Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 жовтня 1998 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , 1999 року народження, яка на даний час є повнолітньою та [PERSON] , 2006 року народження. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, протягом 10 років сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, дійсні причини позову про розірвання шлюбу приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 09 жовтня 1998 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 09 жовтня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 1187. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 18 вересня 2006 року стверджується народження у сторін [INFO] доньки [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Причиною припинення шлюбних відносин являється те, що між сторонами, як вказує позивач, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Сім`я розпалася, оскільки сторони тривалий час спільно не проживають і не ведуть спільного господарства, та існує формально. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved