Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовомдо ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрований у реєстрі за номером 1330, про стягнення з неї на користь відповідача по справі, який є правонаступником ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500913434 від 23 серпня 2013 року в сумі 4359 гривень 08 копійок. В обгрутування заявленого позову [PERSON] послалась на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено із порушенням вимог чинного законодавства. Датою кінцевого платежу за кредитним договором № 500913435 від 23 серпня 2013 року визначено 27 серпня 2014 року, отже право вимоги банку щодо сплати боргу виникло 28 серпня 2014 року. Однак, оскаржуваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 21 січня 2020 року, тобто, після спливу трирічного строку з дати виникнення права вимоги та з незрозумілих причин пропонується до стягнення заборгованість за період часу з 08 жовтня 2016 року по 20 січня 2020 року включно. Крім того, відповідно до п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання іпотекодержателем боржнику письмової вимоги про усунення порушень, проте будь-якого повідомлення про усунення порушення вона не отримувала. На момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису існували підстави, які позбавляли приватного нотаріуса можливості вчинити виконавчий напис про стягнення боргу у відповідності до п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки з дня виникнення заявленого права вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором минуло більше трьох років. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання, призначеного на 23 лютого 2021 року за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В. в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. З`ясуваши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 23 серпня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с.11) було укладено кредитний договір № 500913435, відповідно до п.п.2.1, 2.3 якого банк надав позивачці по справі кредит у розмірі 4442 гривні 57 копійок із датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій - 27 серпня 2014 року (а.с.16). 21 січня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером № 1330, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами», якому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, якому в свою чергу ПАТ «Альфа Банк» на підставі договору факторингу відступлено право вимоги за кредитним договором № 500913435 від 23 серпня 2013 року, заборгованість за період часу з 08 жовтня 2016 року по 20 січня 2020 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3039 грн 39 коп, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією в розмірі 1169 гривень 69 копійок, плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 150 гривень 00 копійок, а всього - 4359 гривень 08 копійок (а.с.17). 06 липня 2020 ркоу приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В. відкрив виконавче провадження ВП № 62436739 з примусового виконання виконавчого напису № 1330, вчиненого 21 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості за кредитним договором № 500913435 від 23 серпня 2013 року в сумі 4359 гривень 08 копійок (а.с.18). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції Українивід 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. До Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів віднесено, зокрема стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Так, у п. 2 Переліку передбачено кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. Пунктом 2.3 кредитного договору № 500913435, укладеного 23 серпня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON] ) передбачено, що дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій - 27 серпня 2014 року (а.с.16). Із змісту оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що із позивачки по справі стягнуто заборгованість за кредитним договором № 500913435 від 23 серпня 2013 року за період часу з 08 жовтня 2016 року по 20 січня 2020 року, яка складається, в тому числі, із заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією в розмірі 1169 гривень 69 копійок. Нарахування та стягнення процентів після 27 серпня 2014 року, в період часу з 08 жовтня 2016 року по 20 січня 2020 року суперечить п. 2.3 кредитного договору № 500913435 від 23 серпня 2013 року та свідчить про те, що вимоги ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» в цій частині не є безспірними. Основною ознакою та встановленою законом вимогою такого позасудового врегулювання спору, як вчинення виконавчого напису нотаріусом, є безспірність розміру заборгованості, а також за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості, ззззокрема, за тілом кредиту, здійснене за період часу з 08 жовтня 2016 року по 20 січня 2020 року, що є порушенням умови про стягнення заборгованості в межах встановленого законом трирічного строку. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання виконавчого напису, вчиненого 21 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрованого в реєстрі під номером 1330, про стягнення із [PERSON] ( [PERSON] ) на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості за кредитним договором № 500913435 від 23 серпня 2013 року таким, що не підлягає виконанню. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача - ТОВ «Фінансова Компаня Управління Активами».

Outcome: approved