Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: Харківська область, місто Лозова, вул.О.Бричука (Червонопартизанська)[ADDRESS], яка належить їй на підставі договору дарування від 04.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] Крім неї в квартирі зареєстрований її син, відповідач по справі\~ [PERSON]. З листопада 2017 року відповідач в квартирі не проживає, на прохання позивачки знятися з реєстрації не заперечував, але з реєстрації не знявся, натомість надав довіреність на її імя на вчинення дій, повязаних зі зняттям з реєстрації місця його проживання. Наявність зареєстрованого відповідача створює їй перешкоди, оскільки виникли проблеми при оформленні субсидії. Враховуючи викладене, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою, розташованою за адресою: Харківська область, місто Лозова, вул. О.Бричука (Червонопартизанська)[ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Крім того, надала оригінал довіреності від 13.12.2018 року, якою [PERSON] уповноважує [PERSON] представляти його інтереси у відповідних на те органах з питань, що стосуються зняття з реєстрації місця його проживання. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору дарування від 04.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. О. Бричука (Червонопартизанська)[ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності (а.с.10,11). Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житлову приміщенні/будинку осіб, довідки за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (колишня Червонопартизанська)[ADDRESS] (а.с.14, 28). Відповідач в даній квартирі не проживає, що підтверджується актами про непроживання особи за місцем реєстрації від 09.01.2018 року, 14.06.2018 року, 06.12.2018 року (а.с.15,16,17). За змістом позовної заяви, відповідач не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті, факт його реєстрації в її квартирі створює їй проблеми при оформленні субсидії. Позивачка не чинила ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачеві, особистих речей та майна, яке йому належить в зазначеній квартирі, він не має. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Частиною першою статті 383\~ЦК України та статтею 150\~ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною 1 ст.319\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-709цс16. Враховуючи зазначене, оскільки відповідач не є власником квартири за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. О.Бричука (Червонопартизанська)[ADDRESS], участі в оплаті комунальних платежів не приймає, самостійно дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснює, що порушує права власника житла, оскільки він зобов'язаний нести додатковий тягар зі сплати нарахованих комунальних платежів, а доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, що вимога позивачки щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Витрати по оплаті судового збору, у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача за позовом.

Outcome: approved