Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Вінницької міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадщину. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходиться у [ADDRESS]. [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна матері згідно із заповітом, який посвідчено 15.08.2001 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Циц Н.В. Інших спадкоємців, в тому числі і тих, хто має право на обов'язкову частку в спадщині, немає. В червні 2002 року позивач переїхала до матері в будинок та доглядала її до самої смерті. На даний час [PERSON] продовжує проживати в спадковому будинку без паспортної реєстрації, сплачує всі необхідні платежі, пов'язані з утриманням будинку. За місцем реєстрації позивача в однокімнатній квартирі за адресою [ADDRESS] проживає дорослий син разом з сім'єю. В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину на майно матері. Проте державним нотаріусом Шарко О.В. їй було відмовлено, про що винесено постанову №1059/02-14 від 02.04.2012 року. Відмова у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що на час відкриття спадщини позивач постійно не проживала із спадкодавцем, заяву про прийняття спадщини не подала. З постанови нотаріуса вбачається, що висновок про відсутність доказів постійного проживання з матір'ю на момент її смерті нотаріус дійшов, взявши до уваги дані паспорту про реєстрацію за адресою : [ADDRESS]. На думку позивача строк прийняття спадщини нею не пропущений, оскільки вона постійно проживала разом з матір'ю з 2002 року, в тому числі і на момент відкриття спадщини, що і стало причиною звернення [PERSON] до суду з позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав. Згідно його заперечень заяву на прийняття спадщини [PERSON] не подавала. До суду з заявою про продовження строку на прийняття спадщини також не зверталась. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка мешкає за адресою : [ADDRESS] дала показання про те, що вони із позивачем сусіди, так як [PERSON] мешкала з матір'ю все життя, окрім періоду з 2000 по 2002 р.р., коли вона проживала по [ADDRESS]. Разом із матір'ю [PERSON] проживала постійно до самої смерті матері. Свідок [PERSON] дала показання про те, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] давно разом із матір'ю до самої її смерті, доглядала за матір'ю, оскільки мати постійно хворіла і була лежачою. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходиться у [ADDRESS], який в цілому складається з : житлового будинку загальною площею 48,3 кв. м, житловою площею 27,6 кв. м (кімнат площею 18, 4 кв.м, 9,2 кв.м, кухні 8,5 кв.м, коридору 6,2 кв.м, комори 6,0 кв.м), ганку, сараю Б, вбиральні У, огорожі №1, хвіртки №2, що належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 30.09.1978 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» за реєстровим №8900 та договору дарування, посвідченого 25.11.1994 року державним нотаріусом Четвертої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» за реєстровим №8900. [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна матері згідно із заповітом, який посвідчено 15.08.2001 року державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Циц Н.В. Інших спадкоємців, в тому числі і тих, хто має право на обов'язкову частку в спадщині немає. Згідно з листом з Першої державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. В червні 2002 року позивач переїхала до матері в її будинок, оскільки вона була похилого віку (1922 року народження, учасник Великої Вітчизняної війни), страждала на чисельні захворювання і самостійно, без сторонньої допомоги, не могла забезпечити умови свого проживання. Разом із матір'ю вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Позивач доглядала матір до її смерті. Нині [PERSON] продовжує проживати в спадковому будинку без реєстрації місця проживання, сплачує комунальні послуги. За місцем реєстрації місця проживання позивача в однокімнатній квартирі за адресою : [ADDRESS] проживає дорослий син разом з сім'єю. В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину на майно матері. Державним нотаріусом [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва, про що винесено постанову №1059/02-14 від 02.04.2012 року. Відмова у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що на час відкриття спадщини позивач постійно не проживала із спадкодавцем, заяву про прийняття спадщини не подала. Висновок про відсутність доказів постійного проживання позивача з матір'ю на момент її смерті ґрунтується на паспортних даних про реєстрацію місця проживання за адресою : [ADDRESS]. Проте факт проживання [PERSON] разом із матір'ю, починаючи з 2002 року доведено такими документами: довідкою квартального комітету мікрорайону «Хутір Шевченка» від 29.05.2014 року, в якій вказано, що в буд. [ADDRESS], позивач дійсно проживає, починаючи з 2002 року і по даний час, не зареєстрована, здійснювала догляд за матір'ю до дня її смерті, яка настала [INFO]; випискою з амбулаторної медичної картки матері [PERSON], з якої вбачається, що вона страждала на чисельні захворювання, а після перелому шийки стегна з 23.03.2011 року потребувала постійного сторонього нагляду. Право власності померлої [PERSON] на 2/3 частки спадкового будинку підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 30.09.1978 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори та договором дарування від 25.11.1994 року, згідно з яким позивач подарувала матері належну їй 1/3 частку будинку. Сестра позивача [PERSON] постійно проживає у м.Сочі Російської Федерації, про смерть матері була повідомлена вчасно. З заявою про прийняття спадщини вона не зверталась. Інших спадкоємців, в тому числі і тих, хто має право на обов'язкову частку в спадщині немає. Батько [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину на частку будинку від 30.09.1978 року. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджена відповідними документами, в зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved