Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , та визнання права на земельну частку (пай), розміром 1,25 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № 0095842, та зареєстрованого за № 4150, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , мотивуючи тим, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, а оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) був втрачений. Просили позов задовольнити. З покликанням на відсутність спору щодо вказаного майна, інших спадкоємців, та неможливість реалізувати та оформити свої спадкові права на будинок та право на земельну частку (пай) в позасудовому порядку, просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Сидорак Н.Б. подала до суду письмову заяву, в якій просила про розгляд справи у її та позивачки відсутність та про задоволення позову (а.с. 63-64). Представник Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав до суду лист, в якому проти задоволення позову не заперечив, просив справу розглядати без участі представника сільської ради (а.с. 59). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, оглянувши наявні у справі докази, суд приходить до переконання про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, суд приходить до переконання про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.\~4\~ч.1\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.\~524\~ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Ч. 1 ст.\~534\~ЦК УРСР в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. 2\~ст. 548 ЦК Української РСР 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог\~ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до\~ст. 549 ЦК Української РСР\~, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9). На випадок своєї смерті він 10.01.1996 р. склав заповіт, посвідчений секретарем Грімнівської сільської Ради народних депутатів Городоцького району Львівської області, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що б належало йому на день смерті і на що матиме право за законом, заповів [PERSON] , що видно також з копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 4876432 від 10.05.2006 р. (а.с. 10, 11). Із копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , довідки, виданої виконавчим комітетом Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області № 649 від 23.10.2019 р. вбачається, що [PERSON] , проживала разом із спадкодавцем дядьком [PERSON] до дня його смерті по [ADDRESS] , займалась його похованням та продовжувала проживати у вказаному будинку і після його смерті (а.с. 8, 14). Після звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачка 23.10.2019 р. отримала відмову у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 31). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59957883 від 06.04.2020 р., після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с. 55-56). Згідно копії технічного паспорту, довідок, виданих КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 531 від 25.11.2019 р., та № 152 від 06.04.2020 р., довідки, виданої Самбірським МБТІ № 01/5-46 від 05.05.2020 р., довідки, виданої виконавчим комітетом Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області № 649 від 23.10.2019 р., вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] Грімне 1951 року побудови, згідно погосподарської книги № 2 за 1996-2000 рр. фактичним власником вважався [PERSON] , між тим, право власності на будинок не зареєстровано (а.с. 14, 16, 41-43, 44, 60, 62). З копії витягу з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай), виданого на підставі Сертифікату серії [NUMBER] №0095842 від 26.12.2008 р., вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 84 від 22.04.1996 р. надано право на земельну частку (пай), розміром 1,25 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебуває у СТзОВ «Грімно», про що у Книзі записів (реєстрації) сертифікатів зроблено запис за № 4150 від 26.12.2008 р. (а.с. 15, 46). Із позовної заяви, долученої матеріалів справи газети «Високий Замок» № [NUMBER] (5936) за 22-24 листопада 2019 року вбачається, що оригінал вищевказаного Сертифікату втрачений (а.с. 47). Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7\~визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З огляду на вищенаведене, а також враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті набув або володів житловим будинком [ADDRESS] та правом на земельну частку (пай) неправомірно, в суді не встановлено, після його смерті позивачка фактично прийняла спадщину, крім неї, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, заповіт, складений спадкодавцем на її ім`я не оспорювався та не скасовувався, відповідач позов визнав, таке не суперечує закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а отже, є підстави до визнання за [PERSON] права власності на спірний житловий будинок та права на земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] який помер [INFO] . Згідно ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved