Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 45.794,74 грн., посилаючись на ті обставини, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21.03.2013 року [PERSON] було стягнуто на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до його повноліття. Однак, внаслідок невиконання відповідачем вказаного рішення суду щодо сплати аліментів, за ним станом на 01.07.2014 року утворилась заборгованості у сумі 13.711 грн., а тому вона змушена звертатись до суду з вказаним позовом. В ході розгляду справи судом, до участі у розгляді даної справи, в якості третьої особи, було залучено Відділ ДВС Деснянського РУЮ у м.Києві, де на виконання перебуває зазначене рішення. Позивач та її представник - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні. Пояснив, що вимоги позивача є необґрунтованими, так як ним проводилась сплата аліментів на картковий рахунок позивача через послуги банку в мережі інтернет, однак в подальшому здійснити такі виплати не виявилося можливим, оскільки картковий рахунок позивача, що обслуговувався, виявився закритим. Також позивач зазначив, що у зв'язку з вищевказаними обставинами він з даним питанням звертався до державного виконавця, на виконанні в якого перебуває виконання рішення суду, щодо стягнення з нього аліментів, тобто ним вчинялися усі можливі заходи щодо виконання вказаного рішення. Представник третьої особи - Відділу ДВС Деснянського РУЮ в м.Києві - Петрова А.І. позовні вимоги не визнала, зазначила, що розмір заборгованості по аліментам значно менший, ніж розмір заборгованості визначений позивачем, а тому розмір пені розрахований невірно. Заслухавши пояснення позивача та її представника - [PERSON], відповідача та представника третьої особи - Петрової А.І., дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21.03.2013 року, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно починаючи з 14.02.2013 року і до повноліття дитини, та на підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист №2-4754/1999 від 05.01.2011 року (а.с.11-12 ,82-83). Постановою державного виконавця Відділу ДВС Деснянського РУЮ в м.Києві від 20.03.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого документу (а.с.79). Відповідно до вимог ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні представником Відділу ДВС Деснянського РУЮ в м.Києві - Петровою А.І., було надано розрахунок заборгованості по аліментах, проведений станом на 21.10.2014 року, з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів становить 3.400,60 грн. (а.с.57). В подальшому, позивач та її представник - [PERSON] зазначили суду про свою згоду з вказаним розрахунком та просили суд стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів, відповідно до розміру загальної заборгованості по аліментів, виходячи з розміру боргу станом на 21.10.2014 року. Таким чином, суд приймає до уваги саме зазначений розрахунок, так як саме в ньому здійснено розрахунок заборгованості з урахуванням сплачених відповідачем сум, проти чого не заперечували позивач та її представник. У відповідності до вимог ч.1 ст.196 СК України, встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України № 6-81 цс13 від 11.09.2013 року, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Так, розмір заборгованості по сплаті аліментів за березень 2013 року (відповідно до розрахунку, що враховується судом до уваги) складає 400 грн., пеня стягується у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пеня складає 124 грн. (розрахунок: 400 грн. : 100% х 1% х 31 (кількість днів у місяці) = 124 грн.). Відповідно до зазначеної методики розрахунку розміру пені, розмір пені за період з березня 2013 року до 01.07.2014 року складає: 2013 рікборгК-сть днівпеняберезень40031124липень38531119,60серп ень3003193вересень50030150листопад400301202014 рік Березень385,8031119,60Травень40031124Червень400311 24(Всього) 974,20 А всього, відповідно до проведеного вище розрахунку за період з березня 2013 року до 01.07.2014 року, пеня складає 974,20 грн. Проаналізувавши всі, у сукупності, зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла саме з вини [PERSON] При цьому, суд не приймає, як доказ відсутності вини відповідача, твердження [PERSON], щодо неможливості проведення сплати аліментів на картковий рахунок позивачки, оскільки він був заблокований, з тих підстав, що з наданої виписки по картковому рахунку [PERSON] та з наданих у судовому засіданні особистих пояснень останньої, вбачається, що дану картку було заблоковано в жовтні 2014 року, а заборгованість по сплаті відповідачем аліментів виникла з березня 2013 року. У зв'язку з наведеним, суд дійшов висновку про доведення позовних вимог в частині вини відповідача у виникненні заборгованості по стягнутим з нього аліментам у повному обсязі, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. пропорційно до частки задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial