Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], 24.06.2005 року. В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 17 лютого 2009 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Вказує, що відповідач не надає коштів на утримання дитини, хоча є працездатним, інших утриманців не має. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень щомісячно з подальшою їх індексацією , починаючи з дня пред»явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст.199 СК України до досягнення дитиною 23 років. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився , про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, подав до суду відзив на позов, у якому вказав, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього на утримання його доньки аліментів у розмірі 972 гривні щомісячно. Вказує, що регулярно надає кошти на утримання дитини, на даний час офіційно не працевлаштований, його заробітки носять непостійний (сезонний) характер. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, інших дітей на утриманні не має, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається із матеріалів справи дитина [PERSON], [INFO] є неповнолітньою, а отже позовна вимога про стягнення аліментів на її утримання в порядку ст.. 199 СК України заявлена передчасно, оскільки передбачає порядок стягнення аліментів на повнолітніх дітей які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved