Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, оскільки між подружжям постійно виникали конфліктні ситуації, стосунки були напружені, кожен з них не вважав за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. З жовтня 2015 року шлюбні стосунки фактично припинені, оскільки спільне господарство не ведеться, подружжя проживає окремо, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що примирення і подальше збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей, а тому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] .. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з?явилась. Про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлена своєчасно та в установленому законом порядку. Відповідно до змісту позовної заяви просить розглянути справу без її участі(а.с.2). Крім того, через канцелярію суду від позивача [PERSON] надійшла письмова заява відповідно до змісту якої, вона позов підтримуєв повному обсязі та просить його задовольнити. Провести розгляд справи у її відсутності у підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з?явився. Про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлений своєчасно та в установленому законом порядку. Через канцелярію суду надав письмову заяву, відповідно до змісту якої просить розглянути справу у підготовчому засіданні без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі(а.с.22). Відповідно до п.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Положеннями ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України подання заяв по суті справи є правом учасника справи. В письмовій заяві відповідач [PERSON] зазначив, що він позов про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. При зазначених обставинах суд, у відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв?язку із визнанням позову відповідачем [PERSON] , оскільки у справі наявні законні підстави для задоволення позову, так як визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виходячи з наступного. Нормами ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Наведеним конституційним принципам кореспондує положення ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, яким також визначено добровільність шлюбу та те, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.1,3 ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користуються рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно системного аналізу наведених норм права, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно свідоцтву про одруженнясерії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м.Запоріжжя 24.07.2004 року,сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2004 року, актовий запис №163(а.с.3).Відспільного життя сторони мають двох неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] і серії [NUMBER] відповідно(а.с.12,13). Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання може бути пред?явлено одним із подружжя(ч.1 ст.110 СК України). Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сім`я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони проживають окремо один від одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного,що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін. Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам сторін, а томупозовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи позицію відповідача про визнання позову про розірвання шлюбу у повному обсязі, викладену ним у поданій через канцелярію суду письмовій заяві. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 768,40грн..

Outcome: approved