Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та стягнення заборгованості по аліментах, вказавши, що в період із 22.10.2003 по 2004 рік її мати [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із її батьком [PERSON] , в даному шлюбі народилась позивач, в серпні 2014 року мати позивача, [PERSON] вдруге уклала шлюб та переїхала проживати з чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON] до іншого будинку, залишивши [PERSON] проживати з бабусею [PERSON] , із серпня 2014 року і по даний час позивач перебуває на повному утриманні своєї бабусі [PERSON]. Так як [PERSON] виповнилось 14 років вона вирішила самостійно в порядку ч.1 ст. 18 СК України та ст. 47 ЦПК України звернутися до суду із вимогами про стягнення аліментів на її утримання, тому просить припинити стягнення аліментів за рішенням Теплицького районного суду від 18.08.2004 року по справі №2-557, про стягнення аліментів в розмірі ј частки від доходу, але не менше ніж 30 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно із [PERSON] на користь [PERSON] , а стягувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] із відповідача [PERSON] в розмірі ј частки всіх видів його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття, стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по аліментах за період із 09.07.2015 року по 01.10.2018 року. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, просить задовільнити. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.7). Позивач проживає з бабусею [PERSON] , що підтверджується довідкою Соболівської сільської ради № 304 від 10.09.2018, знаходиться на її утриманні. Стягнення аліментів з відповідача здійснюється на користь [PERSON] , що підтверджується постановою про прийняття виконавчого провадження від 02.02.2018 року (а.с.12) та виконавчим листом Теплицького районного суду №2-752/2005 від 12.12.2005 року (а.с.13). Станом на 28.09.2018 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості із сплати аліментів по виконавчому провадженню АСВП №38563550 (а.с.14). Інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав відповідач не надав. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Дані правовідносини регулюються ч.1 ст.18 СК України, відповідно до якої кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу, ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 183 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе третя особа, [PERSON] Приймаючи до уваги, що відповідач являючись батьком позивача, має задовільний стан здоров`я, є працездатний, працює, має постійний дохід, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, щомісячно і до її повноліття. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах, суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що виконання зазначеного рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів проводиться у Теплицькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Позивач посилається на те, що відповідач не виконує рішення суду по сплаті аліментів. Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених письмових доказів суд приходить до висновку про те, що доводи позивача щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам не відповідають обставинам справи та положенням закону. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається законом - ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника. Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках. Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК). Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв`язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. ( ч.2, 4 ст.194 СК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України). Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами. Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України). У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за вказаний період, обчисленої згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Права стягувача аліментів, в даному випадку це права [PERSON] , є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Теплицькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. Даний виконавчий лист буде перебувати на виконанні до повного погашення суми заборгованості боржником. За таких обставин, у суду немає підстав вважати порушеним право позивача на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за аліментами на утримання дитини відсутні. За наведених вище підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial