Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню доньку, яка проживає разом із позивачем. Вихованням та утриманням доньки наразі займається позивач. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю та пояснила, що з грудня 2016 року вона разом із дитиною проживають окремо від відповідача. В обґрунтування заявленого розміру аліментів пояснила, що проживає з дитиною в квартирі, яку винаймає та сплачує, окрім комунальних послуг, ще й за оренду. Вказала, що на утримання дитини бракує коштів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково у розмірі 1/5 частини його заробітку. Заперечуючи проти заявленого позивачем розміру, пояснив, що має невиконані грошові зобов'язання за іпотечним договором та щомісячно оплачує комунальні послуги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (актовий запис про шлюб № 294 від 11.09.2010 року складений відділом РАЦС Комсомольського МУЮ Полтавської області). Сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Згідно з наданою ОСББ «Гірники» довідкою (а.с.3), місце проживання неповнолітньої погожих [PERSON] зареєстровано разом із сторонами у справі в м.Горішні Плавні. За поясненнями позивача в судовому засіданні, починаючи з грудня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо, батько дитини у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Вказані обставини відповідачем не заперечувались. Як вбачається із довідки про доходи, відповідач [PERSON] працевлаштований на посаді машиніста мийних машин ТОВ «Єристівський ГЗК» та має постійний заробіток, який за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року складає 55045,07 грн. (а.с.2). Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує про наступне. Спірні відносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, норми Закону України «Про охорону дитинства» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік». За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений на рівні: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Згідно з нормами ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Виходячи із змісту ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення частково. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, так як наявність у нього боргових зобов'язань та обов'язок сплачувати отримані житлово-комунальні послуги, не може слугувати підставою для звільнення від обов'язку утримувати дитину. Разом із тим, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 СК України, враховуючи рівність обов'язків батьків, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), що відповідає об'єктивним можливостям відповідача та задовольняє правомірні очікування позивача на отримання аліментів.

Outcome: partial