Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.03.2020 року та аліменти на її утримання, як матері дитини до досягнення дитиною 3-х років, в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 17.03.2020 року до [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що вони з відповідачем 21 квітня 2018 року уклали шлюб, від якого мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач коштів на утримання доньки не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання. Відповідач інших утриманців немає, працює ПАТ «Запоріжсталь», на посаді кранового машиніста. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності , у заочному порядку, позовні вимоги підтримує. Відповідач , належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача , суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 80 СК України, встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним , потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавити матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя , який досяг пенсійного віку , встановленого законом , або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким , що потребує матеріальної допомоги , якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, іншу доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності до ч.2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно до ч. 4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, сторони перебувають у шлюбі , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] (а.с. 10 ). Відповідач є батьком малолітньої - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9), яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.8). Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини . У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З урахуванням зазначених обставин, інтересів дитини , виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає частковому задоволенню. Так, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.03.2020 року та кошти на утримання дружини, до досягнення дитиною 3-х років, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 17.03.2020 року до [INFO] . Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial