Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними, що був зареєстрований 14.11.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області, актовий запис № 587; визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом із мамою, [PERSON] , та залишити за нею прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON] . З позовної заяви, поданої позивачем вбачається, що 14.11.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області між сторонами зареєстровано шлюб, в якому народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, хоча прожили разом більш як сім років. Однак у 2018 році відповідач змінив поведінку відносно неї та малолітніх дітей. Перестав забезпечувати матеріально сім`ю, не зважав на її думку, а тому між ними виникли неприязні стосунки. На сьогоднішній день у них немає взаєморозуміння, відсутня повага один до одного, не має почуттів, разом як подружжя не проживають більше року, тому, вважає, що подальше спільне проживання є неможливим. Просить шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити проживати разом із нею. В судове засідання [PERSON] та її представник не з`явилися, однак адвокатом Шевчук Н. М. подано заяву, в якій позов позивача підтримує, просить задовольнити. Справу розглянути у їхню відсутність. [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Таким скеровано на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення у повному обсязі. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2018 року -14.11.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 587 (а.с.7). У шлюбі народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (згідно копій свідоцтв про їх народження а.с.8,9,10). Сімейне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися. Сімейні стосунки не підтримують. Спільне господарство не ведуть. Сім`я розпалася остаточно. Після припинення шлюбних відносин, малолітні діти залишилися проживати разом із матір`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти сім`ю, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати, малолітніх дітей залишити проживати із матір`ю. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved