Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.02.2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Однак подружнє життя з відповідачем не склалося, з 31.07.2020 року шлюбних стосунків вони не підтримують. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] офіційно працевлаштований, має постійний дохід, інших утриманців не має. З урахуванням наведеного позивач просить шлюб розірвати, так як він існує формально, визначити місце проживання малолітньої дочки із нею, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття. Крім того, [PERSON] просить суд стягнути на її користь з відповідача судові витрати пов`язані із оплатою судового збору в сумі 1681 грн. 60 коп. та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. 00 коп. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 25.08.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, згідно ухвали суду було зобов`язано службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, та підтримання позовних вимог. Позивач відмовилась від позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Клопотання про надання строку на примирення позивачем заявлено не було. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, а тому просить розглядати справу у його відсутності. Клопотання щодо надання строку для примирення відповідачем не заявлено. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради надіслав до суду висновок та заяву, у які просить розглянути справу без присутності представника органу опіки та піклування. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 17.02.2013 року, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 17.02.2013 року (актовий запис №14). Сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 24.07.2013 року). Згідно довідки Рівненської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів №5 ім.О.О.Борисенка Рівненської міської ради від 03.08.2020 року за №31, [PERSON] , [INFO] є дійсно ученицею 2-А класу Рівненської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів №5 ім.О.О.Борисенка Рівненської міської ради. Із характеристики [PERSON] , 2013 року учениці 2-А класу Рівненської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів №5 ім.О.О.Борисенка Рівненської міської ради від 06.08.2020 року, [PERSON] за час навчання в школі зарекомендувала себе старанною, здібною, комунікабельною ученицею, є однією з найкращих у класі. Любить читати, малювати, вміє висловлювати власну думку, має хороший словниковий запас. Мовлення виразне, емоційне, вміє декламувати вірші. Окрім школи дівчинка відвідує зразковий ансамбль сучасного танцю «Діалог» при МПК «Текстильник». Особливу роль у вихованні відграє мама [PERSON] , яка щоденно цікавиться шкільним життям своєї дитини, є активним членом батьківського комітету, дуже відповідальна, ініціативна, завжди готова прийти на допомогу у вирішенні будь - якого питання у житті класу й школи. Із характеристики ТзОВ «Т - Стиль» від 05.08.2020 року за №03/3278, [PERSON] працює бухгалтером відділу бухгалтерії товариства з 26.06.2020 року по даний час, до роботи та завдань ставиться сумлінно, та виконує у найшвидші терміни. Трудову дисципліну та правила внутрішнього трудового розпорядку товариства не порушує. За час роботи зарекомендувала себе як кваліфікований та відповідальний працівник, показала себе вдумливим фахівцем, ініціативним працівником. У спілкуванні з колегами рівна, доброзичлива і привітна, за характером витримана, миролюбна, сторониться конфліктних ситуацій, активно бере участь у житті товариства. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 26.11.2020 року за №08 - 1297, доцільно визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з її матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із позовної заяви встановлено, що між подружжям склались відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, клопотання про надання строку для примирення жодною зі сторін не заявлено, зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши представлені стороною позивача докази, які свідчать про те, що позивач має постійну роботу та стале джерело доходу, піклується про стан здоров`я дочки, її фізичний та духовний розвиток, навчання, для дитини створено належні житлово-побутові умови, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, позицію відповідача [PERSON] , який не заперечує про визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд вважає за можливе визначити місце проживання дитини з позивачем [PERSON] . Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину, а тому з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка має право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги наступні обставини. Відповідно до положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, а тому має можливість працювати та виконувати свій батьківський обов`язок по утриманню дитини. Враховуючи вищевикладені обставини, вік дитини та її потреби, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Судові витрати у справі зі сплати судового збору щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору (квитанція від 12.08.2020 року про сплату судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. та квитанція від 12.08.2020 року про сплату судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.). Судові витрати у справі зі сплати судового збору щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved