Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача. Позов мотивований тим, що 18.07.2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1075. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2012 року шлюб було розірвано. Фактично сторони припинили шлюбні відносини ще до розірвання шлюбу. Відповідач зобовязувався сплачувати на утримання дитини кошти, проте не робив цього. Добровільно домовитись про сплату аліментів не вдалося, що стало підставою звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення аліментів. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти у розмірі 700 грн. Відповідач та його представник подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, зменшені позовні вимоги визнали, погодившись сплачувати на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2012 року шлюб було розірвано. Фактично сторони припинили шлюбні відносини ще до розірвання шлюбу. Відповідач зобовязувався сплачувати на утримання дитини кошти, проте робив це не регулярно. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою людиною, постійного місця роботи немає, суд вважає, що позов про стягнення з нього аліментів у розмірі 700 грн. щомісячно підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved