Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у них, [INFO] народився син [PERSON]. На даний час відповідач із сім'єю не проживає. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача, щомісячно але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і досягнення сином повноліття та судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила їх задовольнити (а.с.16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю (а.с.17). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що у сторін, які перебувають у зареєстрованому шлюбі [INFO] народився син [PERSON] батьком якого є відповідач [PERSON] (а.с.3,5). Відповідно до довідки, виконкомом Гордіївської сільської ради Вінницької області №967 від 23.12.2015 року син [PERSON] 2013 року народження проживає з матір'ю [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язку утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. Позивач, з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина, просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і досягнення сином повноліття. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку встановлений починаючи з 1 січня 2016 року - 1 167,00 грн., з 1 травня - 1 228,00 грн., з 1 грудня - 1 313 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, а також з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати на утримання дитини щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, і до досягнення сином повноліття і саме такий розмір аліментів не суперечитиме як інтересам дитини, так і відповідача. Покладення судом на відповідача обов'язку надавати на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, відповідає вимогам закону і враховує найвищі інтереси дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвокатом в сумі 300,00 грн., що підтверджується відповідним фінансовим документом (а.с.6) та судовий збір на користь держави в розмірі 487,20 грн., за ставками судового збору, які діяли згідно з Законом України «Про судовий збір», станом на день звернення до суду позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved