Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 24 листопада 2005 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, а саме: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, між ними постійно виникали сварки, непорозуміння та скандали. Будь-які побутові дрібниці дратують їх і стають причиною великих сварок. Вони вже багато років не можуть знайти з чоловіком спільну мову і налагодити їхні стосунки, а всі спроби врятувати їх шлюб були безрезультатними. Чоловік її не поважає як свою дружину та не рахується з її думкою. Вона вважає, що своїми постійними сварками вони погано впливають на виховання та психіку їхніх дітей. Почуттів між ними не має, а тому примирення та подальше подружнє життя у них з відповідачем не можливе. Просить позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, так як надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2005 року і від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітніх дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved