Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , в якому прохає стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , 2007 р.н., у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. У поданій до суду письмовій заяві про розгляд справи без участі позивача, остання уточнила свої позовні вимоги та прохала стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , 2007 р.н., у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 14.10.2006 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 18.01.2019 було розірвано. Від цього шлюбу вони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка наразі проживає разом із матір`ю. Вихованням та утриманням дитини займається позивач, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини у добровільному порядку не надає. Ухвалою суду від 07.09.2020 (а.с.20) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що згідно рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 18.01.2019 шлюб, зареєстрований 14.10.2006 у Кобеляцькому районному відділі РАЦС УЮ Полтавської області за актовим записом №122, між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с.16). Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.15). Згідно з наданою ТОВ «Управляюча компанія «Сервіс Плюс» довідкою №247 від 27.08.2020, місце проживання неповнолітньої [PERSON] , 2007 р.н., зареєстровано разом із позивачем [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.14). Встановивши фактичні обставини справи, з`ясувавши позиції сторін та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, факт визнання ним позову, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2007 р.н., у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку на дитину. Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст. 141 ЦПК України. З урахування звільнення позивача від сплати судового збору при звернені до суду із відповідним позовом, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved