Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що вони мають спільну дитину, [PERSON] [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, вони проживають окремо, при цьому дитина проживає з позивачем. Оскільки відповідач участі в утриманні доньки не приймає, позивач з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та додаткові витрати на утримання дитини на загальну суму 7 333 грн. 86 коп. Позивач в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, розглянувши справу у її відсутність. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, виходячи з чого суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення за наявними у справі доказами. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] Як встановлено в судовому засіданні, на сьогодні останні проживають окремо, при цьому дитина мешкає з матір»ю. Відповідач не приймає участі в утриманні сина, всі витрати, що з цього виходять несе позивач. Виходячи з положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із вимогами ст.. 185 СК України участь батьків у додаткових витратах на дитинут той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що позивачем не надано доказів понесених додаткових витрат які викликані особливими обставинами, які передбачені ст.185 СК України, у вз»язку зі чим позовні вимоги підлягають часткову задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів Враховуючи наведене та зважаючи на те, що дитина проживає з матір»ю, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах визначення аліментів в розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно.

Outcome: partial