Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що 10.01.2017 року вона, [PERSON], уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 10.01.2017 року зроблено запис № 08, що підтверджується cвідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 147637. Пояснює, що з моменту одруження сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, виховання дітей тощо. Стверджує, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають батьки та інші члени сім'ї, друзі та колеги; відповідач не бажає зрозуміти сутності проблем, які виникають в неї, він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати відносини нема. Вказує, що шлюб сторони розривають вперше. Спору між нею та відповідачем щодо поділу спільно нажитого майна немає. Заявляє, що даний позов не предявляється протягом її вагітності чи протягом одного року після народження дитини. Також позивач зазначає, що після розірвання шлюбу має намір змінити своє теперішнє прізвище «Аграновська» на дошлюбне прізвище «Щубелка». На підставі вищевикладеного позивач просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу змінити її прізвище «Аграновська» на дошлюбне прізвище «Щубелка». 22.03.2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено підготовче судове засідання на 24.04.2018 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак, через канцелярію суду 24.04.2018 року надійшла заява представника позивача [PERSON] від 23.04.2018 року про надання документів та розгляд справи без його участі. Водночас, до вказаної заяви долучено: заяву [PERSON] від 26.02.2018 року про розгляд справи без її участі, в якій остання зазначає, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити його; заяву [PERSON] про незастосування строку для примирення подружжя від 26.02.2018 року, в якій остання зазначила, що разом із [PERSON] не проживає однією сім'єю більше трьох місяців, спільні неповнолітні діти відсутні, відсутнє спільно нажите майно, вона планує створити нову сімю, а також ордер від 23.04.2018 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, подав 24.04.2018 року через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що не заперечує проти задоволення позову ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2017 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 08, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 147637, виданим 10.01.2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обовязків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони тривалий час сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем та не бажає з ним проживати. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Що стосується вимоги позивача про зміну її прізвища «Аграновська» на дошлюбне прізвище «Щубелка», то така підлягає задоволенню. Так, відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved