Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась\~до Хмільницького\~міськрайонного суду\~Вінницької області\~з позовом\~до[PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . З нею в даному будинку зареєстровані її донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач з 2004 не проживає у вказаному будинку, а тому втратив право користування вказаним будинком. За таких обставин позивач просить позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 15.03.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 20.04.2021 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримала повністю, просили його задовольнити. Відповідачі в\~судове засідання\~не з`явився,\~про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному ЦПК України, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з довідки Війтівецької сільської ради Хмільницького району № 155 від 01.02.2021 (а.с.7) та домової книги (копія на а.с. 5-6) позивач є власником будинку [ADDRESS] . Згідно довідки Війтівецької сільської ради Хмільницького району № 183 від 04.02.2021 (а.с.8) в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки\~Війтівецької сільської\~ради Хмільницького\~району №\~154\~від 01.02.2021\~(а.с.9)\~ [PERSON] \~зареєстрований за\~адресою:\~[ADDRESS] , однак не проживає за вказаною адресою. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що вони досить довго знають сім`ю позивача. [PERSON] проживає по сусідству, а [PERSON] є другом сім`ї позивача. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає протягом тривалого часу, понад 5 років, та взагалі не з`являвся на території зазначеного будинку, з мамою не спілкуєтсья. Поняття права власності визначено ст. 316 ЦК України, згідно якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 109 ЖК України виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження посилання позивача на те, що відповідач не проживає у належному їй житловому будинку без поважних причин більше одного року, не бере участі в його утриманні. Це перешкоджає позивачу належним чином використовувати своє право власника на даний будинок, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved