Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та від якого народила доньку [PERSON], [INFO]. Деякий час з 2008 по 2015 рік проживали в АР Крим, а з 2015 року почали проживати в м. Чернігові, пр т Перемоги, 52/22. Зазначає, що в січні 2016 року [PERSON] поїхав до м. Сімферополя до свого батька, але до даного часу не повернувся. З того часу будь-який з ним зв'язок втрачено. Посилаючись на ст. 43 ЦК України просить визнати дану особу безвісно відсутньою, оскільки даний факт необхідний заявниці для вільного виїзду з дитиною за кордон та для здійснення реєстрації місця проживання. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просили її задовольнити. Представники служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, яких залучено до участі у розгляді справи ухвалою судді від 27.03.2017 року, в судовому засіданні при винесенні рішення покладалися на розсуд суду та в інтересах дитини. Представник заінтересованої особи Новозаводського районного відділу у м. Чернігові Управління Державної міграційної служби у Чернігівській області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.120). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], двоюрідна сестра заявниці, показала, що [PERSON] та [PERSON] років 10 проживали разом. В серпні 2015 року переїхали з Криму та проживали у заявниці. [PERSON] колишній військовослужбовець. В січні 2016 року поїхав до батька в Крим та обіцяв зателефонувати, але й досі відомості про нього відсутні, коштів на утримання дитини не надає. До народження доньки [PERSON] перебував у шлюбі від якого у нього є син [PERSON]. Вислухавши пояснення заявника та його представника, представників служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про народження 15.11.2006 року та копії актового запису про народження №2460 від 22.11.2006 року народилася [PERSON] (а.с.7, 102). Її батьком є [PERSON], матірю [PERSON] (заявниця по справі). Місцем реєстрації [PERSON] є м. Чернігів, пр т Перемоги, буд.52 кв.22, що підтверджується довідкою №744 від 13.03.2017 року (а.с.6). На даний час, згідно довідки від 14.03.2017 року №12, [PERSON] є ученицею 4-Б класу Чернігівської [PERSON] ступенів №20 (а.с.5). Згідно заяви та наданих пояснень заявника [PERSON] на початку січня 2016 року поїхав до м. Сімферополь та більше не зявлявся. Відповідно відомостей Чернігівського міського відділу держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 21.04.2017 року актові записи про народження дітей, смерть, шлюб, розірвання шлюбу та зміну імені на [PERSON] відсутні (а.с.51). Згідно довідки ГУ ДФС у Чернігівській області від 21.04.2017 року [PERSON] у ІІ кварталі 2016 року отримував доходи від АТ ОТП «БАНК»(а.с.52). На підставі довідок адресно-довідкового підрозділу УДМС В Чернігівській області від 21.04.2017 року (а.с.49), відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Сумській області від 25.04.2017 року (а.с.54), УДМС України в Дніпропетровській області від 26.04.2017 року (а.с.71), УДМС України в Одеській області від 27.04.2017 року (а.с.73) [PERSON] зареєстрованим та знятим з реєстрації не значиться. Відповідно до пояснень заявника, останнє місце реєстрації [PERSON] [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.28-31), за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS], АРК Крим За відомостями Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів від 21.04.2017 року відсутні будь-які провадження за якими боржником є [PERSON] (а.с.74). За даними Чернігівського обєднаного управління пенсійного фонду України від 05.05.2017 року дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування на застраховану особу [PERSON] за 2016, 2017 роки відсутні. Крім того, дана особа на обліку не перебуває і пенсії не отримує (а.с.76, 123). Згідно листів ГУ НП в АР Крим та м. Севастополі від 29.03.2017 року та ГУ НП в Чернігівській області [PERSON] з приводу розшуку [PERSON] не зверталась (а.с.69, 98). За даними Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України [PERSON] 21.06.2016 року о 17.52 год вїхав на територію України через пункт пропуску «Каланчак» та в цей же день о 19.14 год виїхав у зворотному напрямку (а.с.126). За правилами ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Отже, особа може бути визнана судом безвісно відсутньою лише в разі встановлення наступних обставин: відсутність особи в місці її постійного проживання (за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливості їх одержання усіма доступними способами; закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування такої особи. Так, заявником не надано жодних допустимих доказів обставин, що підтверджують безвісну відсутність [PERSON] або обставин, що загрожували останньому. З пояснень заявника та показів свідка вбачається, що єдиною активною дією по з'ясуванню місця перебування [PERSON]В був виїзд за його місцем реєстрації, оскільки розпитування родичів та знайомих результату не дали. Заявник звернулася до правоохоронних органів для з'ясування місця перебування [PERSON] лише 24.07.2017 року. Доказів на підтвердження наявності обставин, які б могли свідчити про будь-яку небезпеку для [PERSON] не надала. Факт тимчасової окупації АР Крим, відсутності поштового зв'язку не дає беззаперечних підстав вважати, що всі можливі дії по розшуку [PERSON] заявником виконані. Суд в рамках цивільної справи не наділений, на відміну від правоохоронних органів, можливостями належного розшуку особи. Отже, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Суд вважає, що неприпустимим є визнання безвісно відсутньою особи, відомості про зникнення якої підпадають під сумнів та щодо якої немає точних відомостей про місце її перебування. Жодного беззаперечного доказу на підтвердження вимог, викладених у заяві не надано. Відповідно дост.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визнання безвісно відсутнім [PERSON] в судовому засіданні не доведені, тому в задоволенні даної заяви слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed