Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20 травня 2015 року рішенням Старовижівського районного суду Волинської області було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільна дитина сторін проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Натомість відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у вихованні, не цікавиться життям, тобто фактично ухиляється від виконання своїх батьківській обов'язків. Крім цього, позивач зазначає, що угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Вказує, що відповідач офіційно не працює, періодично їздить на сезонні роботи, крім того має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Посилаючись на зазначені обставини, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У поданому відзиві від 27 червня 2018 року на позов заперечив проти позову, вказуючи, що позовні вимоги визнає частково. Зокрема зазначив, що не має регулярного доходу та офіційного заробітку, веде особисте селянське господарство, проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою в її будинку, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Крім того вказав, що особистого майна він не має. Таким чином, виходячи з наведеного, відповідач просив позов задовольнити частково та стягнути з нього в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. У поданій суду заяві від 04 липня 2018 року зазначила, що погоджується з розміром аліментів, які погоджується сплачувати відповіідач на її користь та не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (аркуш справи 5). Довідкою про склад сім'ї, виданою Мизівською сільською радою Старовижівського району Волинської області від 19 квітня 2018 року № 158 доводиться та обставина, що дитина проживає з позивачем (аркуш справи 7). Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід, крім спільної з позивачем дитини має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Згідно з частиною 1 статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини: відповідач має нерегулярний дохід, працює за наймом, крім спільної з позивачем дитини має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Позивач ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, самостійно не може утримувати дитину. Крім того, суд враховує, що у відповідності до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що відповідач погоджується сплачувати аліменти, однак у меншому розмірі ніж просить позивач (аркуш справи 24). Із поданої позивачем заяви (аркуш справи 30) встановлено, що фактично розмір аліментів між сторонами узгоджено у розмірі 1000 грн. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-19, установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 липня 2018 року (на момент розгляду справи) для дітей віком від 6 до 18 років - 1944 гривні. Таким чином, враховуючи, що обов'язок утримувати дітей до досягнення повноліття покладений на обох батьків, матеріальний стан позивача, відповідача, який сплачувати аліменти на утримання дитини погодився, суд приходить до висновку, що розмір аліментів в сумі 1000 гривень щомісячно на утримання дитини, що приблизно дорівнює 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком від 6 до 18 років є обґрунтованим, і відповідає інтересам дитини. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved