Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ТОВ «ФК «Аланд», вказавши, що 19.02.2020 року за №6282 приватним нотаріусом Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість за кредитним договором №002-07972-031014, укладеним між [PERSON] , та ПАТ «Дельта Банк» 03.10.2014 року, в сумі 18251,41 гривень. Вказуючи, що з наданих нотаріусу документів не вбачалось, що заборгованість була безспірною, а сам виконавчий напис був вчинений поза строками позовної давності, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 19.02.2020 року. Ухвалою суду від 24.07.2020 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 31.08.2020 року було закрите підготовче провадження у цивільній справі, призначено судовий розгляд справи. Ухвалою суду від 08.10.2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. копію заяви ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 002-07972-031014 від 03.10.2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», а також додані до неї документи. Представник позивача в судове засідання 01.02.2021 року не з`явився та направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача на підставі наданих доказів, наполягаючи на задоволенні позову. Вказав про можливість розгляду справи в заочному порядку. Відповідачем відзив на позов не направлявся, в судове засідання відповідач представника не направив. 25.08.2020 року третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Хара Н.С. направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності з урахуванням фактичних відносин. Відповідач та третя особи без самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом справу розглянуто в заочному порядку, про що постановлено відповідну ухвалу. 06.11.2020 року до суду надійшли витребувані судом докази. При дослідженні наданих учасниками справи документів судом встановлено наступне. 03.10.2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір №002-07972-031014 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредитну картку з встановленим лімітом, якою згодом скористалась, зобов`язавшись щомісяця сплачувати банку ануїтетними платежами грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів згідно умов договору зі строком дії кредитування рахунку в межах кредитної лінії протягом 364 днів. 06.10.2017 року між ПАТ «Дельта-Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір №40/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників-фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору. 02.10.2019 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «ФК «Аланд» укладено договір відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, відповідно до якого, на умовах, встановлених договором, кредитор передав (відступив) новому кредиторові за плату, новий кредитор прийняв належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (додаток №1), укладеними між первинними кредиторами і боржниками. 19.02.2020\~року ТОВ\~«ФК Аланд»\~звернулось до\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хари Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису. 19.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 6282, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 002+07972-031014 від 03.10.2014 року, укладеним нею із ПАТ «Дельта-Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА, укладеного 02.10.2019 року. Згідно з виконавчим написом, строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення проводить за період з 08.07.2018 року по 12.11.2019 року, сума заборгованості складає 18051,41 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 16114,01 гривень, прострочена заборгованість по відсоткам 1937,40 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто платі із стягувача, ТОВ «ФК «Аланд», в розмірі 200 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Виконавчий напис вчинено 19.02.2020 року, він набирає чинності з дати вчинення та має бути пред`явлений до виконання до відділу ДВС, або приватного виконавця протягом року з дня його вчинення. 14.04.2020 року приватним виконавцем ВО Запорізької області Проценком Д.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61830794 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в сумі 18251,41 гривень на підставі виконавчого напису №6282 від 19.02.2020 року, виданого приватним нотаріусом Харою Н.С. Під час розгляду справи суд виходять з таких норм законодавства. Згідно з ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису, як нотаріальна дія, полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку оперативно реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Однак, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц, пр. 14-84цс19). Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Вчинення виконавчого напису нотаріусом відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, згідно з постановою ВС від 23.01.2018 року по справі №310/293/15. Суд також погоджується з доводами представника позивача щодо невизнання суми заборгованості, оскільки при вчиненні виконавчого напису не було встановлено порядок нарахування заборгованості та її сукупний розмір. Окрім цього, виконавчим написом встановлений період стягнення заборгованості з 08.07.2018 року по 12.11.2019 року, натомість, як виконавчий напис вчинено лише 19.02.2020 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, оскільки строк дії кредитної картки сплив у вересня 2016 року та відповідно до п. 1.5. договору від 03.10.2014 року строк кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 днів та відповідає строк дії кредитної картки. Доказів надання наступної кредитної лінії відповідачем не надано. Згідно з п.п. 3.3. п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначається, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. 12.11.2019 року ТОВ «ФК Аланд» направило на адресу [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 12.11.2019 року становить 18051,41 гривень, однак доказів відправлення та отримання чи неотримання такої вимоги відповідачем надано не було. Отже, для встановлення факту надання банком нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, необхідна наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, що узгоджується з позицією Верховного Суду України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015 року. Відповідно до правової позиції ВП ВС (п. 91) у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 року, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно зі ст. 1050 ч. 2 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 1 ст. 625 ЦПК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право нарахування процентів з моменту закінчення строку дії картки у кредитора припинилось, а нарахування процентів з 01.10.2016 року є безпідставним, що свідчить про відсутність безспірності заборгованості. За обставин, встановлених судом, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, тому суд прийшов до висновку про визнання його таким, що не підлягає виконанню. За обставин, встановлених судом, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, оскільки кредитором не доведено безспірність нарахованих сум, не надано розрахунку заборгованості за весь пред`явлений період, а також виконавчий напис вчинено поза межами строку позовної давності, тому суд прийшов до висновку про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved