Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку, мотивуючи свої позовні вимоги тим, сторони з 02.12.2014 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Наразі сторони проживають окремо, а малолітній перебуває разом з матірю і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення сином повноліття. Також просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на своє утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, і до досягнення дитиною трьох років. \~\~ В судове засідання [PERSON] не зявилась, проте подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на своє утримання у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Розгляд справи позивач просила проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте від його представника адвоката [PERSON] через канцелярію суду надійшла письмова заява про визнання позовних вимог, після зменшення останніх та проведення розгляду справи без його участі. Дослідившия наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Яснозірської сільської ради Черкаського району від 07.09.2016 року № 2286, малолітній проживає разом з позивачем та фактично перебуває на утриманні [PERSON], а тому відповідно до ст.180 СК України батько також зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на утримання малолітнього сина, відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує положення ч1. ст.141 Сімейного кодексу України: мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. У звязку з цим, на батька та матір дитини покладено однаковий рівний обовязок стосовно фінансового утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У звязку з тим, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому не працює, відповідач зобов'язаний надавати їй матеріальну допомогу на її утримання. Так як позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів в заявленому нею розмірі, і такі вимоги не суперечать положенням діючого законодавства, відповідач позовні вимоги визнав, тому суд приходить до висновку про їх задоволення. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого звільнена позивач.

Outcome: approved