Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком. В судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що згідно договору дарування від 30.12.2004 року їй на праві власності належить житловий будинок №110 по вул. Затишна (в минулому вул. [PERSON]) в м. Скадовську. З народження там зареєстрована відповідачка яка є донькою колишнього власника [PERSON] Після укладання договору дарування та до його смерті в березні 2016 року, [PERSON] який доводиться їй братом, проживав в будинку, тоді як відповідачка декілька років проживає окремо та тільки навідувала батька. Після смерті [PERSON] вона бажає особисто користуватися будинком, розпоряджатися ним на власний розсуд, однак цьому заважає факт реєстрації відповідачки в будинку. Просить позов задовольнити, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком №110 по вул. Затишній (в минулому вул. [PERSON]) в м. Скадовську Херсонської області. Представник позивачки вважає позов обґрунтованим, пояснив, що відповідачка була зареєстрована в будинку як член сімї колишнього власника будинку. Після зміни власника будинку, [PERSON] з позивачкою в будь-яких договірних відносинах не перебуває та членом її сімї не була. Крім того, вона останні роки фактично не проживала в будинку. [PERSON] помер, тоді як позивачка має право володіти та розпоряджатися будинком на власний розсуд, однак наявність зареєстрованої там відповідачки створює їй в цьому перешкоди. Просить позов задовольнити. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що зареєстрована в будинку з народження. У звязку з втратою паспорта в 2013 році їй поновили відмітку про реєстрацію в паспорті. Про відчуження будинку їй відомо з 2004 року. Вона залишалась там проживати разом з батьком [PERSON] Після смерті батька позивачка її вигнала. Зараз вона мешкає в іншому місці. Договірних відносин між нею та позивачкою у неї немає, членом її сімї вона не була та не є. Представник відповідачки просить в задоволенні позову відмовити, вважає, що як член сімї колишнього власника будинку, відповідачка має права проживати та користуватися будинком скільки вона вважає за потрібне. Свідок [PERSON] пояснив, що відповідачка не проживає в [INFO], з часу коли [PERSON] розлучився з дружиною. Відповідачка тоді пішла жити з матірю. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з 2005 року. З того часу знає, що [PERSON] жив один, а потім з 2007 року зі співмешканкою. Відповідачка приходила до батька в день, а на ніч уходила, не залишалася. В будинку місця для проживання третьої особи не облаштовано. Свідок [PERSON] пояснив, що живе по сусідству з будинком №110 по вул. Затишній м. Скадовська. Він бачив, що відповідачка приходила до батька вранці, чекала поки їй відчинять хвіртку, а ввечері уходила. З цього він зрозумів, що остання там постійно не проживає. Свідок [PERSON] пояснила, що співмешкала з [PERSON] до часу його смерті. Може пояснити, що відповідачка постійно проживала в будинку, оскільки мала там речі. Вона дійсно іноді не ночувала вдома. Хто проживає в будинку після смерті [PERSON] їй невідомо. Заслухавши пояснення сторін, представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. 30.12.2004 року [PERSON] подарував житловий будинок №110 по вул. К. Маркса в м. Скадовську Херсонської області позивачці.(а.с.09) Сторони не заперечують, що після укладання договору в будинку залишився проживати батько відповідачки [PERSON] та залишалася зареєстрованою як член сімї колишнього власника [PERSON], його неповнолітня донька [PERSON] Сторони визнали, що [PERSON] в березні 2016 року помер, його донька набула повноліття. [PERSON] не є та не була членом сімї [PERSON] та цивільно-правових угод між ними з приводу користування будинком не укладалось. Таким чином, виходячи з обставин справи, [PERSON] має статус члена сімї колишнього власника житлового будинку. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є, тобто право користування членів сімї власника жилим будинком є похідним від виникнення у власника права власності на будинок, а відтак припинення права власності особи на будинок, припиняє право членів його сімї на користування жилим будинком. Оскільки закон не передбачає у випадку зміни власника будинку перехід прав і обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника, а відповідачка не є членами сімї нового власника будинку, то відповідачку слід вважати такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у справі 6-158цс14. Згідно положень статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Одним зі способів усунення перешкод в користуванні житловим будинком, є визнання особи такою, що втратила право користування будинком, оскільки відповідне рішення суду є підставою для зняття особи з реєстрації за адресою будинку. Тим самим усуваються перешкоди власнику в реалізації ним в повному обсязі права володіти та розпоряджатися своїм майном. У звязку з наведеним, не має правового значення встановлення факту проживання [PERSON] в будинку який належить позивачці за життя колишнього власника, оскільки доведено, що вона проживала в будинку в якості члена сімї колишнього власника, інші підстави користуватися будинком після зміни власника відсутні.

Outcome: approved