Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Синьківської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Медова, 8 у с.Синьки Благовіщенського району Кіровоградської області. На обґрунтування позову вказала, що вказаний будинок належав [PERSON], який помер 10.08.2002 року. Єдиним спадкоємцем його майна був [PERSON]. 20.05.2006 року позивачка купила у [PERSON] вказаний будинок з надвірними будівлями, сплативши за нього 2000 грн. При цьому нотаріально угоду не посвідчили, оскільки на той час [PERSON] ще не оформив на нього спадщину. [PERSON] зобовязався нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, але 14.09.2009 року він помер не посвідчивши договір. З 2006 року позивачка проживає у вказаному будинку. Вважаючи, що добросовісно заволоділа вказаним будинком, володіє ним відкрито і безперервно з 2006 року, посилаючись на ст.344 ЦК України позивачка просить визнати за нею право власності на нього за набувальною давністю. Позивачка та відповідач в підготовче судове засідання не зявились. Про дату, час і місце судового розгляду оповіщені у встановленому законом порядку. Позивачка подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Від Синьківської сільської ради представник до суду не зявився. Від ради надійшов лист про визнання позовних вимог та клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до змісту ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідачами вимог закону, прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено: Відповідно до Довідки Синьківської сільської ради від 20.11.2017 року № 753 житловий будинок по вул. Медова (Куйбишева), 18 у с.Синьки Благовіщенського району Кіровоградської області числиться за [PERSON], який помер 10.08.2002 року і у ньому з 2006 року проживає без реєстрації місця проживання [PERSON] (а.с.7) Відповідно до заповіту, посвідченому 14.02.1983 року Синьківською сільською радою, [PERSON] заповідав належний йому будинок у с. Синьки [PERSON] (а.с.5). Відповідно до Розписки б/н від 05.05.2005 року [PERSON] отримав 2000 грн. від [PERSON] за будинок, що розташований по вул. Куйбишева, 8 у с.Синьки Благовіщенського району Кіровоградської області (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть 1-ОЛ № 094949 [PERSON] помер 14.09.2009 року Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до змісту ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до змісту ч.4 вказаної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що будинок, що є предметом спору, був власністю [PERSON], який помер 10.08.2002 року. Позивачка добросовісно заволоділа вказаним будинком 20.05.2006 року і з тих під відкрито, безперервно володіє ним протягом періоду більшого, ніж десять років. Тому вона має право на набуття права власності на це майно за набувальною давністю.

Outcome: approved