Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. З вересня 2014 року сімейні відносини не склались, вони з відповідачем проживають окремо, на даний час подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], в даний час сім'я розпалася, вони з відповідачем проживають окремо, при цьому донька проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється надавати в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки. Її коштів недостатньо для утримання доньки, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Також у зв'язку з тим, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює і потребує матеріальної допомоги просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу ) відповідача до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі та пояснила, що сама не в змозі утримувати малолітню дитину, до того ж вона знаходиться в декретній відпустці та не має можливості працювати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 не заперечував, з приводу стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення нею трьохрічного віку в розмірі 1/ 4 частини всіх видів його заробітку ( доходу ) заперечив та пояснив, що має змогу сплачувати лише аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі розміром 400-500 грн. щомісячно, оскільки сплата аліментів в тому вигляді в якому просить позивачка значно погіршить його матеріальне становище. Заслухавши пояснення сторін з приводу позовних вимог, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки, а тому відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального розміру аліментів. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги, яку в змозі надавати відповідач, оскільки він є фізично здоровою, працездатною особою. Однак суд вважає, що аліменти в розмірі 1/ 4 частини заробітку ( доходу ) відповідача є значно завищеними і будуть погіршувати матеріальне становище відповідача, а аліменти в розмірі 1/ 6 частини з усіх видів його заробітку (доходу ) будуть в повній мірі відповідати його інтересам та інтересам позивачки. При подачі позовної заяви до суду, позивачка [PERSON] була звільнена від оплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON]

Outcome: partial