Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до АДР КМР про визнання права власності в порядку спадкування за законом. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки. Згідно Договору купівлі продажу від 08 травня 1950 року батьку, [PERSON] належав на праві власності житловий будинок [ADDRESS] Замість старого будинку, [PERSON] в 1961 році збудував новий будинок за тією ж адресою загальною площею 57,9 м.кв, житловою площею 32,9 м.кв. з господарчими будівлями, в якому все життя проживав та був в ньому зареєстрований. Після смерті батьків позивачки, відкрилася спадщина, яка складається із вищевказаного житлового будинку. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги вчасно спадщину прийняла фактично, вступила в управління та володіння спадковим майном у шестимісячний термін. 11 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса , яким була видана відмова у вчинені нотаріальної дії, в якій вказано, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Також відсутні дані про реєстрацію права власності на житловий будинок. В 1961 році батьки позивачки замість належного на праві власності старого будинку збудували новий житловий будинок. Спадкодавець (батьки позивачки) за життя не встигли оформити право власності на даний будинок, що не дало позивачці змоги використати свої спадкові права та отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Будівництво будинку проводилося до 05 серпня 1992, тому прийняття вказаного будинку до експлуатації не вимагалося, а тому позивачка має право на спадковий будинок в порядку спадкування. Просить суд визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] позначений літ. А-1, загальною площею 57,9 м.кв., жит\-ловою площею 32,9 м.кв, Б-1 літня кухня, п/д підвал, ганок, В-1 сарай, Г-1 під\-вал, ганок, Д-1 сарай, 3-1 вбиральня, № 1 водопровід, № 2 хвіртка, № 3 огоро\-жа, № 4 підпірна стіна, 1- тротуар, - за [PERSON], в поряд\-ку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO] року та після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO] року. Ухвалою суду від 06 лютого 2018 року справу було прийнято до свого провадження за підсудністю. Ухвалою суду від 11 квітня 2018 року було задоволено заяву про витребування доказів із Державного нотаріального архіву - копію договору купівлі-продажу від 08 травня 1950 року щодо вищевказаного будинку. Ухвалою суду від 31 травня 2018 року розгляд судової справи було відкладено у зв'язку із ненаданням вищевказаного договору купівлі-продажу із Державного нотаріального архіву, та призначено судове засідання на 19 липня 2018 року. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надали суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін згідно вимог ст.211 ч.3 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи достатньо матеріалів про правовідносини сторін, відповідач позов визнає, відсутня необхідність заслуховування особистих пояснень сторін. Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини: [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки. 12 травня 1973 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб згідно якого позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] /а.с.11/. Батьку, [PERSON] належав на праві власності житловий будинок [ADDRESS] що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 08 травня 1950 року посвідчений Першою державною нотаріальною конторою м. Дніпродзержинськ(нині Кам'янське) /а.с.9/ Замість старого будинку, [PERSON] в 1961 році збудував новий будинок за тією ж адресою згідно загальною площею 57,9 м.кв, житловою площею 32,9 м.кв. з господарчими будівлями, що підтверджується копією технічного паспорта від 27 липня 2017 року /а.с.15-19/, в якому все життя проживав та був в ньому зареєстрований, даний будинок не зданий в експлуатацію, право власності на вказаний будинок не було зареєстровано Після смерті батьків позивачки, відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку під [ADDRESS] Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги вчасно спадщину прийняла фактично, вступила в управління та володіння спадковим майном у шестимісячний термін. 11 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса, яким була видана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 11 серпня 2017 року вих. №586/02-31 /а.с.14/, в якій вказано, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок, а також, відповідно до довідки КП «Дніпродзержинське БТІ» від 29 травня 2017 року /а.с.13/ вказано, що відсутні дані про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцями після смерті батьків є [PERSON], яка спадщину прийняла фактично у шестимісячний термін вступила в управління та володіння спадковим майном, користується будинком, утримує його в належному стані. Спадкодавець (батьки позивачки) за життя не встигли оформити право власності на даний будинок, що не дало позивачці змоги використати свої спадкові права та отримати у нотаріуса Свідоцтво про право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Будівництво будинку проводилося до 05 серпня 1992, тому прийняття вказаного будинку до експлуатації не вимагалося, а тому позивачка має право на спадковий будинок в порядку спадкування. Інших спадкоємців першої черги крім неї немає. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Відповідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч.3 ст. 1296 відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК України, якщо спад\-щина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР в редакції 1963 року, у чому числі щодо прий\-нятій спадщини, коло спадкоємців за законом, відмова від спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги (, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24 квітня 2015 року № 79 «про порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт» процедуру та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження: індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, збудованих у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 рок у Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутність можливості отримання правовстановлюючих документів позивачем на спадкове майно порушує її законом визначені права щодо розпорядження ним. Це право підлягає судовому захисту. Як встановлено судом інших спадкоємців в померлого спадкодавця немає, вищевказаний будинок був збудований до 5 серпня 1992 року, строки визначені законодавством щодо звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини для інших спадкоємців спливли, позивач не має можливості реалізувати своє право власника спадкового майна, оскільки не може отримати правовстановлюючі документи на майно і таким чином порушується право власності позивача. Є підстави для задоволення позову. На підставі ст. ст. 1216, 1221, 1258-1259, ч.5 ст. 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved