Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] до 09.12.2009 року. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2009 року шлюб між ними було розірвано, малолітню доньку залишено на проживанні з нею та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки у твердій грошовій у сумі 800 грн. щомісячно. Позивач зазначає, що фактично після розірвання шлюбу [PERSON] не мав постійного місця роботи, коштів на утримання доньки не надавав, весь час батько ухилявся від її виховання, його не цікавила доля сім'ї та дитини, що стало причиною розірвання між ними відносин. Незважаючи на рішення суду про стягнення аліментів [PERSON] не сплатив жодних коштів на утримання доньки. Також звертає увагу, що згідно з характеристикою, виданою дирекцією УЗОПІІ-ІІІ ст. № 20 ліцею «Лідер» м. Ужгорода вихованням доньки займається вона - мати [PERSON], батько жодного разу протягом всього періоду перебування дитини в закладі не відвідував батьківські збори та не цікавився фізичним та духовним розвитком доньки. Ухилення [PERSON] від виховання доньки підтверджується письмовими заявами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач зауважує, що на неодноразові її звернення до батька дитини про участь у вихованні останньої, він не з'являться, позитивних рішень не приймає, не цікавиться її здоров'ям та духовним розвитком, не приймає участі у вихованні та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Вказує, що це свідчить про те , що батько малолітньої дитини повністю ухилився від її виховання, матеріально її не забезпечує, навчанням та фізичним розвитком не цікавиться, своїм відношенням ставить її та доньку в тяжке матеріальне становище. Їх донька є інвалідом дитинства, потребує додаткових коштів на лікування та утримання. Неодноразові спроби залучити батька до виховання дитини не дали результатів. За твердженням позивача зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання доньки батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Крім того, позивач зазначає, що згідно з висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 12.02.2018 року за № 76/34, виконавчий комітет Ужгородської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З посиланням на викладене позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Ухвалою судді від 23.04.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Ухвалою суду від 11.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті. Цією ж ухвалою постановлено залучити до участі у справі № 308/3321/18 орган опіки та піклування - виконавчий комітет Ужгородської міської ради, якому до наступного судового засідання з метою розв'язання спору подати суду письмовий висновок. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомлено, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач не подав та клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судовому за садінні позовні вимоги позивача підтримав з підстав, викладених у висновку про позбавлення батьківський прав відповідача від 12.02.2018 року за № 76/34. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач та її представник. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно з даними свідоцтва про народження [NUMBER], виданим 21.05.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] народилася [INFO], її батьком значиться [PERSON], а матір'ю - [PERSON] Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2009 року між ними було розірвано. Цим же рішенням ухвалено неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], залишити проживати при матері - [PERSON], а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., починаючи з 18.08.2007 року і до її повноліття. Дитина сторін є особою з інвалідністю з дитинства, перебуває на утриманні та виховані матері. Згідно з висновком органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 12.02.2018 року за № 76/34, враховуючи інтереси малолітньої [PERSON], [INFO], виконавчий комітет, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Вищевказаним висновком та матеріалами справи встановлено, що батько дитини [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], участі у вихованні доньки не приймає з 2009 року, здоров'ям її не цікавиться, аліментів не платить, іншої матеріальної допомоги не надає. Ухилення [PERSON] від виховання дитини також підтверджується поясненнями [PERSON] від 17.01.2018 року, [PERSON] від 17.01.2018 року та [PERSON] від 15.01.2018 року, а також характеристикою на ученицю 4-С класу УЗОШ І-ІІІ ступенів № 20 - ліцею «Лідер» [PERSON], де вона навчається на індивідуальній формі навчання, так як є дитиною-інвалідом з дитинства. Мати приділяє належну увагу вихованню дитини, що підтверджується вищенаведеними документами. Питання про позбавлення відповідача батьківських прав розглядалося 07.02.2017 року на комісії з питань захисту прав дитини. Батько дитини не з'явився на засідання комісії. Заслухавши думку матері дитини та враховуючи той факт, що батько взагалі відсутній в житті малолітньої доньки більше восьми років, членами комісії було прийнято одноголосне рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. Відтак, орган опіки та піклування дійшов висновку, що наведені обставини свідчать про те, що батько малолітньої свідомо ухиляється від її виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та матеріально її не забезпечує. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача не надав та у судове засідання для розгляду справи по суті не з'явився, що, на думку суду, свідчить про його байдуже ставлення до дитини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї доньки [PERSON], [INFO], а тому, для захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його доньки [PERSON], [INFO].

Outcome: approved