Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , яким просить збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 31 березня 2015 року по справі № 635/405/15-ц та стягувати їх у розмірі 3000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 березня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, однак вказаної суми на утримання дитини не вистачає через інфляцію в країні. Позивач також зазначила, що малолітній [PERSON] займається на курсах з вивчення англійської мови, відвідує секцію з футболу та групу продовженого дня, яка є платною. Крім того, дитина потребує витрат на відпочинок та розваги, а також купівлю їй одягу та їжі. Зазначає, що відповідач працює неофіційно, займається газозварювальними роботами, отримує щомісячний дохід який складає понад 10000-12000 гривень, інших осіб на утриманні не має, за віком, станом здоров`я та матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти в розмірі 3000 гривень щомісяця. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 вересня 2020 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, 13 грудня 2019 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] та зазначив, що офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, який є значно нижчим 10000 гривень. Позовна заява [PERSON] не містить зазначення жодної обставини, що може бути підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання сина [PERSON] . З 22 серпня 2018 року відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та проживає разом з нею та двома її дітьми від попереднього шлюбу, зокрема [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] офіційно працевлаштована та отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач зазначив, що хоча й не має юридичного обов`язку утримувати дітей дружини від попереднього шлюбу, однак оскільки вони є членами його сім`ї, то утримуються за рахунок спільного сімейного бюджету [PERSON] та [PERSON] . Розмір аліментів, який позивач просить стягнути на її користь є значно більшим, ніж прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» та не відповідає майновому стану відповідача, оскільки останній не має у власності нерухомого майна та транспортних засобів. Необхідність вказаних у позовній заяві витрат позивачем не доведена, [PERSON] не заявляє вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, не доводить наявності особливих обставин, не надає доказів в підтвердження розміру здійснених витрат на дитину або тих витрат, які необхідно здійснити. 09 квітня 2020 року [PERSON] надала до суду відповідь на вищевказаний відзив [PERSON] на її позовну заяву, в якій зазначила, що дружина відповідача [PERSON] офіційно працевлаштована та отримує від батька дітей від попереднього шлюбу аліменти на їх утримання. Відповідач не має юридичного обов`язку утримувати дітей [PERSON] , однак зобов`язаний утримувати свого сина. Позивач [PERSON] отримує мінімальну заробітну плату та аліменти на утримання сина у розмірі 1000 гривень, її загальний дохід складає 5000 гривень з яких позивач витрачає: 1000 гривень - на проїзд, 600 гривень вартість відвідування сином групи продовженого дня; вартість послуг охорони школи та сума сплати до фонду школи, в якій навчається дитина; 500 гривень вартість курсів з вивчення англійської мови; 600 гривень вартість курсів з малювання. Крім того, [PERSON] зазначила, що не має власного житла, мешкає в орендованій квартирі та взагалі не має коштів на повноцінне харчування та одяг, матеріальний стан позивача погіршився, розмірі її заробітної плати став вдвічі меншим, а розмір аліментів, який відповідач сплачує на утримання їх спільного сина є незначним та недостатнім для задоволення потреб дитини, крім того, є меншим від 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» для дітей віком від 6 до 18 років. З дня ухвалення рішення Харківським районним судом Харківської області про стягнення аліментів на утримання дитини, зокрема з 2015 року, відбувся зріст інфляції, зросла вартість продуктів харчування, ліків, одягу, які необхідні дитині, крім того, малолітній [PERSON] почав займатися спортом, відвідувати школу та різноманітні секції. В свою чергу, відповідач [PERSON] окрім аліментів, іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, жодної участі у його вихованні не приймає, хоча, займаючись газозварювальними роботами, маючи попит на свою професію, отримує достатній дохід, розмір якого сягає понад 8000 гривень. 01 липня 2020 року позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 06 листопада 2020 року засобами електронної пошти надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечує, оскільки [INFO] у них з [PERSON] народився спільний син [PERSON] , якому повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Крім того, [PERSON] зазначила, що має від попереднього шлюбу двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею та відповідачем, [PERSON] є єдиним годувальником у їх родині та на його утриманні знаходиться троє дітей. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2015 року по цивільній справі №635/406/15-ц. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 березня 2011 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області, позивач та відповідач записані батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 березня 2015 року по цивільній справі № 635/405/15-ц позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 20 січня 2015 року і до повноліття дитини. Відповідно до довідки № 1900, виданої 31 жовтня 2019 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області, малолітній [PERSON] , проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] працює на посаді кухаря у ФО-П [PERSON] . Загальна сума доходу [PERSON] за період з 01 серпня 2019 року по 31 січня 2020 року склала 27700 гривень. Як вбачається зі змісту довідки №102, виданої 24 лютого 2020 року директором та класним керівником Сєвєродонецьким НВК «Спеціалізована школа колегіум НаУКМА», [PERSON] навчається в 3-Г класі Сєвєродонецького навчально-виховного комплексу «Спеціалізована школа колегіум Національного університету «Києво-Могилянська Академія» Сєвєродонецької міської ради Луганської області. Виховує сина [PERSON] , яка, зокрема, забезпечує дитину фінансово. Батько не приймає участі у вихованні сина. Крім того, малолітній [PERSON] , [INFO] , відвідує АРТ-студію «Песочница», зокрема гурток з малювання та англійської мови на платній основі, що підтверджується довідкою, виданою 13 березня 2020 року ФО-П [PERSON] . Зі змісту трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] вбачається, що останній раз, зокрема у період з 04 березня 2013 року по 20 червня 2013 року, відповідач був офіційно працевлаштований на посаді зварника у Приватному підприємстві Фірма «Фенікс Дабл ЕФ». Інших відомостей щодо працевлаштування [PERSON] після 2013 року матеріали справи не містять. Інші відомості щодо працевлаштування відповідача, в тому чсилі на теперішній час, відсутні. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №191414114 від 04 грудня 2019 року за [PERSON] не значиться зареєстроване будь-яке нерухоме майно. Інформація про зареєстровані на [PERSON] транспортні засоби також відсутня, що підтверджується витягом з порталу державних послуг Міністерства внутрішніх справ України. 22 серпня 2018 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №3655 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 22 серпня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 06 липня 2020 року Виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області). Крім того, [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим 14 грудня 2007 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області та серії [NUMBER] , видним 11 лютого 2009 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області. [PERSON] проживає з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , о підтверджується довідкою №1389, виданою 15 жовтня 2020 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області. [PERSON] працює на посаді касира-операціоніста у ФО-П [PERSON] . Загальна сума доходу [PERSON] за період з 26 червня 2019 року по 31 жовтня 2019 року склала 17242,10 гривень (довідка про доходи №2711/1, видана 27 листопада 2019 року ФО-П [PERSON] . Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно\~статі 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2\~статті 51 Конституції України\~та\~статтею 180 Сімейного кодексу України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~\~частини 3\~\~статті 181\~\~Сімейного кодексу України\~за рішенням\~\~суду кошти\~\~на утримання\~\~дитини (аліменти)\~\~присуджуються у\~\~частці від\~\~доходу її\~\~матері,\~\~батька або\~\~у твердій\~\~грошовій сумі\~\~за вибором\~\~того з\~\~батьків або\~\~інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно частини 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»\~встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У\~статті 192 СК України\~закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Враховуючи зміст статей\~\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно вимог\~статті 192 СК України\~розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18. Як вбачається з матеріалів справи будь-яких доказів щодо наявності обставин, передбачених\~статтею 192 СК України, а саме поліпшення майнового стану платника аліментів, погіршення стану здоров`я одержувача аліментів після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів, позивачкою не надано, як і не надано доказів на підтвердження того, що відповідач працює та отримує регулярний дохід. Доводи [PERSON] щодо того, що розмір аліментів на дитину є недостатнім, оскільки сума у розмірі 1000 гривень з 2015 року не індексувалась, є безпідставними, оскільки дотримання вимог чинного законодавства щодо стягнення аліментів у розмірі, не менше від мінімального рівня, встановленого законом, та їх індексації належить до компетенції виконавця, який здійснює примусове стягнення аліментів. Посилання [PERSON] щодо необхідності витрат на навчання сина, відвідування ним гуртків та секцій не підтверджені жодними доказами, в матеріалах справи відсутні також відомості щодо вартості таких витрат. В матеріалах справи відсутні відомості щодо стану здоров`я дитини та платника аліментів, а тому суд не враховує зазначені обставини. По0зивачем жодним чином не доведено в ході су4дового розгляду щодо отримання відповідачем доходу у розмірі 10000-12000 гривень щомісячно, тим більше, що відповідач заперечує отримання такого доходу, будь-яких доказів про отримання такого доходу позивачем також не надано. При вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів суд враховує зміну сімейного стану відповідача [PERSON] , у якого [INFO] народився син [PERSON] , який на даний час проживає з відповідачем та знаходиться на його утриманні. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від:05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Отже, враховуючи зазначені позивачем та відповідачем обставини відповідно в обґрунтування та заперечення проти позову та надані ними докази у їх сукупності, враховуючи баланс інтересів дитини та матеріальних можливостей батька,\~ суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, які на підставі рішення суду стягуються з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] до 1200 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому суд враховує, що такий розмір не є надмірним тягарем для відповідача, повністю ним визнається. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований, має постійний, регулярний дохід. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 307,36 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial