Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою у якій просить суд ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у якій просить стягувати з [PERSON] у її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 50 % від усіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати за подання позову в частині розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між нею та відповідачем 14.03.2014 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області було розірвано зареєстрований їх шлюб. Проте судом у вищевказаному рішенні не було вирішено позовну вимогу щодо стягнення з відповідача у її користь аліментів на утримання малолітніх дітей. Окрім того судом не вирішено питання про розподіл судових витрат у вигляді сплати судового збору за подання позову в частині розірвання шлюбу, а тому вона змушена звернутись до суду із даною заявою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні подану нею заяву підтримала в повному обсязі, вказав, що оскільки, рішенням суду позовні вимоги задоволено, тому відповідно но норм чинного законодавства, просить покласти понесені нею судові витрати у даній справі на відповідача, а також просить стягувати з [PERSON] у її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 50 % від усіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття. Відзначила, що їй відомо про те, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів було залишено судом без розгляду, оскільки нею було заявлено відповідне клопотання. Відповідач [PERSON]. В.Р. в судовому засіданні не заперечив щодо стягнення з нього в користь позивача сплаченого нею судового збору, вимоги про стягнення аліментів заперечив. Заслухавши пояснення заявника, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що заяву слід задовольнити частково виходячи із наступного. Судом встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.03.2014 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, та за позивачем [PERSON] залишено дошлюбне прізвище Пелих. Одночасно із вищевказаного рішення вбачається, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат у вигляді сплати судового збору за подання позову в частині розірвання шлюбу. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, у випадках коли стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. В свою чергу ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачає, що при подачі позовної заяви немайнового характеру сплачується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на 1 січня календарного року становить 243,60 грн. Відтак вимога заявниці [PERSON] про стягнення в її користь судового збору підлягає до задоволення. Щодо заявлених вимог про стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 50 % від усіх видів заробітку відповідача і до досягнення дітьми повноліття необхідно відзначити наступне. З матеріалів цивільної справи вбачається, що у відповідності до ухвали судового засідання Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.03.2014 року позивачем [PERSON] заявлено клопотання, щодо залишення позовної заяви в частині вимог про стягнення аліментів - без розгляду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 своєї Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Зважаючи на те, що ухвалою судового засідання Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.03.2014 року позовні вимоги позивача [PERSON] в частині вимог про стягнення аліментів було залишено без розгляду, а тому, суд вважає відсутніми підстави для ухвалення додаткового рішення, що стосується стягнення аліментів. Враховуючи вищенаведене, а також те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.03.2014 року, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу задоволено повністю, однак судом не вирішено питання розподілу між сторонами судових витрат, суд вважає що у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача у цивільній справі № 442/615/14-ц, з провадженням № 2/442/451/2014 [PERSON] судові витрати у розмірі 243,60 грн. в користь позивача [PERSON] Ураховуючи викладене, та

Outcome: partial