Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов тим, що з 18.12.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], 30.01.2015р.н., між сторонами фактично припинені шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімені обовязки з ведення спільного господарства, позивач вважає, що примирення та подальше збереження сімї не можливе, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву, де позов підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку позивачки, яка у заяві вказала, що не заперечує проти\~ ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.12.2012 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], 30.01.2015р.н, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, за обставин що склалися, позивачка поновлювати сімейно-шлюбні відносини бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене та

Outcome: approved