Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], а також на її утримання до досягнення сином трирічного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком дитини, син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) відповідача. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача та на її утримання в розмірі 1/6 частини до досягнення сином трирічного віку, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини та на її утримання, так як вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову не заперечував. Пояснив, що він офіційно працює та отримує щомісяця мінімальну заробітну плату в розмірі 3 200,00 - 3 700,00 грн. Погоджується зі своїм обов'язком щодо необхідності утримувати сина та дружину. Також зазначив, що від першого шлюбу має малолітнього сина, на утримання якого сплачує аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу). Зазначені аліменти утримуються з його заробітної плати. Крім цього, оскільки він певний час не працював, то утворилась заборгованість зі сплати аліментів, а тому з його заробітної плати утримується 1/2 частка: 1/4 частка - на сплату аліментів та 1/4 частка - на погашення заборгованості за аліментами. У зв'язку з цим вважав за можливе зменшити розмір аліментів, які просить стягнути позивач на її утримання. Третя особа, належними чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність та ухвалити рішення на розсуд суду. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані сторонами доказами, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утримані, що підтверджується довідкою КП «Житлогосп» від 13 серпня 2018 року №227 (а. с. 9) та не оспорюється відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, як батько, зобов'язаний матеріально утримувати дитину, та визначаючи аліменти в розмірі 1/6 частки доходів відповідача, бере до уваги вищенаведені обставини справи (відповідач є працездатним, працює та отримує щомісячну заробітну плату у розмірі 3 200,00 - 3 700,00 грн., сплачує аліменти на утримання старшої дитини аліменти), у тому числі й матеріальне становище дитини, яка проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трьох років має дружина, з якою проживає дитина. Як передбачено ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням встановлених судом обставин справи, позиції відповідача, який зазначив, що може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання позивача в розмірі 1/12 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд також враховує встановлені законом обмеження щодо розміру відрахувань із заробітної плати. Так, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків (ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.128 КЗпП України). Отже, враховуючи, що з відповідача вже стягуються аліменти на утримання старшої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), присуджені аліменти на тримання дитини за цим рішенням в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) та аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/12 частки заробітку (доходу), що в загальному розмірі не буде перевищувати 50 відсотків заробітної плати відповідача (1/4+1/6+1/12=1/2). Частиною 1 статті 191СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 14 серпня 2018 року (а. с. 2), отже аліменти стягуватимуться з 14 серпня 2018 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial