Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила шлюб, зареєстрований 25.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чутівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №62, між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб був зареєстрований 25.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чутівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №62. Від шлюбу у останніх є двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, з відповідачем вони не проживають разом з травня 2019 року. Протягом останніх 4 років їхнього спільного життя вони не знаходили взаєморозуміння, майже не спілкувалися між собою, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя та збереження шлюбу стало непотрібним. Сімейне життя не склалося по причині того, що між ними вкрай негативні стосунки, вони мають різні погляди на життя, вподобання. Відповідач зловживав спиртними напоями, здійснював стосовно позивача домашнє насильство. За таких обставин позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, а спільне проживання з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам дітей. Спору про визначення місця проживання дітей немає, діти будуть проживати з матір`ю. Спір про поділ майна також відсутній. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив, що позов визнає повністю і просить його задовольнити. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 25.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чутівського районного управління юстиції у Полтавській області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис №62, (а.с.8-9). Від шлюбу у останніх є двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). Як встановлено судом, на протязі останнього часу їхні сімейні стосунки погіршилися, що призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд, з`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спору про визначення місця проживання дітей немає, діти будуть проживати з матір`ю. Спір про поділ майна також відсутній. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved