Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що з 31.03.1983 року зареєстрована та постійно проживає в [INFO]. Вона є основним квартиронаймачем та несе витрати по оплаті комунальних послуг. Крім неї у квартирі зареєстровані її малолітні діти та її брат [PERSON], який у спірний квартирі не проживає понад останні 6 місяців. Просить суд визнати його таким, що втратив право на користування квартирою № 193 по пр. Соборності, 37а в м. Луцьку. До початку розгляду справи по суті [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву про вселення, в заяві зазначає, що [PERSON] чинить йому перешкоди в користуванні спірною квартирою, замінила замки в вхідних дверях, у звязку з чим він не може потрапити до квартири, іншого житла в нього немає. Просить суд вселити його у квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили суд його задовольнити. В зустрічному позові просили відмовити за безпідставністю. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили суд в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, зустрічний позов підлягає до задоволення. Між сторонами по справі виникли неприязні відносини. Причиною цього являється квартира [ADDRESS] з приводу чого іде тяжба між сторонами на протязі тривалого часу. Позивач і відповідач є братом та сестрою. Так, останнім рішенням суду від 19 травня 2015 року було відмовлено [PERSON] у визнанні [PERSON] таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. Зокрема, судом встановлено, що [PERSON] у спірній квартирі не проживає з поважних причин, оскільки [PERSON] змінила замок на вхідних дверях та чинить перешкоди у користуванні квартирою. В ході судового розгляду даної справи не встановлено, що ключ від вхідних дверей до квартири був переданий відповідачу, а посилання [PERSON] на те, що він його має з 2014 року суперечить вищезазначеному рішенню Луцького міськрайонного суду від 19 травня 2015 року. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Отже, право користування житловим приміщенням у разі відсутності понад 6 місяців зберігається за умови наявності поважних причин відсутності. Позивачкою в підтвердження вимог надані докази, що не можуть бути прийняті судом, так як акт обстеження матеріально-побутових умов (а.с. 19) не містить дати його складання, а відповідь ГУНП у Волинській області від 15.08.2016 року (а.с. 20) зроблена з посиланням на покази свідків, що не допитані судом. Задовольняючи позов про вселення, суд приймає до уваги, що [PERSON] має право на користування жилим приміщення в м. Луцьку по пр. Соборності, 37а/193, однак, ому відповідачем чиняться в цьому перешкоди. Іншим житлом він не забезпечений, а тому позов про вселення є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved