Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Лихівської селищної ради Пятихатського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтуванні позовних вимог зазначила, що [PERSON] був її чоловіком, 11 лютого 2001 року чоловік помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 7,32 умовних кадастрових гектар, що розташована на території Лихівської селищної ради Пятихатського району Дніпропетровської області. З питанням отримання спадщини після смерті чоловіка звернулась до приватного нотаріуса Пятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, проте отримала відмову з посиланням на те, що видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, оскільки на імя [PERSON] 26.02.2003 року був виготовлений Державний акт на вказану земельну ділянку, але який не був ним отриманий. У зв'язку з вищевикладеним, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 7,32 умовних кадастрових гектар, що розташована на території Лихівської селищної ради Пятихатського району Дніпропетровської області, що належало [PERSON], померлому 11 лютого 2001 року відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0307458. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач виконавчий комітет Лихівської селищної ради Пятихатського району Дніпропетровської свого представника до суду не направили, надіслали листа з проханням справу слухати без участі їх представника, позов визнають/а.с.22/. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 лютого 2001 року в с. Виноградне Березівського району Одеської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть/а.с.7/. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Комунарівське» розміром 7,32 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Лихівської селищної ради Пятихатського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0307458/а.с.9/. За матеріалами спадкової справи № 135/2017, відкритої після смерті [PERSON], померлого 11 лютого 2001 року позивач [PERSON] звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у звязку з чим приватним нотаріусом Пятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] відкрито спадкову справу/а.с.25-40/. Згідно копії постанови приватного нотаріуса Пятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] від 20 грудня 2017 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 11 лютого 2001, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві/а.с.8/. Згідно копії свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 198063 - 03 жовтня 1988 року у виконкомі Лихівської селищної ради Пятихатського району Дніпропетровської області [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище «Чепрунова», що підтверджується копією свідоцтва про одруження /а.с.6/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 1, 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Статтею 548 ЦК України (в редакції Закону 1963 року) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК (в редакції Закону 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину (ст. 560 ЦК України (в редакції Закону 1963 року). В силу п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року за № 152/361), яка була чинною на час виникнення спірних відносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач фактично спадщину прийняла, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім'я [PERSON] знаходився у позивача з моменту смерті спадкодавця, іншим шляхом, крім судового не може захистити свої спадкові права, тому позовні вимоги щодо визнання за позивачем права на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0307458, виданого Пятихатською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка підлягають задоволенню.

Outcome: approved