Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. В своїй позовній заяві посилається на те, що 10.04.2011 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, а саме: земельну ділянку, площею 2,3058 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лудинської сільської ради, Володимир-Волинського району. Вона фактично вступила у право володіння та користування спадковим майном, однак оформити прийняття спадщини через органи нотаріату не може, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Просить визнати за ею право власності на земельну ділянку, площею 2,3058 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лудинської сільської ради, Володимир-Волинського району, яку вона успадкувала за законом після смерті матері [PERSON] На попереднє судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву, згідно якої заявлений позов підтримала повністю, просить його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві та слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] на попереднє судове засідання не зявилась, подала суду заяву, згідно якої заявлений позивачем позов визнала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність. Дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії 1ЕГ № 104141, 10.04.2011 року померла [PERSON]. З копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 084604, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вбачається, що [PERSON] являлась власником земельної ділянки площею 2,3058 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лудинської сільської ради, Володимир-Волинського району, Волинської області. Як вбачається з копії свідоцтва про народження І-ЯК № 094219, [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON] являється дочкою покійної [PERSON], а отже належить до першої черги спадкоємців за законом. Судом встановлено, що крім позивача по справі є й інший спадкоємець першої черги, яка являється сестрою позивача та відповідачем по справі, проте остання від прийняття спадщини відмовилась, про що подала суду відповідну письмову заяву. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Як встановлено судом, оригінал правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку втрачений, що є перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку. Визнання позову відповідачем будь-чиїх прав та інтересів не порушує. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підставними. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 386, 392, 1217,1218, 1225, 1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved