Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась у суд з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що 06.08.2010 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом на житловий будинок в [ADDRESS],[NUMBER] та земельні ділянки № [NUMBER] та №? [NUMBER] по [ADDRESS]. Зазначає, що являється спадкоємцем першої черги та те, що прийняла спадщину, оскільки в установлений законом строк звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори та їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на незавершений будівництвом житловий будинок, процент готовності якого складає 68%, який знаходиться в [ADDRESS],[NUMBER]. Вказує, що оформити належним чином свої спадкові права на земельні ділянки не має можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 1170 квадратних метри, які розташовані по [ADDRESS], [NUMBER], [NUMBER] в м. Ковелі з призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, - в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити з викладених підстав. Судові витрати залишити за нею. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зважаючи на позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] помер [INFO]. Копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.11.2005 року серії ВСЕ № 969482 стверджується, що [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 1170 кв.м, розташовану на території м. Ковеля по [ADDRESS], [NUMBER],[NUMBER] з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. З копії заповіту від 19.02.2009 року слідує, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, що житловий будинок №[NUMBER] та змельні ділянки за № [NUMBER] і № [NUMBER] , розташовані за адресою [ADDRESS] заповів [PERSON]. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який проживав в [ADDRESS],[NUMBER]. Позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на незавершений будівництвом житловий будинок процент готовності якого складає 68%, що знаходиться в [ADDRESS],[NUMBER]. До маси спадкового майна після смерті [PERSON], входять земельні ділянки площею 1170 квадратних метри, які розташовані по [ADDRESS], [NUMBER], [NUMBER] в м. Ковелі. Суд вважає, що позивач не може вирішити нотаріально питання про спадкування вказаних земельних ділянок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право [PERSON] на це майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Суд вважає, що позивач, прийнявши у спадщину частину спадкового майна, відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України та п. 208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5, вважається такою, що прийняла спадщину. Тому, з огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті фактично був власником земельних ділянок площею 1170 кв. м., його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування за заповітом до позивача. Таким чином, на підставі доказів досліджених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про підставність вимог позивача [PERSON] про визнання за нею права власності на земельні ділянки, які розташовані по [ADDRESS], [NUMBER], [NUMBER] в м. Ковель, Волинської області, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. Визнання права власності за позивачем не порушує права чи інтереси інших осіб. Судові витрати понесені позивачем при поданні позовної заяви, залишити за нею. На підставі ст.ст. 1216, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved