Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 10.02.2006 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], 25.10.2007 р.н та [PERSON], [INFO] Позивачка вказує, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча офіційно працює в Ковельському МВ УМВС України на посаді помічника чергового, отримує заробітну плату, а отже зможе надавати грошову допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка сама не взмозі утримувати дітей, оскільки їх рівень матеріального забезпечення постійно зростає, а тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З свідоцтва про одруження серії І-ЕГ №2178335 виданого в с.Грабове Шацького району Волинської області убачається, що 10.02.2006 року [PERSON] вступив в юридичний шлюб із [PERSON], про що зроблено актовий запис №1. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №063008 від 30.10.2007 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №115669 від 27.04.2010 року). Також, як встановлено в судовому засіданні відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не виконує батьківських обов'язків, хоча із довідок №56 від 18.05.2015 року та №116 від 15.09.2015 року, виданих Ковельським МВ УМВС України у Волинській області убачається, що відповідач [PERSON] працює на посаді помічника чергового в Ковельському МРВ УМВС України у Волинській області, отримує заробітну плату, а отже має можливість надавати грошову допомогу на утримання неповнолітніх дітей без погіршення його матеріального стану. Доказів, які б спростовували дані обставини, стороною відповідача суду не надано. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, згідно ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає підставною вимогу позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей саме в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved