Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Цеглянська, 22 (раніше Л.[PERSON], 20) в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що згаданий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами належав колгоспному двору, головою якого був батько позивачки [PERSON]. При житті, 13 липня 2010 р. [PERSON] зробив письмове розпорядження, яким усе належне йому майно заповів позивачці. [PERSON] помер 6 серпня 2016 р. На момент його смерті разом з ним у житловому господарстві були зареєстровані позивачка та її мама. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулася в Городенківську нотаріальну контору, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з реєстрацією господарства, як колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору (15 квітня 1991 р.) у спадковому житловому господарстві проживали позивачка та її батьки. Мати позивачки відповідачка [PERSON] не претендує на частку у спадщині та в колгоспному дворі, не зверталася з приводу її виділу та оформлення. На час відкриття спадщини позивачка проживала з спадкодавцем та вела спільне господарство. Після його смерті позивачка фактично прийняла спадщину, проте оформити свідоцтво про право на спадщину не може через неналежно оформлені правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому змушена звернутися до суду з позовною заявою. Сторони, їх представники в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності; представник позивачки позов підтримує повністю, відповідачка позов визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 15 квітня 1987 р., виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 44 від 11 березня 1987 р., встановлено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Вербівці по вулиці Лесі Українки за № 20, дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Відповідно до рішення № 340 двадцятої сесії Вербівцівської сільської ради шостого демократичного скликання від 03.01.2013 р. «Про впорядкування назв вулиць, номерів будинків у селі Вербівці Вербівцівської сільської ради» вулицю [PERSON] змінено на вулицю Цеглянську, нумерацію житлового будинку по вулиці Лесі Українки, 20 змінено на Цеглянську, 22. [PERSON] виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 7983 від 01.03.2017 р. стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 58 зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Вербівці по вул. Цеглянська, 22 Городенківського району Івано-Франківської області за [PERSON] (голова колгоспного двору) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 15.04.1987 р. на підставі рішення цього ж виконкому за №44 від 11.03.1987 р. Довідкою № 93, виданою 20 березня 2017 р. виконкомом Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку в с. Вербівці по вул. Цеглянській, б/н (теперішня назва вул. Цеглянська, 22) були зареєстровані і проживали: [PERSON] голова сімї, [INFO], [PERSON] дружина, [INFO], [PERSON] дочка, [INFO] Позивачка [PERSON] при одруженні змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії 1-НМ № 070706, виданого 07 липня 2001 р. Котиківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. За заповітом, посвідченим 10 липня 2013 р. секретарем виконавчого комітету Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], [INFO], все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті, - заповів своїй дочці [PERSON], жительці с. Вербівці. Заповіт зареєстрований в реєстрі за № 41. [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34580048 від 18.07.2013 р. стверджено, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію заповіту [PERSON], посвідченого у Вербівцівській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, номер у спадковому реєстрі 54754206. [PERSON] помер 06.08.2016 р. у віці 77 років в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 11 від 08 серпня 2016 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 232448, виданого 08 серпня 2016 р. Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час смерті [PERSON] проживав в [INFO]; разом з ним були зареєстровані та проживали: [PERSON] дружина, [INFO], [PERSON] дочка, [INFO], [PERSON] онук, [INFO], [PERSON] онук, [INFO], що стверджується довідкою № 316, виданою 05 квітня 2017 р. виконкомом Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] свідоцтва про одруження серії І-АБ № 193843, виданого 07 березня 1969 р. Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області та відміткою в паспорті [PERSON] серії СС № 573472, виданому 06 липня 1998 р. Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, доводиться, що [PERSON] є дружиною [PERSON]. Як непрацездатна вдова спадкодавця, [PERSON], [INFO], відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, є спадкоємцем, яка має право на обовязкову частку у спадщині. В поданій до суду заяві відповідачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги дочки [PERSON] визнає в повному обсязі, на частку у колгоспному дворі та спадщині не претендує. Довідкою виконкому Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 110 від 05 квітня 2017 р. доводиться, що [PERSON], [INFO], дійсно похоронила свого батька [PERSON] за власні кошти, з померлим проживали разом, вели спільне домашнє господарство. [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.03.2017 р., зареєстрованого в реєстрі за № 447 (спадкова справа № 110/2016) доводиться, що [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого 10.07.2013 р. секретарем Вербівцівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 41, успадкувала земельну ділянку площею 0,0380 га, розташовану по вул. Цеглянська, 22 в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, що належала спадкодавцю [PERSON], який помер 06 серпня 2016 р. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83540750 від 27.03.2017 р. стверджено, що зазначений обєкт нерухомого майна зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 226296526216. Наведене свідчить про те, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], як спадкоємець за заповітом. Також до спадкового майна померлого [PERSON] належить житловий будинок по вул. Цеглянська, 22 в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківської районного нотаріального округу [PERSON] від 27.03.2017 р. встановлено, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 22 по вулю Цеглянська (раніше вулиця [PERSON]) в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області після смерті [PERSON] з посиланням на те, що вищезазначений житловий будинок в цілому належав на праві спільної власності трьом особам і частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена. Як вбачається із копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 22 по вул. Цеглянська в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, інвентаризаційна вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 116921 грн. Позивачка фактично стала власником вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачка позов визнала, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved