Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Бердянської міської ради, [PERSON], третя особа Бердянська державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності в якому зазначила, що 11.01.2016 року померла її мама - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №53 по вул. Корабельній в м. Бердянську, який належав спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу нерухомості №335 від 18.12.1997 року, зареєстрованого на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазовя». Вона звернулась до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовили в оформленні спадщини, оскільки договір-купівлі продажу спадкової нерухомості зареєстровано на БРТБ «Нерухомість Приазовя» і він не може бути прийнятий нотаріусом в якості документа, що посвідчує право власності в звязку з недодержання вимог ст. 227 ЦК УРСР в частині його нотаріального посвідчення. Просила визнати дійсним договір купівлі-продажу цілого домоволодіння по вул. Корабельній,53 в м. Бердянську, який укладено 18.12.1997 року на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазовя» за №335. Визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з прибудовами, розташований за адресою: м. Бердянськ вул. Корабельна,53, яке відкрилося після смерті [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник Бердянської міської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував. Представник Бердянської нотаріальної контори в судове засідання на зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 18.12.1997 року, який було зареєстровано на БРТБ «Нерухомість Приазовя» [PERSON] продав, а [PERSON] купила житловий будинок за адресою: м. Бердянськ, вул. Корабельна,53. Зазначена угода була зареєстрована в Підприємстві з технічної інвентаризації м. Бердянська 18.12.1997 року (а.с.8). Із довідки-характеристики Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міськради №1122 від 12.09.2016 року видно, що право власності на житловий будинок №53 по вул. Корабельній у м. Бердянську зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, який зареєстровано на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазовя» від 18.12.1997 року №335 (а.с.4). Згідно з п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України (в редакції 2003 року), суд застосовує норми Цивільного Кодексу України ( в редакції 1963 року), діючого на момент виникнення правовідносин. Згідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України ( в редакції 1963 року) якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд може на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не потребується. У судовому засіданні встановлено, що покупець оплатив продавцю вартість нерухомого майна, останній передав покупцю предмет договору купівлі - продажу, покупець зареєстрував нерухомості за собою в БКПТІ Бердянської міськради, що свідчить про виконання сторонами всіх зобов'язань за угодою, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що свідчить про втрату можливості посвідчити угоду нотаріально і є підстави для задоволення позову та визнання угоди дійсною. Згідно свідоцтва про смерть серія І-ВЛ №525542 від 14 січня 2016 року [PERSON] померла 11 січня 2016 року (а.с.3). Судом встановлено, що після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді на житлового будинку №53 по вул. Корабельній у м. Бердянську. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Родинний звязок між померлою [PERSON] та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження від 17.08.2016 року (а.с.14) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с.12), з яких видно, що спадкодавець [PERSON] приходиться позивачу мамою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За повідомленням Бердянської державної нотаріальної контори від 29.06.2017 року №2758/02-14, після померлої 11 січня 2016 року [PERSON] до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області звернулась 28.03.2016 року [PERSON], дочка померлої, з заявою про прийняття спадщини за законом. Нотаріальний заповіт спадкодавець не залишила (а.с.43). Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивач прийняла спадщину, оскільки в установлений законом строк подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги, що оформити спадщину в нотаріальній конторі позивач не в змозі, що підтверджується постановою від 16.09.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері 11 січня 2016 року [PERSON], [INFO], на житловий будинок 53 по вул. Корабельній в м. Бердянську, тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку по вул. Корабельній,53 в м. Бердянську. Позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок з прибудовами, але у судовому засіданні встановлено, що літня кухня-вбиральня літ. «Т», літні кухні «У,Ф», сарай «Ж», господарські будівлі «Х,Ч», вбиральня-душ літ. «Я» та душ «Л» є самовільними спорудами (а.с.5). Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Судом встановлено, що спадкодавцем [PERSON] на території домоволодіння по вул. Корабельній,53 в м. Бердянську побудовано самовільні споруди і за ч. 2 ст. 376 ЦК України вона не набула право власності на них, а тому до спадкоємця перейшло право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі цього будівництва, а не на самі самовільні споруди. За таких обставин до складу спадщини не входять самовільно збудовані літня кухня-вбиральня літ. «Т», літні кухні «У,Ф», сарай «Ж», господарські будівлі «Х,Ч», вбиральня-душ літ. «Я» та душ «Л», тому вимоги про визнання права власності на них не можуть бути задоволені.

Outcome: partial