Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є донькою [PERSON], навчається в Харківському державному університеті харчування та торгівлі навчально-наукового інституту харчових технологій та бізнесу ХДУХТ на 4 курсі денної форми навчання. Відповідач не працює, однак отримує дохід від підробіток приблизно 8000 грн, тобто має можливість сплачувати аліменти, проте в добровільному порядку цього не робить. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідачів, а тому постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ст.ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Позивач навчається на 4 курсі денної форми навчання на бюджетній основі у Навчально-науковому інституті харчових технологій та бізнесу Харківського державного університету харчування та торгівлі. (довідка №373 від 04.09.2018 року). Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивачем не доведено, що відповідач має змогу надавити матеріальну допомогу в розмірі 2000 грн на місяць, не зазначено про наявність чи відсутність стипендії, розміру витрат пов'язаних з навчанням, разом з тим, суд погоджується, що навчання на денній формі потребує матеріальних витрат, а відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Враховуючи викладене, розмір прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік», суд проходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 500 грн на місяць.

Outcome: partial