Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 26760 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 802,80 грн. та судові витрати та банківську комісію в сумі 778,40 грн. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що відповідач [PERSON]М є давнім товаришем її сина [PERSON]. У квітні 2017 року, точну дату не памятає, відповідач разом з її сином прийшов до них додому та став просити у борг гроші, а саме 1000 доларів США, так як у нього виникли великі фінансові труднощі у м. Харкові, які потрібно терміново вирішити. Звертатися за допомогою до свого батька він не хотів. Зважаючи на дружні відносини сина та відповідача, позивач з дозволу чоловіка, дала в борг відповідачу суму, яку він просив, а саме 1000 доларів США, а відповідач зобовязався повернути взяті у борг кошти протягом року, тобто не пізніше квітня 2018 року. Боргову розписку з відповідача позивач не брала, довіряючи його чесності та репутації батьків. У квітні 2018 року відповідач борг не повернув, просив відстрочити термін повернення ще на півроку, на що позивач погодилась. Через півроку борг відповідач також не повернув, знову став просити відстрочку ще на півроку. Позивач знову погодилась, але попросила написати розписку в якій вказати розмір його боргу та точну дату його повернення, що відповідач і зробив 07 жовтня 2018 року та власноручно написав боргову розписку, в якій вказав розмір та дату повернення боргу до 01 квітня 2019 року. У вказаний у розписці термін відповідач борг не повернув. На вимоги позивача повернути борг відповідач щоразу надає обіцянки, але не виконує їх і не повертає борг навіть частинами. 1000 доларів США, на день звернення до суду 11.04.2019 року за офіційним курсом НБУ (за 1 долар 26,76 грн.) становить 26760 грн. Позивач в судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримує свій позов та просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої він визнає позовні вимоги та просить розгляд справи проводити за його відсутності. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що в квітні 2017 року [PERSON] отримав від [PERSON] позику, а саме грошові кошти у сумі 1000 доларів США та зобовязався повернути їх до 01.04.2019 року, що підтверджується розпискою від 07.10.2018 року (а.с. 9).. Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобовязання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Стаття 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. В підтвердження позову в матеріалах справи є письмові докази: розписка про отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 1000 доларів США від [PERSON] (а.с. 9); копія паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків [PERSON] (а.с. 6-8). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 26760 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 802,80 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 623, 625,1046-1050 ЦК України та

Outcome: approved