Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась з до суду з позовом в якому просила стягнути аліменти з [PERSON] на утримання їх спільної малолітньої доньки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь 1218 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після розірвання стосунків відповідач фактично не надає матеріальної допомоги їй щодо утримання їх малолітньої дочки, також вона не в змозі утримувати себе та свою дочку, так - як перебуває у відпустці по догляду за дитиною та основним її доходом є соціальні виплати передбачені по народженню дитини. В судовому засіданні позивач та її представник наполягали на задоволенні позову, мотивуючи це тим, що у відповідача є постійне місце роботи, яке не змінювалось тривалий період часу та його дохід є значно більший, ніж вказано в довідці про його доходи, про що свідчить той факт, що він погодився сплачувати на її користь 70% від своєї заробітної плати та був випадок коли він перерахував на її користь 1602 грн. коштів на утримання їх спільної дочки. Крім того вона також просить стягнути з відповідача на свою користь 1218 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку, так - як вважає, що даних коштів їй вистачить на її ( позивача ) проживання. Представник відповідача заперечувала щодо позовних вимог позивача, обґрунтовуючи це тим, що позивач офіційно працевлаштований , має постійний офіційний дохід, а тому не має підстав щодо стягнення з відповідача суми аліментів саме в твердій грошовій сумі, яка значно перевищує його дохід, а також відповідач в добровільному порядку перераховує кошти на користь позивача щодо утримання їх неповнолітньої доки та погоджується щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі ? частини всіх його доходів на утримання дочки [PERSON] до досягнення останньою повноліття та 1/8 частини доходу на користь позивача до досягнення дочкою 3 - х річного віку. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі з 29 липня 2011 року, який було розірвано, відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва 11 вересня 2015 р. В шлюбі сторони народили доньку [PERSON] [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, підтверджено сторонами, позивач проживає окремо від відповідача, їх спільна донька перебуває на утриманні матері.. Ст. 181 СК України встановлює способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину, за вимог ч. 3 вказаної статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Також статтею 184 даного Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Також статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як вбачається з матеріалів справи, що позивач працює на посаді начальника підрозділу в ТОВ «Венбест - Охорона» та його офіційна щомісячна заробітна плата складає 1588 грн., хоча останній добровільно звернувся до бухгалтерії свого підприємства щодо відрахування 70% від своєї заробітної плати на користь позивача на утримання своєї дочки [PERSON], вказана сума складає 1111 грн.60 коп., зі слів представника відповідача будь - якого іншого доходу відповідач не має та проживає виключно на вказану заробітну плату, хоча не спростовує того факту, що відповідач утримує квартиру, машину в зв»язку з чим суд дійшов висновку, що відповідач має мінливих характер доходу, визначати суму його доходу не вбачається за доцільне, тому суд вважає вмотивованою вимогу позивача про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, однак розмір аліментів завищений. Вирішуючи питання про встановлення розміру аліментів, суд виходить фактично з часткового визнання позову представником відповідача, його матеріального стану, встановлений в судовому засіданні, розміру суми коштів, що він надавав позивачу до пред»явлення позову та вважає за доцільне задовольнити цю позовну вимогу частково, призначивши до стягнення з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1 500 грн. на місяць. Що стосується позовної вимоги щодо утримання позивача відповідачем до досягнення дитиною 3 - їх річного віку то суд також дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В порядку визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з викладеного, на підставі ст. 56,84, 105, 110,148,180-184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial