Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, а саме: видати обмежувальний припис [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] на строк 6 (шість) місяців з покладенням на нього обов`язків: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань, ближче 100 (ста) метрів, до місця проживання (перебування) постраждалої особи; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; про видачу обмежувального припису повідомити Дніпровське відділення поліції Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області для взяття [PERSON] на профілактичний облік та виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її син [PERSON] з 2014 року почав активно вживати алкогольні напої та наркотичні засоби, що стало передумовою для прояву домашнього насильства щодо неї. Протягом останніх років [PERSON] , будучи в стані сп`яніння, ледь не щодня застосовував щодо неї словесні образи, погрози, приниження, залякування. Він постійно погрожує її вбити, демонструючи при цьому силу, агресію, хапаючись за небезпечні предмети. І в неї є реальні підстави вважати, що таку погрозу він може реалізувати. Їй немає, куди тікати, тож єдине місце, де вона може від нього сховатися - це її власна кімната. При цьому вона не можу вийти на кухню, в туалет чи на вулицю. Але і до кімнати він неодноразово силоміць вривається, продовжуючи свої агресивні дії. [PERSON] ніде не працює, водночас постійно потребує грошей для придбання алкоголю. Тож він краде чи вимагає їх у неї. З квартири він виніс чимало цінних речей. Одного разу дочка звернулась з цього приводу до поліції, за що сина притягнули до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України. Однак це не зупинило його і він продовжує вчиняти те саме. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.09.2020 року відкрито провадження у справі за заявою. Заявник [PERSON] та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв, клопотань до суду не надав. Згідно ч.1 ст. 305-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Враховуючи вимоги ст. 350-5 ЦПК України, суд визнає неявку [PERSON] такою, що не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши думку заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва від 19.12.2013 року посвідчене Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, що житлове приміщення [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво видано згідно з розпорядженням №1210 від 19.12.2013року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.06.1985 року виданого Дніпровським ЗАГС м. Херсона [PERSON] народився [INFO] , батьками записані батько - [PERSON] , мати- [PERSON] , про що зроблений актовий запис №565. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до\~ст.26 вказаного закону, обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з ч.3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п.9 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Відповідно до ст. 18 Сімейного Кодексу України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу, а також визначено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема способами захисту, встановленими законом є встановленні правовідношення, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку, припинення правовідношення або його анулювання, припинення дій, які порушують сімейні права, відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором та зміна правовідношення. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Відповідно до ч.4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] зверталася до органів Національної поліції України з приводу неправомірної поведінки щодо неї з боку [PERSON] . Судом встановлено, що вироком Херсонського міського суду №766/18475/17 від 06.06.2018 року визнано [PERSON] , [INFO] винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді громадянських робіт на строк 120 годин; позов потерпілої [PERSON] , [INFO] задоволено повністю; стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 8333грн.33коп. Відповідно до відповіді Головного управління Національної поліції в Херсонській області УОАЗОР №20аз/20/23/01-2020 від 03.09.2020 повідомлено, що з 1 січня 2018р. по теперішній час на скорочений номер екстреного виклику поліції «102» а також до чергової частини Дніпровського відділення поліції від гр. [PERSON] , 1961 року народження, проживає [ADDRESS] , надійшли наступні повідомлення, а саме: -29.04.2018р. о 18:17 годині надійшло повідомлення про факт психологічного насилля, в квартирі [ADDRESS] , з боку її сина. Отримане повідомлення внесене до електронної картки «102» ІПНП (№22458133), передане у чергову частину Дніпровського відділення поліції, зареєстроване в ЄО за 7555, заява розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та списана висновком до справи (№ 5765 від 04.05.2018); -17 05.2018р. о 07:21 годині надійшло повідомлення про сварку із сином за місцем мешкання заявниці. Отримане повідомлення внесене до електронної картки «102» ІПНП (№23069455), передане у чергову частину Дніпровського відділення поліції, зареєстроване в ЄО за № 8692, заява розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та списана висновком до справи (№ 6429 від 17.05.2018р.); -30.09.2019р. о 23:25 годині \~ \~ \~ \~надійшло повідомлення про факт психологічного насилля з боку її сина за адресою: [ADDRESS] . Отримане повідомлення внесене до електронної картки «102» ІПНП (№43870400), передане у чергову частину Дніпровського відділення поліції, зареєстроване в ЄО за № 17694, за результатом розгляду матеріалів складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України; -09.12.2019р. о 17:12 годині до чергової частини Дніпровського відділення поліції від заявниці надійшла заява про вжиття заходів до її сина, який постійно за місцем мешкання вчиняє конфлікти. Отримане повідомлення внесене до електронної картки «102» ІПНП (№47198116), передане у чергову частину Дніпровського відділення поліції, зареєстроване в ЄО за № 22004, заява розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та списана висновком до справи (№9 від 02.01.2020) -19.08.2020р. о 18:24 години надійшло повідомлення [PERSON] про те, що син заявниці постійно її ображає знаходячись в стані алкогольного сп`яніння. Отримане повідомлення внесене до електронної картки «102» ІПНП (№59621845), передане у чергову частину Дніпровського відділення поліції, зареєстроване в ЄО за № 15605, заява розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та списана висновком до справи (№12707 від 20.08.2020). Частиною шостою\~статті 82 ЦПК України\~встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов`язків держави, які невід`ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя. (пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Таким чином, оцінюючи досліджені в судовому засіданні належні та допустимі докази, суд приходить до висновку, про наявність обґрунтованих ризиків вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника [PERSON] , яка є постраждалою від домашнього насильства. За таких обставин, вимоги заявника підлягають задоволенню в частині необхідності видачі обмежувального припису відносно [PERSON] щодо [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав останнього та покладення на нього обов`язків, встановлених ч.2 ст. 26 Закону України «!Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 6 (шість) місяців. Вимоги заявника щодо заборони [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та заборони наближатися на відстань, ближче 100 (ста) метрів, до місця проживання (перебування) постраждалої особи підлягають частковому задоволенню, а саме: заборонити наближатися на визначену безпечну відстань не менше 5 метрів до [PERSON] ( [INFO] ) і до місця її знаходження; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , [INFO] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, оскільки встановлено, що фактичне місце проживання\~ [PERSON] : [ADDRESS] , тобто за однією з потерпілою адресою, та він є співвласником вказаної квартири, тому покладення на нього заборони перебувати в квартирі за вказаною адресою, порушує його права на володіння, розпорядження та користування житлом, яке у нього є єдиним, і такий захід не може бути визнаний пропорційним за встановлених обставин; заборона [PERSON] наближатися до [PERSON] на відстань ближче 100 метрів - фактично унеможливлює володіння, розпорядження та користування [PERSON] житлом, що фактично позбавляє його конституційного права на житло і проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Відповідно до ч.2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухваленого рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчих органах сільських, селищних, міських, районний у містах рад за місцем проживання(перебування) заявника. В силу ч.3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial