Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа - [PERSON] про визнання дій нотаріуса протиправними, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так, між АКІБ «УкрСиббанк» (згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. змінив своє повне найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», скорочене - AT «УкрСиббанк») та [PERSON] 22.01.2008 року було укладено Договір про надання споживчого кредиту за N11286447000 (надалі - Кредитний Договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 70 000 доларів США, а [PERSON] зобов`язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 22 січня 2018 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (надалі - «Позивач», «Іпотекодавець», «Майновий поручитель» було укладено Іпотечний договір посвідчений 22.01.2008 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. за реєстровим № 302. Відповідно до умов Іпотечного договору, предметом іпотеки виступило нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] . Предмет іпотеки належав Позивачу на підставі Свідоцтва про право власності № [NUMBER] виданий 30.01.2002 року Управлінням житлово- комунального господарства Одеської міської ради. 12 грудня 2011 року між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» (надалі Позивач/Новий кредитор) було укладено Договір факторингу N 1 та Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, у відповідності до яких відбувся перехід права вимоги, в тому числі, і за зобов`язанням, яке виникло на підставі зазначеного Договору. З Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, 03.12.2017 року, Позивачу стало відомо, що у зв`язку з невиконанням Позичальником- [PERSON] своїх зобов`язань по кредитному договору, Іпотекодержатель - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки, серія та номер: 302, виданий 22.01.2008, видавник: приватний нотаріус Одеського МНО Борецька В.М, було зареєстровано право власності на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Підставою внесення запису про право власності стало Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26711066 від 03.12.2015 12:04:06, приватний нотаріус Кобелєва Алла Михайлівна. Київський міський нотаріальний округ, м.Київ. Позивачка вважає, що дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, щодо реєстрації права власності за ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки, серія та номер: 302, виданий 22.01.2008, видавник: приватний нотаріус Одеського МНО Горецька В.М, на квартиру [ADDRESS] - протиправними, а Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26711066 від 03.12.2015 12:04:06, внесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною таким, що підлягає скасуванню за наступних обставин. Так позивачка вважає, що у відповідності з умовами договору іпотеки позасудова передача предмету іпотеки у власність іпотекодержателю здійснюється лише в добровільному порядку та за згодою сторін на підставі складання окремого договору. Разом з тим, під час відчуження вказаної квартири окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя щодо добровільної передачі іпотекодавцями спірної квартири у власність ТОВ «Кей - Колект» укладено не було, а іпотекодавці не надавали своєї згоди на передачу предмета іпотеки у власність іпотекодержателю, а тому були відсутні підстави для здійснення нотаріусом держаної реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кей - Колект». Спірна квартира [ADDRESS] , виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, її загальна площа не перевищує 140 кв.м.. Квартира використовується як місце постійного проживання сім`ї Позивача, таким чином підпадає під вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 р. Окрім того, з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. не вчиняла нотаріальної дії з нерухомим майном за адресою: [ADDRESS] , в результаті якого відбулось би виникнення, перехід або припинення прав на квартиру або обтяження таких прав, у зв`язку з чим у останньої були відсутні підстави для прийняття рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень. На підставі викладеного, позивачка просить: 1.Визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, щодо реєстрації права власності за ТОВ «Кей- Колект» на підставі договору іпотеки, серія та номер: 302, виданий 22.01.2008, видавник: приватний нотаріус Одеського МНО Горецька В.М, на квартиру [ADDRESS] - протиправними; 2. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26711066 від 03.12.2015 12:04:06, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною - скасувати. 3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни судові витрати пов`язані з розглядом справи. В процесі розгляду справи представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що позивачка не була повідомлена відповідачем про звернення стягнення на предмет іпотеки. В останнє судове засідання представник подала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також просила справу розглянути у її відсутність. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» в процесі розгляду справи заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись на наявність невиконаного зобов`язання за кредитним договором, а також на правомірність дій нотаріуса. В останнє судове засідання представник подав заяву, згідно просив справу розглянути у його відсутність. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна згідно поданої заяви просила справу розглядати у її відсутність. (а.с. 129) Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою судові повістки не отримує, у зв`язку із чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» (згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. змінив своє повне найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», скорочене - AT «УкрСиббанк») та [PERSON] 22.01.2008 року було укладено Договір про надання споживчого кредиту за N11286447000 (надалі - Кредитний Договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 70 000 доларів США, а [PERSON] зобов`язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 22 січня 2018 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (надалі - «Позивач», «Іпотекодавець», «Майновий поручитель» було укладено Іпотечний договір посвідчений 22.01.2008 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. за реєстровим № 302. Відповідно до умов Іпотечного договору, предметом іпотеки виступило нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] . Предмет іпотеки належав Позивачу на підставі Свідоцтва про право власності № [NUMBER] виданий 30.01.2002 року Управлінням житлово- комунального господарства Одеської міської ради. 12 грудня 2011 року між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» (надалі Позивач/Новий кредитор) було укладено Договір факторингу N 1 та Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, у відповідності до яких відбувся перехід права вимоги, в тому числі, і за зобов`язанням, яке виникло на підставі зазначеного Договору. З Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, 03.12.2017 року, Позивачу стало відомо, що у зв`язку з невиконанням Позичальником- [PERSON] своїх зобов`язань по кредитному договору, Іпотекодержатель - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки, серія та номер: 302, виданий 22.01.2008, видавник: приватний нотаріус Одеського МНО Борецька В.М, було зареєстровано право власності на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Підставою внесення запису про право власності стало Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26711066 від 03.12.2015 12:04:06, приватний нотаріус Кобелева Алла Михайлівна. Київський міський нотаріальний округ, м.Київ. Суд вважає, що дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, щодо реєстрації права власності за ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки, серія та номер: 302, виданий 22.01.2008, видавник: приватний нотаріус Одеського МНО Горецька В.М, на квартиру [ADDRESS] - є неправомірними, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26711066 від 03.12.2015 12:04:06, внесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною підлягає скасуванню. Правові підстави рішення. Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку», рішення про реєстрацію права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено Іпотекодавцем в суді. За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку». Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або,згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»). За приписами ч. З ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Заявник, зокрема, іпотекодержатель, - особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки. Пунктом 2 ч. 1 ст. 10 Закону цього закону визначено, що державним реєстратором є нотаріус, як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Положеннями Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим порядком. Статтею 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Іпотечний договір містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, встановленому законом України «Про іпотеку». П. 5.2.1 іпотечного Договору. Таким чином, у відповідності з умовами договору іпотеки позасудова передача предмету іпотеки у власність іпотекодержателю здійснюється лише в добровільному порядку та за згодою сторін на підставі складання окремого договору. Разом з тим, під час відчуження вказаної квартири окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя щодо добровільної передачі іпотекодавцями спірної квартири у власність ТОВ «Кей - Колект» укладено не було, а іпотекодавці не надавали своєї згоди на передачу предмета іпотеки у власність іпотекодержателю, а тому були відсутні підстави для здійснення нотаріусом держаної реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кей - Колект». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 р. (далі - Закон № 1304-7), протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. З огляду на статтю 3 вказаного Закону, він носить тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Судом встановлено, квартира [ADDRESS] , виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, її загальна площа не перевищує 140 кв.м. Квартира використовується як місце постійного проживання сім`ї позивача, іншого житла позивачка не має, отже квартира підпадає під вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 р. Згідно до вимог ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до абзацу 3 ч.5 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Згідно з абзацом 3 ч.1 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), заява про державну реєстрацію прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подається нотаріусу, який вчиняє таку дію. Згідно з абзацом 5-5 ч.1 ст.24 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію. З Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вбачається, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. не вчиняла нотаріальної дії з нерухомим майном за адресою: [ADDRESS] , в результаті якого відбулось би виникнення, перехід або припинення прав на квартиру або обтяження таких прав, у зв`язку з чим у останньої були відсутні підстави для прийняття рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень. Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Статтею 16 ЦК України визначені можливі способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких, зокрема, визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової шкоди); визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, а також інші способи, що встановлені договором або законом. Частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно пункту 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав, заявник подає, зокрема, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно: Визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, щодо реєстрації права власності за ТОВ «Кей- Колект» на підставі договору іпотеки, серія та номер: 302, виданий 22.01.2008, видавник: приватний нотаріус Одеського МНО Горецька В.М, на квартиру [ADDRESS] - неправомірними; Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26711066 від 03.12.2015 12:04:06, щодо реєстрації права власності за ТОВ «Кей- Колект» на підставі договору іпотеки, серія та номер: 302, виданий 22.01.2008, видавник: приватний нотаріус Одеського МНО Горецька В.М. на квартиру [ADDRESS] , прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною - скасувати. Судові витрати розподілити між відповідачами у рівних частках.

Outcome: approved