Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчатись, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Син навчається в Білоцерківському національному аграрному університеті на І курсі агробіологічного факультету на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, [PERSON], в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, досягнення ним 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчатися. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги змінила та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 1250 (одна тисяча двісті пятдесят) гривень 00 копійок щомісячно з індексацією відповідно до закону до досягнення ним 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчатися; просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина згоден. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 15.04.1999 року у відділі реєстрації актів Свеського селвиконкому Ямпільського району. Від спільного шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який після розлучення батьків проживав разом з матір'ю, а з 01.09.2016 року навчається в Білоцерківському національному аграрному університеті на І курсі агробіологічного факультету на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету. 31.08.2004 року сторони у справі шлюб розірвали (свідоцтво про розірвання шлюбу, а.с.4). Після досягнення дитиною 18-річного віку батько дитини добровільно аліменти на її утримання не сплачує. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач працює в ДП «Свеське лісове господарство» на посаді водія АТК. Згідно довідки ДП «Свеське лісове господарство» №787 від 29.05.2017 року (а.с.8), загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року без урахування аліментів становить 48400,52 грн., а його середній заробіток за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року становив 8066,75 грн.. Крім того, було встановлено, що [PERSON] має іншу сімю і на його утриманні знаходиться ще син [PERSON], що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про шлюб та народження (а.с.25,26). Його дружина в теперішній час не працює, хворіє (а.с.30,31,32). До того ж, на утриманні [PERSON] знаходяться його батьки [PERSON] та [PERSON], які також хворіють ( а.с.41,42). Позивач у справі, [PERSON], працює в КУСОР Свеський психоневрологічний інтернат на посаді молодшої медичної сестри санітарки палатної, її середній заробіток за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року без урахування аліментів становив 22618,35 грн. (довідка КУСОР Свеський психоневрологічний інтернат №303 від 01.06.2017 року, а.с.7) та її середній заробіток за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року становив 3769,73 грн.. Згідно свідоцтва про народження (а.с.5) видно, що [PERSON] народився 29.05.1999 року, батьком дитини є [PERSON]. Згідно довідки (а.с.9) видно, що [PERSON] дійсно є студентом І курсу денної форми навчання агробіологічного факультету Білоцерківського національного аграрного університету, навчається за рахунок коштів державного бюджету строком до 30.06.2020 року. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було обґрунтовано доведено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою, також при визначенні розміру аліментів судом враховано те, що у відповідача на утриманні знаходиться ще малолітній син, дружина та батьки.

Outcome: approved