Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду, відповідно до якого просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) до повноліття дитини, а також на своє утримання, як матері неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подання позову, тобто з 11.03.2014р. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.09.2013 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачем. Від цього шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає. Інших дітей у відповідача на утриманні немає, будь-яких стягнень за виконавчими документами не проводиться. Позивач у судове засідання не з'явилась, до початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог позивач наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, також направив письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує сплачувати аліменти на утримання дружини та дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 тієї ж статті зазначає, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 25.09.2013 року, серія [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає, що відповідач інших зобов'язань по сплаті аліментів не має, жодним чином не звільнений від утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, отже повинен виплачувати позивачу на сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також на її утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved