Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просила оголосити [PERSON] померлою. Заяву мотивує тим, що її мати [PERSON] проживала у [ADDRESS] . 18 жовтня 2017 року мати пішла з дому у невідомому напрямку і до цього часу не повернулась. Протягом 2017 року мати втрачала пам`ять, не орієнтувалась щодо свого місця проживання, періодично виходила з дому і оскільки це була холодна пора року, то вважає, що мати могла загинути. 23 жовтня 2017 року за її заявою Новоушицьким ВП ДВП ГУНП в Хмельницькій області внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Однак встановити місце знаходження матері не вдалось. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 27 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 09 годину 00 хвилин 10 жовтня 2019 року, витребувано інформацію від Новоушицького ВнП Дунаєвецького ВнП ГУНП в Хмельницькій області щодо заведення розшукової справи по факту зникнення [PERSON] . 10 жовтня 2019 року суд відклав розгляд справи до 09 години 00 хвилин 6 грудня 2019 року у зв`язку із неявкою заінтересованої особи [PERSON] . У вступному слові заявниця надала пояснення аналогічні доводам заяви, яку просили задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила та вказала, що можливо [PERSON] десь знаходиться в лікарні чи іншому закладі, відтак просила в задоволені заяви відмовити. Заінтересована особа [PERSON] , належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, надіслала суду заперечення проти заяви, просила в її задоволенні відмовити. Представник заінтересованої\~особи - Новоушицька селищна рада Хмельницької області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав про визнання заяви. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини. Довідкою № 370 від 29 березня 2018 року підтверджується, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . 18 жовтня 2017 року остання пішла з дому в невідомому напрямку та не повернулась (а.с.15). [PERSON] , 1945 року народження, перебувала на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті, про що свідчить довідка видана Новоушицькою центральною районною лікарнею (а.с.16). З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №12017240190000290 від 23 жовтня 2017 року суд встановив, що 23 жовтня 2017 року за заявою [PERSON] внесено відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за фактом зникнення 18 жовтня 2017 року жительки с.Струга, Новоушицького району [PERSON] (а.с.26). Відповідно до повідомлення Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області в провадженні СВ Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 12017240190000290 від 23 жовтня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за фактом зникнення 18 жовтня 2017 року жительки с.Струга, Новоушицького району [PERSON] , яку було оголошено у розшук та заведено оперативно-розшукову справу №1712010019 від 02 листопада 2017 року (а.с.36). Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Вказану правову\~позицію висловив\~Верховний Суд\~у постанові\~від 6\~листопада 2019\~року у\~справі № 226/3053/18. В той же час стаття 46 ЦК України містить декілька окремих випадків на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Зокрема: 1) у разі відсутності особи в місці її постійного проживання, відсутності відомостей про місце її перебування протягом трьох років; 2) якщо особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців; 3) за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Виняток встановлений у частині другій статті 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. З пояснень заявниці та матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] зникла безвісти 17 жовтня 2017 року, а вже у травні 2018 року заявниця звернулась до суду із даною заявою, отже з часу зникнення [PERSON] минуло менше як три роки. Обґрунтовуючи заяву [PERSON] вказала, що виходячи із стану здоров`я [PERSON] та її психічного стану вона могла загинути від певних обставин. Достатні належні та допустимі докази на встановлення обставин, на підставі яких можливо було б зробити вірогідне припущення, що [PERSON] пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи заявниці щодо наявності у [PERSON] психічного захворювання жодним чином не вказують на обставини, що загрожували їх смертю. В той же час суд роз`яснює заявниці, що сам факт безвісного зникнення особи, за відсутності обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, не є підставою для оголошення її померлою, а може бути підставою для визнання її безвісно відсутньої у випадку якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування, що передбачено статтею 43 ЦК України. Отже, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про оголошення фізичної особи померлою. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed