Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить постановити рішення про визнання за нею права приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею - 0,1000 га, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 26.11.2007 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.06.2012 року, реєстр №901, що продана їй відповідачами за 25 000 грн. за попереднім договором купівлі - продажу від 29 липня 2016 року. Та стягнути з відповідачів на користь позивачки понесені судові витрати. Позов мотивує тим, що відповідно до попереднього договору купівлі-продажу, укладеного 29 липня 2016 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відповідачі продали позивачці земельну ділянку площею - 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], за 25000 грн. Дана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності серії [NUMBER] від 26.11.2007 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.06.2012 року, реєстр№901. Грошові кошти позивач сплатила відповідачам під час підписання попереднього договору, а вони у свою чергу передали їй документи на об'єкт купівлі-продажу. Під час укладення даного правочину сторонами було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору. Однак, в подальшому [PERSON] та [PERSON] ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а тому [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила слухати справу у її відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду письмові заяви в яких позовні вимоги визнали повністю, просили слухати справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення виходячи з наступного: Судом встановлено, що 29.07.2016 року сторони уклали попередній договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбала за 25000 грн. у [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею - 0,1000 га. Однак, оформити на себе право власності на придбану земельну ділянку [PERSON] позбавлена можливості, у зв'язку з тим, що відповідачі ігнорують її прохання з'явитись до нотаріальної контори для посвідчення договору купівлі-продажу, а без їх особистої участі це зробити неможливо. При цьому між сторонами відбулося повне виконання істотних умов договору, а саме: відповідачі отримали оплату за договором та передали позивачці всі документи на придбану земельну ділянку. Вона прийняла документи, фактично почала використовувати земельну ділянку. Згідно з ст. 655 ЦК України а договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 657 цього ж кодексу визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Отже, попередній договір, укладений між сторонами 29.07.2016 року є двостороннім та потребує нотаріального посвідчення. При цьому, у зв'язку з неодноразовою відмовою відповідачів особисто являтись до нотаріальної контори, оформити даний договір згідно вимог чинного законодавства та правил ділового обороту позивач не має можливості. При цьому факт належності даної Земельної ділянки [PERSON] підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 26.11.2007 року та копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.06.2012 року, реєстр №901. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Ч. 2 ст. 220 цього ж кодексу встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved