overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2005 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З 17 серпня 2016 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сімя розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача сплачений нею судовій збір в сумі 551,20 грн. Спір про майно відсутній. Сторони до суду не з'явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матірю [PERSON]. Оскільки позивачка до суду не з'явилась, суд позбавлений можливості з'ясувати її думку стосовно вибору призвіща після розірвання шлюбу, що не позбавляє її можливості скористатися цим правом в подальшому. Судовий збір, попередньо сплачений позивачкою у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2011 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З січня 2013 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сімя розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача сплачений нею судовій збір в сумі 551,20 грн. Спір про майно відсутній. Сторони до суду не з'явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матірю [PERSON]. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її бажанням належить змінити на дошлюбне Мазур. Судовий збір, попередньо сплачений позивачкою у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 06.07.2018 року. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . З липня 2019 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння, крім того у позивачки фактично створилася інша сім`я. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Сторони до суду не з`явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх дитини: з матір`ю - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2004 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Останнім часом шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Сторони до суду не з`явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов відповідно до ст. 200 ЦПК України підлягає задоволенню у підготовчому засіданні, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матір`ю [PERSON] . Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її бажанням належить залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2012 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . З 01.12.2018 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача сплачений нею судовій збір в сумі 840,80 грн. Спір про майно відсутній. Сторони до суду не з`явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матір`ю - [PERSON] . Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її бажанням належить залишити без змін. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають і судові витрати, попередньо понесені нею. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв`язку з наведеною вище нормою ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 50% судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а 50% судового збору - підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2006 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . З січня 2012 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Сторони до суду не з`явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов відповідно до ст. 200 ЦПК України підлягає задоволенню у підготовчому засіданні, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матір`ю - [PERSON] . Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її бажанням належить залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2017 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . З січня 2020 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача сплачений нею судовій збір в сумі 840,80 грн. Спір про майно відсутній. Сторони до суду не з`явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матір`ю - [PERSON] . Оскільки позивачка до суду не з`явилась, суд позбавлений можливості з`ясувати її думку стосовно вибору прізвища після розірвання шлюбу, що не позбавляє її можливості скористатися цим правом в подальшому. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають і судові витрати, попередньо понесені нею. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв`язку з наведеною вище нормою ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 50% судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а 50% судового збору - підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2009 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Тривалий час шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім'я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Сторони до суду не з'явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов відповідно до ст. 200 ЦПК України підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матір'ю - [PERSON]. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її бажанням належить залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 08.04.2016 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З літа 2017 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сімя розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача сплачений нею судовій збір в сумі 640,00 грн. Спір про майно відсутній. Сторони до суду не з'явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матірю [PERSON]. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її бажанням належить залишити без змін. Судовий збір, попередньо сплачений позивачкою у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2004 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З вересня 2017 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сімя розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, наданий судом за клопотанням відповідача строк для примирення, результатів не дав, просить суд шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Сторони до суду не з'явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов не визнав, однак суду заперечень не надав. Перевірив матеріали справи, зясував всі обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і фактично не ведуть спільне господарство. Відповідно до 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між ними припинені у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на подружнє життя. Суд вважає, що надії на збереження сімї немає і при існуючих обставинах подальше збереження сімї недоцільне. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матірю [PERSON]. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її бажанням належить залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved