Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком дітей. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 3 000,00 грн. на утримання кожного із синів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду та до досягнення повноліття старшого сина, щомісячно. Позивач, належними чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач, належними чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі та погоджується сплачувати аліменти у розмірі 3 000,00 грн. на кожного сина щомісячно. Наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Крім того, просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини справи та оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження (а. с. 5,6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, як батько, зобов`язаний матеріально утримувати дітей, та визначаючи розмір аліментів, бере до уваги вищенаведені обставини справи, у тому числі й матеріальне становище дітей, які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач визнав позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В той же час не підлягає задоволенню позов в частині стягнення аліментів в розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки чинним законодавством України передбачено стягнення аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів та не передбачено встановлення мінімального розміру аліментів у виді відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку при стягненні аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 11 листопада 2019 року (а. с. 1), отже аліменти стягуватимуться з 11 листопада 2019 року. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial