Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в листопаді 2013 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами у справі зареєстровано шлюб згідно актового запису №143 від 03 листопада 2006 року, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Судацького міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди та життєві інтереси, фактично спільно шлюбних стосунків не підтримують, майнових претензій один до одного не мають, спір про місце проживання дітей відсутній, [PERSON] просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала в повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, належним чином. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням змісту заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали, вивчивши обставини справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони одружені з 03 листопада 2006 року згідно актового запису № 143, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Судацького міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (арк. справи 5). Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (арк. справи 8, 9). Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують і відновлювати не мають наміру. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а [PERSON] не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Враховуючи наведене суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Примирення між ними неможливе. Сторонами не заявлено про наявність майнового спору між ними, спір про місце проживання дітей відсутній. За таких обставин суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивачка, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню. Суд не вирішує питання щодо повернення позивачці суми судового збору, сплаченого за подачу позову про розірвання шлюбу, оскільки такі вимоги не заявлялись. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене та

Outcome: approved