Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 01 квітня 2021 року Суворовським районним судом в рамках цивільної справи № 523/4631/21, видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% відсотків прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 березня 2021 року і до досягнення повноліття найстаршої дитини. Позивачка стверджує, що вона не має можливості виконати судове рішення, оскільки вона не працює, у зв`язку з карантином не може знайти себе роботу, а тому просить зменшити розмір аліментів по 1255 гривень на кожну дитину до досягнення повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що позивачка має можливість сплачувати аліменти, але не більше 3000 гривень в місяць на всіх дітей. Представник відповідача позовні вимоги просили залишити без задоволення у повному обсязі, оскільки відсутні докази того, що змінився матеріальний стан позивачки, а також, що вона неспроможна сплачувати аліменти. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що наказом 01 квітня 2021 року Суворовським районним судом в рамках цивільної справи № 523/4631/21, видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% відсотків прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 березня 2021 року і до досягнення повноліття найстаршої дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що позивачкою не надано суду належних та достатніх доказів того, що у позивачка є зміни у матеріальному або сімейному стані, а також, що вона неспроможна виконати судове рішення. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Суд вважає, що зменшення розміру аліментів за даних обставин, призведе до погіршення матеріального утримання дітей, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed