Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, слухати справу в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Білгород-Дністровської міської ради Одеської області не з'явився. Раніше надав на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Як вказує представник відповідача, на підтвердження своїх вимог позивачем надано копію листа приватного нотаріуса Тітової Т.С. від 17.10.2018 року № 485/01-16, яким [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Водночас, на думку представника відповідача, позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх прав, оскільки позовні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Враховуючи, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску строку, передбаченого для звернення із заявою про прийняття спадщини, відповідач вважає, що відсутнє порушення прав позивача в частині вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом, а тому в задоволенні вимог позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом вважає, що слід відмовити. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. [INFO] року померла бабуся позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.02.2018 року, серія [NUMBER], виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. (а.с.6) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на приміщення магазину в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається у цілому з: 1-торговельний зал, 2- торговельний зал, 3-склад, 4- туалет, загальною площею 65,5 кв.м., що належало померлої [PERSON] на підставі договору дарування ВМА № 028636 від 22.12.2008 року. Позивачка, є спадкоємцем за заповітом [PERSON], що підтверджується копією заповіту НМТ 667526 від 12.10.2017 року. (а.с.7) Відкриту після смерті бабусі спадщину фактично прийняла, оскільки добросовісно та безперервно користується приміщенням магазину, доглядає за ним та утримує, постійно робить поточний та капітальний ремонт, сплачує комунальні платежі. У жовтні 2018 року позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Однак, згідно Листа від 17.10.2018 року за №485/01-16, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини пропуску встановленого строку для прийняття спадщини. (а.с.9) З огляду на те, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має, а приміщення магазину знаходиться на території м. Білгород- Дністровського Одеської області, належним відповідачем по даній справі є Білгород- Дністровська міська рада Одеської області. У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців0. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1, 2 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1, 2 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказі в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, приймаючи до уваги все наведене вище, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно обґрунтованими, доведеними, тобто такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved