Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський», про стягнення заборгованості щодо виплати заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона з 15.09.2017 року, була прийнята на роботу до ПАТ «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський». 09.01.2018 року позивача було звільнено з роботи на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю. Зазначені факти підтверджуються належним чином засвідченою копією трудової книжки, а саме записами № 22 та 24 від 15.09.2017 та 09.01.2018 відповідно. За час перебування у трудових відносинах з відповідачем, [PERSON] своєчасно і сумлінно виконувала посадові обов`язки на умовах повного робочого дня (ст. 50 КЗпП України), у відпустці без збереження заробітної плати не перебувала (ст. 84 КЗпП України) та не було інших обставин, які б давали законні підстави відповідачу не нараховувати і не виплачувати позивачу заробітну плату. Проте на момент звільнення [PERSON] , відповідач не розрахувався з позивачем щодо виплати заробітної плати за період з 01.12.2017 по 09.01.2018 року. Більш того, відповідач не повідомив позивачу розмір заборгованості щодо її виплати. Станом на день подання позовної зави до суду відповідач жодним чином не відреагував на звернення, не здійснив остаточних розрахунків щодо виплати заробітної плати. З огляду на викладене [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення суми заборгованості щодо виплати заробітної плати в розмірі 4086 грн. 43 коп., та суми середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку в розмірі 45364 грн. 43 коп. В судовому засіданні представник позивача Гур`єв А.А., підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою суду від 22.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано у ПАТ «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський», і зобов`язано останнього надати до Комінтернівського районного суду м. Харкова у п`ятнадцятиденний строк довідку про розмір заборгованості щодо виплати заробітної плати станом на 09.01.2018 рік відносно [PERSON] , довідку про роботу [PERSON] , на підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи, розміру заробітної плати та середньоденного заробітку, розрахункові відомості заробітної плати [PERSON] за грудень 2017 року та січень 2018 року, табелі обліку робочого часу [PERSON] за грудень 2017 року та січень 2018 року, наказ про прийняття [PERSON] на роботу № 173-к від 14.09.2017 року, наказ про звільнення № 5-к від 09.01.2018 року. ПАТ «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський» не надав до суду витребовувані докази на підставі ухвали від 22.02.2019 року. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до наступного. З 15.09.2017 року [PERSON] , була прийнята на роботу до ПАТ «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський». (а.с. 27) 09.01.2018 року позивача було звільнено з роботи на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю. Зазначені факти підтверджуються належним чином засвідченою копією трудової книжки, а саме записами № 22 та 24 від 15.09.2017 року та 09.01.2018 року відповідно. (а.с. 27-28) З листа [PERSON] до Керівника ПАТ «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський» вбачається, що позивач звертався з вимогою письмово повідомити про розмір заборгованості щодо виплати заробітної плати, належної їй при звільнені станом на 09.01.2018 року, повідомити причини своєчасного не нарахування заробітної плати та неподання відповідних звітів до Пенсійного фонду України, позивач просила надати довідку про роботу на підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи, розміру заробітної плати та середньоденного заробітку, надати належним чином засвідчену копію наказу № 5 від 09.01.2018 року про її звільнення, провести розрахунок у частині заробітної плати. Підтвердженням направлення вищевказаного листа до відповідача є опис вкладення до цінного листа ( а.с. 32-33). Відповідач був повідомлений про час і місце судового засідання, своїм правом бути присутнім у судовому засіданні не скористався, заперечень на спростування доводів позовної заяви не надав. Обов`язок доведення правомірності дій роботодавця при оспорюванні такої покладається на останнього. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, та своєчасне її отримання. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 КЗпП України). Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний вдень звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України (ч. 1 ст. 47 КЗпП України). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір належних працівникові сум при звільненні, власник або уповноважений ним орган в такому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Позивач не має об`єктивної можливості встановити точний розмір заборгованості щодо виплати заробітної плати через те, що відповідач не подає звітності до контролюючих органів, а тому позивач в якості обґрунтування позовних вимог керується мінімальною заробітною платою найменшою розрахунковою величиною та гарантією, яка встановлюється державою у відносинах між роботодавцем та працівником, адже відповідач не міг нараховувати до сплати заробітну плату нижче мінімального рівня. Позивачем надані письмові розрахунки на підтвердження ціни позовних вимог, які суд приймає та погоджується з ними. Станом на грудень 2017 року мінімальна заробітна плата становила 3200 грн. 00 коп. (ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік»), а станом на січень 2018 року - 3723 грн. коп. (ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік»). У період з 01.12.2017 по 31.12.2017 було 20 робочих днів, з них позивач відпрацювала 20 робочих днів (з 01.12.2017 по 31.12.2017). Відтак, мінімальна заробітна плата, яка повинна була нарахована та сплачена позивачеві у грудні 2017 року становить 3200 грн. 00 коп. У період з 01.01.2018 по 31.01.2018 був 21 робочий день, з них позивач відпрацювала 5 робочих днів (з 01.01.2018 по 09.01.2018). Відтак, мінімальна заробітна плата, яка повинна булу нарахована та сплачена позивачеві у січні 2018 року становить 886 грн. 43 коп. (мінімальна заробітна плата 3723 грн. 00 коп. / 21 робочий день у січні 2018 року) * 5 робочих днів, відпрацьованих позивачем у січні 2018 року). Таким чином, мінімальна заборгованість відповідача щодо виплати заробітної плати за період з 01.12.2017 по 09.01.2018 становить 4086 грн. 43 коп. (3200 грн. 00 коп. + 886 грн. 43 коп.) Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розрахунок середнього заробітку сторона позивача здійснює відповідно до вимог (Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Постанова КМУ від 08.02.1995 № 100). Відповідно до абз. З п. 2 Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку (абз. 4 п. 2 Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100). Згідно з абз. 3 п. 4 Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100 коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, садового (місячного) окладу. Беручи до уваги, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з 01.12.2017 по 09.01.2018 року, тобто не мав грошових виплат від відповідача за попередні чотири місяці, базовою величиною для визначення середньої заробітної плати позивача є посадовий (місячний) оклад позивача , який вираховувався з мінімальної заробітної плати, тобто 3200 грн. 00 коп. за грудень 2017 року та 886 грн. 43 коп. за січень 2018 року. Отже, середньоденний заробіток позивача у грудні 2017 року становив 160 грн. 00 коп. (3200 грн. 00 коп. / 20 відпрацьованих робочих днів), а у січні 2018 року - 177 грн. 28 коп. (886 грн. 43 коп. / 5 відпрацьованих робочих днів). Відтак, середньоденний заробіток позивача у період з 02.12.2017 по 09.01.2018 становить 168 грн. 64 коп. (160 грн. 00 коп. + 177 грн. 28 коп.) / 2 місяці). Відповідач фактично не розрахувався з позивачем щодо виплати заробітної плати, чим здійснив затримку щодо її виплати у період з 10.01.2018 по 05.02.2019 року. У період з 10.01.2018 по 05.02.2019 було 269 робочі дні (січень 2018 року - 16 робочих днів; лютий 2018 року - 20 робочих днів, березень 2018 року - 21 робочий день; квітень 2018 року - 20 робочих днів; травень 2018 року - 20 робочих днів; червень 2018 року - 20 робочих днів; липень 2018 року - 22 робочі дні; серпень 2018 року - 22 робочі дні; вересень 2018 року - 20 робочих днів; жовтень 2018 року - 22 робочі дні; листопад 2018 року - 22 робочі дні; грудень 2018 року - 20 робочих днів; січень 2019 року - 21 робочий день; лютий 2019 року - 3 робочі дні. Отже, загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 45364 грн., 16 коп. (168 грн. 64 коп. х 269 робочі дні), а разом складає 49450 грн. 59 коп., а саме: 4086 грн. 43 коп. невиплаченої заробітної плати за період з 01.12.2017 по 09.01.2018 та 45364 грн. 16 коп. середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати за день фактичного розрахунку (звернення до суду з позовом) за період з 10.01.2018 по 05.02.2019. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача [PERSON] до ПАТ «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський», про стягнення заборгованості щодо виплати заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку - задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved