Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в Сарненський районний суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 25 тисяч доларів США з вказівкою на конкретизацію цієї суми в національній валюті на день здійснення платежу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 грудня 2014 року між нею та [PERSON] було підписано договір позики грошових коштів для купівлі легкового автомобіля. Згідно умов договору вона позичила відповідачу 25 тисяч доларів США, які вона разом з чоловіком [PERSON] мала використати для купівлі нового легкового автомобіля. Вказаний договір був підписаний позивачем за повною згодою її чоловіка [PERSON]. На виконання вказаного договору, того ж дня вона позичила [PERSON] грошові кошти в розмірі 25 тисяч доларів США, про що був складений відповідний акт передачі грошей. Сторони узгодили день повернення позики 16 жовтня 2016 року. Відповідач коштів за договором позики не повернула мотивуючи це відсутністю коштів. В звязку з чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявилися, письмовою заявою підтримали позовні вимоги в повному обсязі, справу просили розглянути без їхньої участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Письмовою заявою просила прийняти законне рішення без її участі в суді та не заперечила факт позики 25 тисяч доларів США. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Письмовою заявою просив прийняти законне рішення без його участі в суді, не заперечив факт отримання позики в сумі 25 тисяч доларів США. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.1043 ЦК України договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Згідно правового висновку про застосування ст.ст. 1046,1047 ЦК України який міститься в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-50цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. За змістом ст. 57,58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що 16 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів. Зі змісту даного договору вбачається, що позикодавець надає, а позичальник приймає у позику грошові кошти в сумі 25 тисяч доларів США для купівлі нового автомобіля. Даний договір укладений строком до 16 жовтня 2016 року. Договір підписаний сторонами по справі, що свідчить про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору та погоджувались на такі умови, а тому договір, відповідно до ч.1ст.638 ЦК України є укладеним. Відповідно до акту передачі грошових коштів згідно договору позики від 16 грудня 2014 року сторонами підтверджено факт, що [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла у позику грошові кошти в сумі 25 тисяч доларів США. Відповідач не заперечила факт отримання коштів в сумі 25 тисяч доларів США від [PERSON] згідно договору позики. Згідно зі ст.192 ЦК законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на 11 квітня 2017 року вартість одного долара США становить 26 грн. 93 коп. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача за договором позики заборгованості у розмірі 25000 доларів США що за курсом НБУ станом на 11 квітня 2017 року становить 673 250грн. (26,93грн.*25000доларів). Оскільки, позов підлягає задоволенню повністю на підставі частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 1% ціни позову, що становить 6732грн. 50коп. . На підставі викладеного,

Outcome: approved