Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 22.11.1980 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і прийняла його прізвище. Її дошлюбне прізвище [PERSON]. Шлюб зареєстрований у Вижницькому відділі ЗАГСу Чернівецької області, актовий запис №44. Від шлюбу є син, який вже повнолітній. Посилалася на те, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинилися більше 25 років тому, і з того часу вони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Вона проживає з іншим чоловіком, з яким має намір зареєструвати шлюб. Спільно-нажитого майна немає. За таких обставин прийшла до висновку, що їх спільне життя та примирення між ними неможливе, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб у органах РАЦСу вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 22.11.1980 року у Вижницькому відділі ЗАГСу Чернівецької області, актовий запис №44, після розірвання шлюбу їй відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]» та сягнути з відповідача на її користь 243,60 грн. сплаченого судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримує повністю. У випадку неявки належним чином повідомленого відповідача згідна на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованому суду клопотанні зазначив, що на розірвання шлюбу погоджується, а судовий збір просить стягнути з позивача, справу розглядати за його відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.1980 року [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у Вижницькому відділі ЗАГСу Чернівецької області, актовий запис №44, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] від 22.11.1980 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. В шлюбі неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають протягом 25 років, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, на примирення не згідні, позивач довела, а відповідач визнав, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що відповідач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Також відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved