Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що за час спільного проживання з відповідачем у них народився дочка [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач із сімєю не проживає. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, виплат по виконавчих документах у нього немає. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1000грн. щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і\~ досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити (а.с.34). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.33). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що у сторін, які перебувають у зареєстрованому шлюбі, народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області №1830 від 24.05.2016 року, до складу сімї [PERSON], [INFO], входить дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідач не проживає з позивачем однією сімєю,\~ в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.\~ Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязку утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. \~ \~ \~ \~ При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. Згідно ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, і\~до досягнення сином повноліття. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років встановлений з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1455 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1531 грн., з 01 грудня - 1689 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). В судовому засіданні встановлено, та не заперечувалося сторонами, що відповідач офіційно не працевлаштований, інших утриманців немає, стягнень по виконавчих листах також, має задовільний стан здоровя. Таким чином, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є обґрунтованими. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати на утримання дитини щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., до досягнення дитиною повноліття і саме такий розмір аліментів не суперечитиме як інтересам дитини, так і відповідача. Зважаючи на норми\~ст. 184 СК України\~та з урахуванням положень частини 2\~ст. 182 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі. Разом з тим розмір твердої грошової суми аліментів не повинен бути менше розміру, встановленого ч.2\~ст. 182 СК України. Тому, вимога позивача про встановлення мінімального розміру стягуваних аліментів, а саме не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до задоволення не підлягає. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial