Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнювала під час розгляду справи, до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання спільних дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.\~\~Вважає, що сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Крім того, відповідач не виконує обов`язки по піклуванню та утриманню своїх неповнолітніх дітей. В зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат Мосіна О.В., позов визнали частково. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, та стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] у сумі 700 грн. на кожного, в іншій частині у задоволенні прозову просять відмовити. Третя особа [PERSON] , у судовому засіданні, проти позову заперечувала та просила суд, призначити виплату аліментів [PERSON] та [PERSON] , тільки після того, як відповідач виплатить борги у сумі 30666,33 грн. по аліментам на утримання свого сина [PERSON] . Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 липня 2013 між [PERSON] та [PERSON] , Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 340. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, вони не бажають зберегти шлюб на розірванні шлюбу наполягають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що\~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач не виконує обов`язки по піклуванню та утриманню своїх неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , по відношенню до яких є біологічним батьком. Окрім [PERSON] та [PERSON] , відповідач має неповнолітнього сина від першого шлюбу - [PERSON] [INFO] . Відповідно до виконавчого листа № 2/0825/917 виданого 27.03.2012 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] у розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач проживає окремо, домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Частиною 2 ст. 182 СК України в редакції від 17.05.2017 встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно Довідки про доходи, наданої відповідачем, встановлено, що [PERSON] офіційно працевлаштований, у ФОП [PERSON] , де отримує заробітну плату у розмірі 4723,00 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, оскільки позивач офіційно працевлаштований та дольовий розмір аліментів є найбільш доцільним. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що при визначенні розміру аліментів, судом враховувались інтереси, [PERSON] [INFO] , однак наявність заборгованості по сплаті аліментів на утримання [PERSON] , не може бути підставою порушення законних прав на утримання інших дітей відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору за вимогою про розірвання шлюбу. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 768,40 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved