Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 14 грудня 1989 року по 27 грудня 2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні. 13 березня 2015 року сину виповнилось 18 років. Син продовжує навчання на третьому курсі денної форми «Запорізького будівельного коледжу», форма навчання бюджетна. Позивач не працює, перебувала на обліку з 19.02.2015 року по 23.11.2015 року як безробітна у Запорізькому міському центрі зайнятості, однак за станом здоровя не має можливості працевлаштуватися, так як згідно висновку комісії ЛПЗ ЦЛ Орджонікідзевського району м. Запоріжжя їй рекомендована робота, не повязана з тривалими фізичними навантаженнями. Син для продовження навчання потребує матеріальної допомоги, яка повязана з його навчанням. Відповідач працює, має постійний заробіток, отже, має можливість надавати допомогу дитині. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі ? частини його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною 23 років за умови продовження дитиною навчання. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності без проведення фіксації судового засідання технічними засобами. У заяві вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями про вручення, однак конверти з поштовими відправленнями судових повісток були повернуті на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про відмову відповідача від отримання судової повістки на поштовому відділенні. Причин неявки відповідач суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності відповідач не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.12.1989 р. по 27.12.2013 р., від якого мають повнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 046040, виданим повторно Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України 05 жовтня 2006 року, актовий запис № 180 від 10 квітня 1997 року. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно з ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як розяснено у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Судом встановлено, що [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання «Запорізького будівельного коледжу», форма навчання бюджетна. Термін закінчення навчального закладу 01.02.2017 року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 10 травня 2016 року № 134. [PERSON] знаходиться на утриманні матері, позивача по даній справі, з нею мешкає, що підтверджується довідкою про склад сімї від 12 травня 2016 року № 401, виданою ЖСК -1 Трестом «Запоріжбуд» і метисного заводу. Позивач [PERSON] на даний час не працює, перебувала на обліку з 19.02.2015 року по 23.11.2015 року як безробітна у Запорізькому міському Центрі зайнятості, однак за станом здоровя не має можливості працевлаштуватися, так як згідно висновку комісії ЛПЗ ЦЛ Орджонікідзевського району м. Запоріжжя їй рекомендована робота, не повязана з тривалими фізичними навантаженнями, що підтверджується довідкою Запорізького міського центру зайнятості від 12.05.2016 року № 2410 та медичною довідкою ЛПЗ ЦЛ Орджонікідзевського району м. Запоріжжя № 9 від 26.03.2015 року, копією трудової книжки позивача БТ-ІІ № 1035769. Як вбачається з довідки ПАТ «Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь» від 27 квітня 2016 року № 16/400, відповідач працює на вказаному підприємстві у ЦРМП на посаді огнеупорщика, та його дохід за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року склав 15\~616,52 гривень. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182\~\~Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інше. У судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, має постійний доход, відомості про наявність в нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб в матеріалах справи немає, отже, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Таким чином, аналізуючи усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі ? всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня подання позову до суду, тобто з 16 травня 2016 року, до досягнення дитиною двадцяти трьох років. На підставі частини 3 статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 551 гривень 20 копійок. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57- 61, 64, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved