Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Хмельницькій області про визнання в порядку спадкування права власності на транспортний засіб марки ВАЗ -2107, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], після смерті її батька [PERSON], який помер 11 квітня2017року, та який втратив на нього правовстановлюючі документи, що унеможливлює набуття позивачем права власності на вказане спадкове майно. Крім того, просить суд зобов'язати відповідачазареєструвати за нею даний транспортний засіб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Представник в ідповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що державна реєстрація даного транспортного засобу буде проведена у разі винесення судом відповідного рішення. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON], який помер 11 квітня2017 року, був батьком позивача, та за життя придбав транспортний засіб марки ВАЗ -2107, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], номер шасі (кузова) ХТА21070031747158, що підтверджується відповідною карткою реєстрації Летичівського ВРЕР. Однак, правовстановлюючі документи на нього він втратив. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог п. 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг. Відповідно до вимог п. 8 цього Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved