Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця [INFO] від дня набрання законної сили рішення суду, вказуючи на те, що [PERSON], [INFO], є батьком заявниці. В свідоцтві про народження заявниці прізвище батька вказане - Артемов. 26 травня 1981 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Лобанець». Батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 вересня 1981 року, а 27 травня 2003 року їх шлюб було розірвано. В свідоцтві про шлюб про розірвання шлюбу, в свідоцтві про народження заявниці, в свідоцтві про право власності прізвище батька заявниці було вказано - Артемов. При заміні паспорту 23 грудня 2009 року серія КМ №633806 Малиновським РВ ГУМВС України в Одеській області прізвище батька заявниці вказано [PERSON]. Заявниця є єдиною спадкоємицею і в звязку з такими обставинами вона вимушена в судовому порядку оголосити [PERSON] померлим. Інших спадкоємців, крім неї, після смерті її батька немає. Останнє місце проживання батька заявниці [PERSON] є [ADDRESS], а також це і є спадкове майно, на частину якої заявниця має право, як спадкоємниця після смерті свого батька. Заявниця одержати свідоцтво про смерть свого батька у інший спосіб, окрім як звернутися до суду, немає. Заявниця звернулась до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори за місцем знаходження спадкового майна з проханням видачі їй свідоцтво право про спадщину, однак, так як у неї немає свідоцтва про смерть батька, документи у заявниці не прийняли і рекомендували в усній формі звернутися до суду з заявою про оголошення батька померлим. [PERSON], мешкала разом з батьком та матірю - [PERSON] за адресою - [ADDRESS] і 20 липня 1993 року ними була приватизована вищезазначена квартира і передана у спільну сумісну власність. [PERSON] зник 28 січня 2014 року. 12 червня 2014 року мати заявниці [PERSON] звернулася до правоохоронних органів щодо розшуку батька заявниці і з цього приводу у Малиновському РВ ОМУ УМВС України в Одеській області зареєстровані матеріали за єдиним обліком №1576 (талон-повідомлення № 001117) про розшук як безвісно відсутній з 28 січня 2014 року та була заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» 329 від 12 червня 2014 року. 16 серпня 2017 року [PERSON] відділом поліції у м. Одесі заявниці надано витяг з кримінального провадження № 12014160470005118. Станом на теперішній час місцезнаходження [PERSON] не встановлено. 09 липня 2015 року за заявою [PERSON] [PERSON] районним судом м. Одеси було постановлене рішення, яким визнано [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім з 28 січня 2014 року. Всі вжиті заходи установити місце його перебування до задовільних результатів не привели, але до цього часу місцезнаходження батька заявниці не встановлене. Відомостей про те, що він міг змінити місце проживання немає. [PERSON] тривалий час ніде не працював, зловживав алкогольними напоями, часто не ночував вдома. Як вбачається з актів про не проживання, [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з 28 січня 2014 року. Оформити спадщину після смерті батька як спадкоємниця першої черги за законом заявниця не може, так як у неї відсутнє свідоцтво про смерть батька, тому в звязку з такими обставинами вона вимушена звернутися до суду за вирішенням питання про оголошення батька померлим. Заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. До суду надана заява про розгляд справи за відсутністю заінтересованої особи. Суд, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника заявника, ухвалив слухати справу за відсутності заінтересованої особи, що не зявилася, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, пояснення сторони, заслухавши показання свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, з наступних причин. 27 вересня 1981 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], та остання змінила прізвище на «Артемова», про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №464051 від 27 вересня 1981 року, запис №27. Від цього шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], (заявниця по справі), відповідно до свідоцтва про народження серії №1-ЖД №064595 від 25 січня 2007 року, запис №703, де батьками зазначені: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Згідно паспорту громадянина СРСР І-ЖД № 684244 на імя: (російською) [PERSON], [INFO], в графі діти вказана «[PERSON], 20 апреля 1982 г.». На підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 липня 1993 року, яке було видане згідно з розпорядженням (наказом) від 20 липня 1993 року №17324, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №17-24 (дублікат 01 червня 1997 року), вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на правах спільної (сумісної) власності [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON]. Право власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на вищезазначену квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» від 24 лютого 2004 року за №511 пр. стор. 82, реєстр. 388. 27 травня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано, згідно із свідоцтва про розірвання шлюбу від 27 травня 2003 року, запис №205. 24 листопада 2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Лобанець», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №040702 від 24 листопада 2006 року, запис №257. 23 грудня 2009 року на імя [PERSON], [INFO], був виданий паспорт громадянина України серії КМ № 633806 Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. В свідоцтві про шлюб батьків заявниці, про розірвання їх шлюбу, в свідоцтві про народження заявниці, в свідоцтві про право власності на житло, прізвище батька заявниці було вказано - Артемов. [PERSON] зник 28 січня 2014 року, тому 12 червня 2014 року мати заявниці [PERSON] звернулася до правоохоронних органів щодо розшуку батька заявниці і з цього приводу у Малиновському РВ ОМУ УМВС України в Одеській області зареєстровані матеріали за єдиним обліком №1576 (талон-повідомлення № 001117) про розшук як безвісно відсутній з 28 січня 2014 року та була заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» 329 від 12 червня 2014 року. 16 серпня 2017 року [PERSON] відділом поліції у м. Одесі заявниці надано витяг з кримінального провадження № 12014160470005118. Станом на теперішній час місцезнаходження [PERSON] не встановлено. 09 липня 2015 року за заявою [PERSON] [PERSON] районним судом м. Одеси було ухвалено рішення, яким визнано [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім з 28 січня 2014 року. Як вбачається з актів про не проживання, [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з 28 січня 2014 року. Останнє місце проживання батька заявниці [PERSON] є [ADDRESS], а також це і є спадкове майно, на частину якої заявниця має право, як спадкоємниця після смерті свого батька. Згідно листа Управління пенсійного фонду України в [PERSON] районі м. Одеси від 22 лютого 2016 року № 3148/03 на імя [PERSON] повідомлено про запрошення до управління з питання поновлення пенсії. Тобто нарахування пенсії було припинено, оскільки особа її не отримувала. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили відсутність відомостей про [PERSON] з 28 січня 2014 року. На теперішній час заявниця не має можливості оформити спадщину, як спадкоємець 1-ої черги за законом після смерті батька з відсутності свідоцтва про її смерть. Оскільки не усунення судом цих недоліків позбавляє заявницю можливості належним чином розпоряджатися своїми законними правами та інтересами, заявниця вправі вимагати від суду захисту своїх субєктивних прав. Таким чином, у суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, відомостям які містяться в інших зібраних в справі доказах. У відповідності до ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати ї загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Пунктом 13 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку. З урахуванням змісту цієї норми суд вважає за необхідне оголосити померлим [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця [INFO] від дня набрання законної сили рішення суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 249 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Outcome: approved