Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що 19 липня 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який розірвано 07 листопада 2017 року рішення Генічеського районного суду Херсонської області. Від шлюбу у неї з відповідачем є неповнолітні діти - син [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач відсторонився від виховання своїх дітей, не приділяє їм уваги, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На теперішній час діти мешкають разом з нею, знаходяться на її вихованні та повному утриманні, мешкають діти у будинку, якій належить їй. Вказує, що відповідач фактично залишив родину без засобів існування, та матеріально сім`ю не забезпечує, хоча сам живе заможно, працює та має чималі заробітки, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що негативно впливає на розвиток сина та дочки. У зв`язку із ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] та дочки - [PERSON] та стягнути аліменти на їх утримання. У судовому засіданні позивач [PERSON] , підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити посилаючись на викладені у позові обставини. Проти проведення заочного розгляду справи та постановлення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до судового засіданні не з`явився, відзив не надав, будь-яких заяв чи клопотань не заявляв, у зв`язку із чим, суд ухвалив, слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Представник служби у справах дітей Генічеської райдержадміністрації МалецькийЯ.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своїх дітей, що виявляється в тому, що він не приділяє увагу своїм дітям, не приймає ніякої участі у їх вихованні та матеріальному забезпеченні. Вказує, що дані обставини встановлені висновком райдержадміністрації, яким вважають можливим позбавити батьківських прав [PERSON] Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є двоюрідною бабусею [PERSON] , пояснила, що відповідач [PERSON] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, дітям уваги не приділяє, матеріально їх не забезпечує. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є двоюрідною бабусею [PERSON] , пояснила, що дітей виховує та утримує позивач - [PERSON] , відповідач - [PERSON] , дітям уваги не приділяє, матеіально їх не забезпечує, не спілкується з ними. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтвапро народження серії [NUMBER] від 28 серпня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, акт. запис № 158, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 30 грудня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 250, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . З акту обстеження матеріально-побутових умов від 18 червня 2019 року, складеного депутатом Генічеської міської ради Кучеренко С.М. вбачається, що [PERSON] разом з дітьми мешкають у будинку, який належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , будинок має часткові зручності, опалення твердопаливне. За інформацією Генічеського ясла-садка № 14 «Колосок», [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти з 06 червня 2017 року по теперішній час. В зазначений період вихованням дитини займається мама [PERSON] Батько - [PERSON] , участі у вихованні, розвитку та догляді за дитиною не приймає, заклад дошкільної освіти не відвідує, увагу дитині не приділяє. Згідно висновку Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області від 23 вересня 2019 року, районна державна адміністрація вважає можливим позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, все вищевикладене, свідчить про те що, відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей: сина - [PERSON] та дочки - [PERSON] , оскільки не приймає жодної участі у житті дітей, що свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки. З огляду на це, суд приходить до висновку про необхідність позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частина 3 ст.166 СК України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON] , є особою працездатного віку та з огляду на недоведеність іншого, не встановлення підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дитини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є такими, що підлягають задоволенню. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. У відповідності до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, що була сплачена нею за подання позову в частині позбавлення батьківських прав у розмірі 768 грн. 40 коп. Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що позивач у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, яка була задоволена, то з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

Outcome: approved