Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґру нтовує тим, що не знала, що банківська картка, на яку нараховувалася заробітна плата померлого, становить предмет спадщини. Дізнавшись про це у працівників банку хотіла звернутися до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, однак раптово захворіла, що підтверджується медичною довідкою. Після цього, звернувшись до нотаріуса, отримала відмову у прийнятті заяви через пропуск строку її прийняття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, зіславшись на зміст позовної заяви, просила їх задоволити. Представник відповідача в режимі відеоконференції позов не визнав, просив відмовити . Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні відносини регулюються статтями 1270,1272 ЦК України, витікають зі спадкового права. Згідно з ч.1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважності причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] бажає успадкувати майно після смерті Батька [PERSON] Відповідно до ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Тобто, суд не може за власною ініціативою замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити до участі у справі іншу особу в якості співвідповідача, це можливе лише за клопотанням позивача, що було роз'яснено судом. Проте, клопотань від позивача про заміну сторони неналежного відповідача не надійшло. Приймаючи рішення, суд також враховує роз'яснення, які носять рекомендаційний характер, що передбачені п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Враховуючи те, що позивачем позов заявлено до неналежного відповідача, таке є самостійною підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed