Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя та визнання права власності на частину квартири, який в процесі розгляду справи був уточнений. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з 17.09.1993 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2011 року шлюб між сторонами розірвано. У період шлюбу згідно договору купівлі-продажу сторони придбали квартиру [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано за відповідачем згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 21.06.2001 року за номером 1231. У зв'язку з тим, що добровільно вирішити питання щодо поділу майна подружжя неможливо, позивач звернулась до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], а також стягнути з відповідача витрати на судовий збір у розмірі 1226,69 грн., витрати на послуги адвоката у розмірі 1500,00 грн. та витрати на проведення незалежної оцінки квартири у розмірі 300,00 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач належним чином був сповіщений про день та час проведення судового засідання, однак до суду не з'явився, причину своєї неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, перевіривши всі обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.09.1993 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 30.12.2010 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЗМУЮ. У період шлюбу, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 21.06.2001 року за номером 1231, сторони придбали квартиру [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано за відповідачем. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2011 року шлюб між сторонами розірвано. У зв'язку з розірванням шлюбу між сторонами виник спір з приводу поділу майна подружжя. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В даному випадку квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана в період шлюбу, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину цієї квартири.

Outcome: approved