Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визначення частки померлого у спільній сумісній власності, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на частку земельної ділянки площею 0,1500 га, що розташована [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлому на праві спільної сумісної власності разом зі мною, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданий 24.10.2012 року управлянням Держкомзему у Вінницькому районі на підставі рішення Вінницько - Хутірської сільської ради 8 сесії 6 скликання від 20.09.2011 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 052060001005872 та додатком до вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, яким зазначено список співвласників земельної ділянки. Вказує, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] і у встановлений законом строк звернулася до Першої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про спадщину за законом , однак у видачі свідоцтва нотаріус їй відмовила, оскільки розмір частки померлого у спільній сумісній власності на земельну ділянку не визначено за його життя. Інших спадкоємців немає. [PERSON] зі спадкодавцем є співвласниками житлового будинку по 1/2 частці в рівних долях, який розташований на спірній спадковій земельній ділянці і відповідно до норм ст. 120 ЗК України, розмір часток у праві власності на житловий будинок має відповідати розміру часток у праві власності на земельну ділянку на якій він розташований. З огляду на вищевикладене позивач звернулись з даним позовом до суду, яким просить визначити частку померлого у спільній сумісній власності. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Змін та доповнень не має. Представник відповідача Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області - при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер спадкодавець [PERSON] в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 27.09.2016 року (а.с.7). Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та [PERSON] як між подружжям підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 14.07.1977 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частку земельної ділянки площею 0,1500 га, що розташована [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлому на праві спільної сумісної власності разом зі мною, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданий 24.10.2012 року управлянням Держкомзему у Вінницькому районі на підставі рішення Вінницько - Хутірської сільської ради 8 сесії 6 скликання від 20.09.2011 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 052060001005872 та додатком до вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, яким зазначено список співвласників земельної ділянки. (а.с.9-10). [PERSON] та померлий [PERSON] є співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11- 14) по 1/2 частці в рівних долях, який розташований на спірній спадковій земельній ділянці і відповідно до норм ст. 120 ЗК України, розмір часток у праві власності на житловий будинок має відповідати розміру часток у праві власності на земельну ділянку на якій він розташований. Оглядом спадкової справи № 796/2016 після померлого [PERSON] встановлено, що на іншу частину спадкового майна [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.04.2017 року та зареєстроване в реєстрі за № 2-925. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 919/02/31 від 12.04.2017 року Першої вінницької державної нотаріальної контори відмовлено у видачі [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку (а.с.6). Інших спадкоємців немає. Заповіт не вчинявся. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Як зазначено у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними,тому частки кожного з співвласників на земельну ділянку є рівними, а тому за позивачем [PERSON], як за іншим співвласником також має бути визначено право на певну ідеальну частку у праві власності на земельну ділянку, так як поділити її в даний час натурі неможливо, оскільки інший учасник спільної сумісної власності помер, а в іншому разі, буде неможливо зареєструвати своє право власності належним чином. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved