Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб, що був зареєстрований між нею та відповідачем 08.01.2006 року у відділі РАЦС Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що шлюбні відносини з відповідачем поступово погіршувались, оскільки чоловік нехтував сімейними цінностями, у сім`ї часто виникали сварки, що негативно позначалось на психологічному стані дитини, а їй приносило душевні страждання. Врешті це призвело до фактичного розпаду сім`ї, та на теперішній час вони проживають порізно, спільного господарства не ведуть, і жодних відносин не підтримують, тому не вбачаючи підстав для його збереження, позивач просила шлюб розірвати. У судове засідання 13.06.2016 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявилися. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Вказувала, що примирення між сторонами не відбулось, а тому позовні вимоги просить задоволити. Відповідач [PERSON], також надав до суду письмову заяву, в якій також просив справу розглянути за його відсутності та шлюб розірвати. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 08.01.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 014554. Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом із позивачем. Як випливає із змісту позовної заяви та наданих сторонами в судовому засіданні 24.03.2016 року пояснень, в період шлюбного життя між сторонами через різні погляди на сім`ю виникали конфлікти та суперечки, внаслідок чого вони припинили спільне проживання, протягом останніх півроку мешкають порізно, подружніх стосунків не підтримують та їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам як позивача, так відповідача, оскільки у наданий судом строк для примирення відновлення шлюбного життя між сторонами не відбулось, їхня сім`я розпалась остаточно, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 24.03.2016 року сторонам було надано строк для примирення два місяці, але, як зазначила позивач в наданій до суду заяві, примирення між подружжям не відбулося, а відповідач у свою чергу теж не надав суду жодного доказу на підтвердження факту відновлення подружнього життя та в заяві від 13.06.2016 року вказав, що із [PERSON] не примирився. Отже, на думку суду, подальше спільне життя подружжя є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved