Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому вказала, що 11 березня 2015 року в с.Новоживотів Оратівського району Вінницької області вона придбала у відповідача [PERSON] належне йому нерухоме майно комплекс будівель - контору (літ А) площею 77,8 кв.м, гараж (літ Б) площею 255,2 кв.м, розташований в с.Новоживотів Оратівського району Віницької області, по вул.Перемоги, 54, за узгодженою із продавцем загальною ціною 20000 грн. У день укладення договору купівлі-продажу 11 березня 2015 року вона сплатила [PERSON] вказану суму грошей і отримавши від нього придбане нерухоме майно в натурі. При цьому продавець на підтвердження фактично вчиненого правочину видав їй письмову розписку про отримання повної суми розрахунку за продане нерухоме майно та передав його їй в натурі. За умовами договору купівлі-продажу відповідач [PERSON] зобовязувався провести офіційне оформлення правочину купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не пізніше 5 квітня 2015 року. З того часу відповідач ухиляється від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна, посилаючись на певні технічні складнощі, а вона не може зробити це одноособово. В свою чергу це перешкоджає їй повноцінно здійснювати своє право власності на фактично належне за договором купівлі-продажу нерухоме майно. Посилаючись на приписи ст.ст.16, 220, 317, 328, 330, 334 ЦК України, позивач [PERSON] просить суд встановити юридичний факт укладення між нею, як покупцем, і продавцем [PERSON] в с.Новоживотів Оратівського району Вінницької області 11 березня 2015 року договору купівлі-продажу нерухомого майна комплексу будівель - контори (літ А) площею 77,8 кв.м, гаража (літ Б) площею 255,2 кв.м, розташованого в с.Новоживотів Оратівського району Віницької області, по вул.Перемоги, 54, загальною ціною 20000 грн., а також визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, подала до суду власноручну заяву із проханням вирішити справу за її відсутності та задовольнити її позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, натомість подав до суду власноручну заяву із проханнями вирішити справу за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності сторін, прийняти визнання позову відповідачем [PERSON] і задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки вони, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України позивача [PERSON], [INFO] (а.с.20), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON], 21 вересння [INFO] (а.с.18, 19), копією договору купівлі-продажу комплексу будівель від 11 березня 2015 року (а.с.6), копією рописки про отримання коштів (а.с.7), копією свідоцтва про реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за відповідачем [PERSON] (а.с.8), копією технічного паспорта виробничого будинку комплексу будівель № 54 по вул.Перемоги в с.Новоживотів Оратівського району Вінницької області (а.с.9 - 15), копією заяви [PERSON] до Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки, наякій розташоване спірне нерухоме майно (а.с.16), копією листа Новоживотівського сільського голови Оратівського району Вінницької області [PERSON] з відмовою у задоволенні його заяви (а.с.17). Згідно приписів ст.ст.16, 220, 317, 328, 330, 334 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права та визнання правочину дійсним; якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна; фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати; склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими; якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до закону майно не може бути витребуване у нього; право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази в конексті наведених вище правових норм регулювання предмету спору, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved