] 3/25 частка на підставі договору купівлі - продажу б/н від 22.05.1987 року; [PERSON] 6/25 частка на підставі договору купівлі - продажу б/н від 07.05.1986 року; [PERSON] 6/25 частка на підставі договору купівлі - продажу б/н від 14.06.1980 року; [PERSON] 1/5 частка на підставі свідоцтва про право власності б/н від 07.05.1979, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна./а.с.11-13/ Квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної приватної часткової власності належить [PERSON] Ѕ частка на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 03.03.2016 року/а.с.30/; [PERSON] Ѕ частка на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно/а.с.34-35/, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна./31-31/ Згідно висновку судового експерта Авдєєвої Н.М. №4 за результатами проведення будівельно - технічної експертизи житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по [ADDRESS] від 29.01.2021 року, встановлено, що відповідно до ДК 018-2000 досліджуваний об`єкт - квартира [ADDRESS] є частиною житлового будинку садибного типу, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер б/н площею 0,1620 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради депутатів трудящих від 20.07.1953 року №580. Квартира №1, сарай літ. «З., погріб літ «з1», сарай літ «К», частина огорожі №5 по [ADDRESS] складає 3/25 частини. [PERSON] володіє та користується квартирою [ADDRESS] загальною площею 33.7 м2.. сараєм літ. «З», погребом літ. «з1», сараєм літ. «К»., Ѕ частиною огорожі №5. Згідно правовстановлюючих документів належить [PERSON] нерухоме майно має статус квартири, що не відповідає фактичному стану. Надвірні будівлі та споруди, що в користуванні [PERSON] не можуть входити до складу квартири, оскільки перебувають на земельній ділянці комунальної власності, яка не може бути передана у власність [PERSON] оскільки чинним законодавством не передбачена можливість надання земельних ділянок під розміщення квартир чи для їх обслуговування./а.с.20-27/ За нормами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналіз норм ЦК України вказує, на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в свої інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Згідно ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку. Зокрема, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління об`єктами житлового-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню. Із аналізу наведених правових норм вбачається, що виконавчі органи сільських. селищних, міських рад здійснюють безпосереднє управління лише житловим фондом, який віднесений до комунальної власності. І в усіх інших випадках вони надають відповідні дозволи, здійснюючи при цьому контроль за дотриманням прав власників інших квартир. Таким чином, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад вправі вирішувати питання зміни статусу житлового приміщення. Рішень виконавчим комітетом Полтавської міської ради про зміну статусу житлового приміщення (квартири) не приймалось. Крім того, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2012 року визнано спадщину померлої [INFO] [PERSON] , а саме 3/25 частини домоволодіння ; [ADDRESS] відумерлою. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.05.2020 року право власності на 3/25 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] зареєстроване за Територіальною громадою м. Полтави в особі Полтавської міської ради. Вищевказане рішення Київського районного суду м. Полтави є чинним, не скасоване. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що зміна статусу житлового приміщення не входить до компетенції суду, а крім того суд позбавлений можливості припинити право власності Територіальною громадою м. Полтави в особі Полтавської міської ради на 3/25 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] , тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Крім того, відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі жодні права позивача не порушили.

Outcome: dismissed