Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки в розмірі 1/3 частини її заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування якого посилається на те, що вона з відповідачем з 2016 року не проживають разом і з цього часу [PERSON] вихованням дочки не займався та не займається, не цікавиться її здоров`ям. Ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків щодо доньки, створює умови, які шкодять її інтересам, позбавляють можливості жити в повноцінній сім`ї. Батько участі у вихованні доньки не приймає, матеріально її не забезпечує, тому вона просить також стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/3 частини її заробітку щомісячно до її повноліття. Позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, заявою від 25.01.2019 року погодився про позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] та просив справу розглядати у його відсутність. Представник третьої особи органу опіки і піклування Сарненської РДА Гаврилюк Р.Б. висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та позов підтримав підтримав. Дослідивши документи і матеріали справи, з`ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . З 2016 року батько [PERSON] участі у вихованні, утриманні дитини не приймає. Так, з висновку органу опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області від 13.05.2019 року вбачається, що відповідач тривалий час неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки стосовно малолітньої [PERSON] , не надає матері дитини жодної підтримки для створення умов для повноцінного утримання дочки та не бере участі у її вихованні. Вихованням та утриманням малолітньої дитини займається мати [PERSON] . Для дитини створені задовільні умови проживання, вона забезпечена всіма необхідними речами. Згідно рішення Сарненського районного суду від 10 грудня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Заявою від 25.01.2019 року завіреною приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Лафінчук Б.Р. добровільно відмовився від батьківських прав у відношенні [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від обов`язку по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, не цікавиться її долею, в зв`язку з чим у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України його слід позбавити батьківських прав. Крім того, відповідно до абз.7 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька i (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним. На підставі частини 1 статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 26 грудня 2019 року. За ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 164,181 СК України,

Outcome: approved