Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності. В обґрунтуванні заявлених позовних вимог посилався на те, що відповідач [PERSON] є її рідним братом. Мати [PERSON] , [INFO] , та батько [PERSON] , [INFO] , з 03.09.1959 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу батьки в 1973 році за договором купівлі-продажу придбали домоволодіння [ADDRESS] , в якому до кінця свого життя проживали та були зареєстровані. Право власності на домоволодіння було зареєстровано за [PERSON] . [INFO] помер батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 1\\2 частину зазначеного вище домоволодіння. 19.08.2008 року позивачка звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою № 1779 про прийняття спадщини у спадковій справі № 1108/2008. [PERSON] та відповідач [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки проживали разом із спадкодавцем на час його смерті. Позивачка вважає, що після смерті батька вона, моя мати і брат успадкували право власності на 1\\6 частину домоволодіння за кожним, а частка матері - [PERSON] в праві власності на домоволодіння разом із спадковою часткою склала 2/3 частини. За життя мати своє право на спадщину не оформила. [INFO] померла - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 2\\3 частини домоволодіння [ADDRESS] . У встановлений законом строк після смерті спадкодавця позивачка звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак державний нотаріус повідомив про те, що спадкодавець [PERSON] за життя склала заповіт на користь відповідача - [PERSON] , якому заповідала все домоволодіння [ADDRESS] , який прийняв спадщину, а тому позивачка не має права спадкування після смерті матері. На думку позивача вона має право на 1\\6 частину спірного домоволодіння в порядку спадкування лише після смерті батька - [PERSON] Однак після надання всіх необхідних документів для оформлення спадкових прав, 23.05.2019 року державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] після гр. [PERSON] , померлого [INFO] . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії зазначено те, що « [PERSON] мав право на 1\\2 частку вищезазначеного житлового будинку, як майна, що є спільною сумісною власністю подружжя згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, але він не подавав заяву про визначення частки в спільному майні подружжя, та за життя не отримав свідоцтво про право власності на 1\\2 частину вищезазначеного майна.» 10.06.2019 року позивачка через свого представника звернулась до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, з даних якого їй стало відомо про те, що 09.04.2019 року державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на спірне домоволодіння в цілому за відповідачем [PERSON] , якому 09.04.2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину серія та номер : 4-147. Позивача вважає, що зазначене свідоцтво підлягає визнанню частково недійсним на 1\\6 частину спірного домоволодіння, та за [PERSON] має бути визнано право власності на 1\\6 частину спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом, оскільки незважаючи на те, що право власності на домоволодіння було зареєстровано лише за матір`ю - [PERSON] , після смерті [INFO] батька [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину спірного домоволодіння, яку позивачка прийняла відповідно до вимог чинного законодавства. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд визнати частково недійсним на 1\\6 (одну шосту) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , видане Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою 09 квітня 2019 року на ім`я [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1\\6 (одну шосту) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку загального провадження. 09 жовтня 2019 року представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву у якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачкою не надано доказів прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] , крім того просив застосувати строк позовної давності. 16 жовтня 2019 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська витребувано з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори (Місцезнаходження - вулиця Радистів, будинок 8, місто Дніпро, 49023, ЄРДПОУ 02890966) належним чином завірену копію спадкової справи № 1108/2008 після смерті [PERSON] і належним чином завірену копію спадкової справи № 258/2016 після смерті [PERSON] . Також призначено по цивільній справі судову будівельно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Січеславська, 17/361. 13 січня 2020 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська відмовлено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз у погодженні строку проведення судової будівельно-товарознавої експертизи, призначеної ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2019 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності, а матеріали справи - повернути без виконання. 14 січня 2020 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська призначено по цивільній справі судову будівельно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Івченку Володимиру Володимировичу, на вирішення експертизи поставлено питання «Який розмір ринкової вартості 1/6 частини домоволодіння [ADDRESS] ?». 31 травня 2021 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явились,представник відповідача надав заяву у якій просила суд відмовити у задоволенні позову та проводити розгляд справи у її відсутність,. Представник третьої особи Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкових справ після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 03.09.1959 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі (а.с.86). [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження (а.с.7,121). В період шлюбу [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу було придбано житловий будинок [ADDRESS] , право власності не який було зареєстровано за [PERSON] (а.с. 102-103). [INFO] помер [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] також за данною адресою були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . 19.08.2008 року [PERSON] звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою № 1779 про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] померла - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть(а.с.9). 14 березня 2008 року [PERSON] було складено Заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Криворотько В.М.(а.с.128). [PERSON] звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.112). Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. від 23 травня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене майно (а.с.109). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України дають можливість подружжю зробити поділ (виділ) майна, але за їх життя, шляхом укладення відповідних договорів. Натомість, у разі смерті одного з подружжя, який не є «титульним» власником, засування поділу (виділу) частки шляхом видачі свідоцтва про право власності виключається з огляду на наступне. Відсутнє волевиявлення сторін. У зв`язку із смертю фізичної особи припиняється її цивільна правоздатність (ст. 25 ЦК України). Ця позиція підтверджується і судовою практикою. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що визначення судами частки подружжя у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно (квартиру) за померлими суперечить вимогам статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, статей 27-31 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки судом вирішується питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв`язку зі смерю не мають цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. Право власності нерозривно пов`язане з особою власника і у разі смерті такої особи, право власності припиняється автоматично (частина одинадцята статті 346 ЦК України). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Так за свого життя батько позивача та відповідача [PERSON] не отримував свідоцтва про право власності на домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] . Отже, позивачкою не надано достатніх доказів та не доведено факт прийняття нею спадщини у розмірі 1/6 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи(ч.1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , отже позивач не набувала права власності в порядку спадкування тому суд вважає відмовити [PERSON] у задоволенні позову.

Outcome: dismissed