Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Мотивувала позов тим, що з 26.09.1999 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. [INFO] у них народилась донька [PERSON], яка є інвалідом з дитинства, має ряд важких захворювань, потребує постійного лікування. Сімейне життя не склалось і рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2013 року шлюб розірвано. З 2013 року відповідач проживає окремо і фактично створив нову сім'ю. З того часу донькою [PERSON] не цікавиться, не відвідує її, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2014 року про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] не виконує. Донька потребує постійного лікування, і окрім цього постійної моральної, фізичної та матеріальної допомоги, оскільки крім хронічних захворювань протягом 2014-2015 років отримала ряд інших травм. Одній позивачці важко виховувати дитину і забезпечити всім необхідним, а відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, тому просила позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Суду пояснила, що їх донька [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства, має ряд важких захворювань і потребує постійного лікування. Була можливість пролікувати її в Ізраїлі, однак [PERSON] безпідставно не надав дозволу на виїзд дитини за кордон. Він взагалі не спілкується з донькою і не цікавиться нею, моральної та матеріальної підтримки їй також не надає і сам порадив дитині забути його. Дівчина дуже ображена на батька, тому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що з першою дружиною стосунки не склалися, тому просив все забути і залишити його в спокої. З донькою він не може налагодити контакт і при розмові вони вдаються до взаємних образ, тому він не приймає участі в її утриманні і вихованні. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. пояснила, що орган опіки і піклування Вінницької міської ради на засіданні 03.03.2015 року, вислухавши пояснення батьків та дитини надав висновок про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Зауважила, що на засіданні комісії [PERSON] обіцяв приймати участь у вихованні дочки [PERSON], обіцяв надавати їй матеріальну підтримку і проявив зацікавленість долею дитини, незважаючи на те, що сама дівчинка та її мати наполягали на позбавленні відповідача батьківських прав. Заперечила щодо позову [PERSON], оскільки вважає позбавлення батьківських прав крайнім заходом впливу. В судовому засіданні обговорювалось питання щодо доцільності виклику в судове засідання дитини [PERSON] для висловлення думки з приводу позовних вимог, проте учасники процесу заперечили щодо її виклику, мати дитини - позивачка [PERSON] повідомила, що дівчинка хвора, нещодавно пройшла курс психіатричної допомоги і реабілітації, тому виклик в судове засідання буде для неї важкою травмою. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, представники органу опіки і піклування, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON]. Її батьками є [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області №127/18165/13-ц від 04.09.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 14). Донька [PERSON] має інвалідність з дитинства, проживає разом із [PERSON] і знаходиться на її утриманні (а.с. 17). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області №127/17996/14-ц від 29.09.2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 19.08.2014 року до досягнення донькою повноліття (а.с. 12-13). Дане рішення було звернуто до примусового виконання, однак згідно довідки відділу ДВС Вінницького РУЮ від 12.01.2015 року (а.с. 16) позивач не отримувала аліменти на утримання доньки [PERSON] за період з 19.11.2014 року по 12.01.2015 року. [PERSON] навчається у групі ЛІН-2 у Вінницькому технічному ліцеї. Відповідно до наданої характеристики мати дитини - [PERSON] належним чином приймає участь у вихованні, цікавиться успіхами доньки, регулярно відвідує батьківські збори, є членом батьківського комітету групи. Дитина завжди охайна, вихована, поважає і повністю довіряє матері. Батько дитини - [PERSON] у вихованні дитини участі не приймає (а.с. 19). Із довідки, виданої КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» (а.с. 20) від 23.12.2015 року №01-7/612 вбачається, що [PERSON], [INFO], прож. [ADDRESS], перебуває на «Д» обліку і має ряд важких хронічних захворювань. Дитина є інвалідом дитинства, з 08.11.2014 року отримує державну соціальну допомогу. Протягом останніх двох років на амбулаторний прийом дитина приходила разом з матір'ю. Батькові дитини був виданий лист непрацездатності по догляду за хворою дитиною [PERSON] з 18.12.2012 року по 29.12.2012 року (а.с. 20). Відповідно до акту квартального комітету «Добробут» від 16.12.2014 року [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає, до дитини не навідується, а вихованням займається лише мати (а.с. 18). Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Про ухилення від виконання батьківського обов`язку в судовому засіданні повідомили і позивач і відповідач, тому на підставі ст. 61 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню. Разом з тим, на підставі пояснень сторін і оглянутих матеріалів справи суд прийшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від свого обов'язку по вихованню доньки [PERSON], оскільки він припинив спілкування з дитиною, не піклується про їх здоров'я, фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться та не проявляє до неї належної турботи, не забезпечує належного харчування і медичного догляду, лікування. Вищенаведені факти суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до дитини і як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до її долі, тому, враховуючи встановлені обставини, особу відповідача, пояснення дитини [PERSON] на засіданні органу опіки і піклування (а.с. 42-43) суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] буде здійснено в інтересах дитини і є способом захисту її прав. Виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки і піклування надав висновок від 03.03.2015 року №01-00-011-7434 (а.с. 42-43) про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітньої доньки [PERSON]. Однак, в судовому засіданні відповідач позов визнав і просив його задоволити, пояснивши, що між ним і дитиною склалися неприязні стосунки, виховувати та спілкуватись із [PERSON] він не бажає. Відповідно до ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову про позбавлення батьківських прав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема неповнолітньої [PERSON]. При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Відповідач [PERSON] не створює цих умов для життя і розвитку дитини. Суд також вважає необхідним роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved