Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1 500 грн. на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцяти трьох років. Позовну заяву обґрунтовано тим, що під час шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] , який досяг повноліття та на даний час є студентом Кременецького лісотехнічного коледжу.У зв`язку з навчанням сина вона несе відповідні витрати, які складаються з : плати за навчання в розмірі 5000 грн., оплати за проїзд сина з місця проживання до місця навчання та у зворотньому напрямку - 140 грн. в одну сторону, оплата за проживання в гуртожитку на період навчання та проходження практики в розмірі 390 грн. за місяць, окрім того того вказала, що несе витрати, пов`язані з лікуванням сина, які протягом року складають 2000 грн. Зазначила, що син потребує постійного лікування, так як має офтальмологічні захворювання, а тому він не має змоги працевлаштуватися, щоб самостійно забезпечувати собі гідний рівень життя, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків. Зазначила, що відповідач є здоровим, працездатним, отримує регулярний дохід, а відтак спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у зв`язку з його навчанням, проте в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 30.11.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив про те, що немає змоги сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі та при вирішенні даної справи просив врахувати, що з 05.10.2020 р. він працює трактористом ФГ «Мрія-2017» та отримує заробітну плату у мінімальному розмірі, окрім того в провадженні Острозького районного відділу ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з нього аліментів та розмір поточної заборгованості зі сплати яких становить 16 765, 69 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовну заяву підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ній, просила суд її задовольнити. Зазначила, що відповідач є здоровим, працездатним, має офіційне місце роботи і як батько не позбавлений можливості матеріально забезпечувати сина на час продовження ним навчання. У зв`язку з вищевикладеним просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на період навчання в розмірі 1500 грн. на місяць,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.11.2020р. і до закінчення сином навчання, однак не пізніше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. При цьому пояснив, що він на даний час не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. на місяць на утримання сина, так як тільки з 05.10.2020 року працює трактористом у ФГ «Мрія-2017» та отримує мінімальну заробітну плату. При цьому зазначив, що він має заборгованість зі сплати аліментів за рішенням суду № 2-237/10 від 13.04.2010р. на утримання дітей в розмірі 16 765,69 грн. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, який продовжує навчання в мінімальному розмірі, визначеному законом. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.09.2002 року (а.с.12). Відповідно до довідки Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 592 від 23.10.2020р., позивачка [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.11). Згідно договору про надання платної освітньої послуги закладом фахової передвищої освіти №550 від 15.09.2020 року та довідки Кременецького лісотехнічного коледжу №198 від 05.10.2020р. встановлено, що [PERSON] навчається у зазначеному навчальному закладі на третьому курсі заочної форми навчання за спеціальністю 2005 «Лісове господарство», освітня програма - лісове господарство. Вартість навчання за 2020-2021 рр. складає 5000 грн. (а.с.7-8). Згідно довідок ФГ «Мрія» №16, №17 від 15.12.2020р., [PERSON] з 05.10.2020р. по даний час працює трактористом у Фермерському господарстві «Мрія-2017», та його заробітна плата становила за жовтень 2020р. - 4 890 грн., за листопад 2020р. - 5000 грн. (а.с.21, 22). З довідки Острозького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 18892 від 12.12.2020р. судом встановлено, що в провадженні виконавчої служби знаходиться виконавче провадження про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2010 р. та до досягнення повноліття старшою дитиною, та загальний розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів станом на 17.12.2020 року становить 16 765,69 грн. (а.с.23). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків - визначений законодавчо прожитковий мінімум, який встановлюється законом про бюджет кожного року. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 липня 2020 року становить 2 197 гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2021 року становить - 2 270 гривень, з 1 липня - 2 379 гривень, з 1 грудня - 2 481 гривня. Отже, мінімальний розмір коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися, має становити не менше ніж 2 197 грн. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження належної участі у матеріальному утриманні сина, який продовжує навчання, суду не надав. При цьому, суд бере до уваги, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує стабільний дохід, доказів того, що він не має можливості надавати кошти на утримання сина, відповідач суду не надав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , який є сином позивачки та відповідача, після досягнення повноліття навчається у Кременецькому лісотехнічному коледжі, та витрати, пов`язані з його навчанням несе позивачка, водночас відповідач будь-якої участі в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання не приймає, що відповідачем не заперечується. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст.ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, добровільно не надає і відповідачем вказана обставина не заперечується, та з урахуванням мінімального розміру отримуваного відповідачем заробітку, передбаченого законодавством та існуючого розміру заборгованості відповідача зі сплати аліментів, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у мінімальному розмірі, передбаченому законом. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на його утримання у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-х років. При цьому, суд враховує витрати, які несе позивачка у зв`язку з щорічною оплатою за навчання сина, його проживанням у гуртожитку та проїздом сина до місця навчання та у зворотньому напрямку, а також бере до уваги, що у зв`язку з навчанням сина позивачка безумовно несе витрати на придбання канцелярського приладдя, книг, інструментів та інших необхідних речей для навчання. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 06.11.2020р., а тому за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладене та

Outcome: partial