Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року її батько [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким після його смерті усе майно, що буде йому належати і на яке він буде мати право, заповів їй. [INFO] року її батько [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на усе його майно. Вона являється єдиною спадкоємицем майна [PERSON] за заповітом і спадщину прийняла. Однак, оформити право власності на спадкове майно батька вона не може, так як в свідоцтві про її народження дані про її батька не записані, а вказано тільки матір [PERSON]. Це сталося тому, що шлюб між її батьками не було зареєстровано, а батьки жили однією сім'єю в цивільному шлюбі. Тому в її свідоцтві про народження дані про її батька відсутні. Її дошлюбне прізвище було записано за прізвищем матері [PERSON], проте після реєстрації шлюбу вона змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON]. Для того, щоб вона могла оформити право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] як батька, їй необхідно встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] був її батьком. По цій причині [PERSON] звернулась до суду та просить винести рішення, яким встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] був її батьком, а також зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського РУЮ у Вінницькій області внести зміни в актовий запис №11 від 10.09.1957 року. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності заяву підтримує, на її задоволенні наполягає, а також надала заяви свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили той факт, що дійсно [PERSON], який помер [INFO] року являвся батьком [PERSON]. Представник заінтересованої особи Сокілецької сільської ради Немирівського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності заяву підтримує, проти задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив: [INFO] року [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким після його смерті усе майно, що буде йому належати і на яке він буде мати право, заповів своїй дочці [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с.7). [INFO] року [PERSON] помер (а.с.8) і після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на усе його майно .Однак, оформити право власності на спадкове майно батька заявниця не може, так як в свідоцтві про її народження дані про її батька не записані, а вказано тільки матір [PERSON] (а.с. 9) іїї дошлюбне прізвище було записано за прізвищем матері [PERSON]. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до копії довідки виданої виконкомом Сокілецької сільської ради Немирівського району від 05.03.2015 року за № 109, згідно погосподарської книги №6, особистий рахунок № [NUMBER] - [PERSON] був прописаний разом з дружиною [PERSON] дочкою [PERSON] сином [PERSON] та тещею [PERSON] (а.с.12,13). Згідно довідки виданої виконкомом Сокілецької сільської ради Немирівського району від 20.03.2015 року за № 123, [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] однією сім'єю в [ADDRESS] Як вбачається із пояснень свідків, [PERSON] являвся рідним батьком [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений заявницею підлягає зарахуванню в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved