overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 18.09.2013 року. Шлюбні відносини розпалися з 25 вересня 2013р. у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначила, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна подружжя та місця проживання дітей не мають. Позивачка [PERSON]. надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та зазначила, що після розірвання просить залишити прізвище «[PERSON]» Відповідач [PERSON] надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 18.10.1997 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сімї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначила, що від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна подружжя та місця проживання дитини не мають. Позивачка надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та зазначила, що після розірвання просить залишити прізвище «Черипко». Відповідач надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 18 лютого 2010 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне господарство не веде. Суперечок про визначення місця проживання дитини та розподілу майна немає. Позивачка [PERSON] надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та зазначила, що після розірвання просить залишити прізвище «[PERSON]» Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим справу розглянуто відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 19.04.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне господарство не веде, спір про визначення місця мешкання дитини відсутній. У судовому засіданні позивачка [PERSON] присутня не була, надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був, надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 19.08.2010 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися з січня 2014 року у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне господарство не веде, спору про місце проживання дитини та розподілу майна немає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] присутня не була, надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим справу розглянуто відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 19.09.2009 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. З 28.05.2016 року мешкають окремо. Зазначила, що від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна подружжя та місця проживання дитини не мають. Позивачка [PERSON] надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 19.10.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне господарство не веде, спір про визначення місця мешкання дитини відсутній. У судовому засіданні позивачка [PERSON] присутня не була, надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був, надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 19.10.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сімї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне господарство не веде, спір про визначення місця мешкання дитини відсутній. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні позивачка [PERSON] присутня не була, надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був, надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 19.12.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне господарство не веде, спір про визначення місця мешкання дитини відсутній. У судовому засіданні позивачка [PERSON] присутня не була, надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також присутній не був, надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 20.08.1988 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сімї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначила, що від шлюбу мають повнолітню дитину. Спору про поділ майна подружжя та місця проживання дитини не мають. Позивачка [PERSON] надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила, що примирення неможливе. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні присутній не був по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved