Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину, яка проживає з нею. Матеріальну допомогу для належного утримання дитини відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований. Вказала, що не спроможна\~ самостійно належним чином забезпечити сина всім необхідним. Просить суд позов задовольнити та стягувати аліменти на її користь на утримання сина з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити та стягувати аліменти з відповідача в розмірі 1/2 частки всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Згідно ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого, згідно поданого свідоцтва про народження, мають сина [PERSON],[INFO]. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 \~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те,\~що відповідач\~проживає окремо\~і участі\~в утриманні\~своєї дитини\~не приймає,\~інших дітей\~на утриманні\~відповідач не\~має,\~при цьому\~домовленість між\~позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини в розмірі 1/2 частки всіх видів доходів щомісячно. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави, судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Outcome: approved