Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати за нею як за спадкоємцем померлої 07.08.2012 року [PERSON] в порядку спадкування право на земельну частку (пай), яка розташована на території Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області по колишньому СКС «Промінь» розміром 1,67 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом серії ХМ № 0133266, що видавався 11.03.1997 року на ім`я [PERSON]. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що 07.08.2012 року померла її бабуся [PERSON] За життя [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], який помер 03.03.1997 року, домоволодіння в с. Зіньків та право на земельну частку (пай) із землі бувшого СКС «Промінь» розміром 1,67 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікат серії ХМ № 0133266. Після смерті бабусі відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, та прийняла спадщину, оскільки на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала з нею на одному погосподарському номері. 25.01.2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу, та отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна: земельну ділянку площею 1,6341 га. На території Зіньківської сільської ради, житловий будинок з надвірними будівлями в с. Зіньків по вул. Річна, 29. Однак, приватним нотаріусом, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0133266 на ім`я [PERSON], який помер 03.03.1997 року, виданий 11.03.1997 року, тобто після його смерті. З метою захисту своїх спадкових прав позивач змушена звернутись до суду із вказаним позовом. У судове засідання 30.03.2017 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились, у звязку з чим справа розглянута згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник позивача [PERSON] [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги, викладені в позові підтримала, а справу просила розглянути за її відсутності. Представник відповідача, Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова [PERSON] також надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав, та просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи Віньковецької районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання в суд не з`явився. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не прибув. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 03.03.1997 року у с. Зіньків Віньковецького району Хмельницької області помер [PERSON], який був власником житлового будинку із надвірними спорудами в с. Зіньків вул. Річна, 29, та сертифіката на право на земельну частку (пай) розміром 1,67 в умовних кадастрових гектарах по колишньому СКС «Промінь» на території Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, після чого на вказане майно відкрилась спадщина. Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON], та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. 07.08.2012 року [PERSON] померла. Спадкоємець померлої за заповітом [PERSON] прийняла спадщину, та в нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме житловий будинок із надвірними спорудами, земельну ділянку площею 1,6341 га. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 050463; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 196111; копією паспорта позивачки; свідоцтвом про одруження ЯС № 657048, згідно якого [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], і прізвище дружини «Столярчук»; заповітом від 03.08.2012 року, згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]; копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0133266; копією державного акта на право колективної власності на землю СКС «Промінь» серії ХМ № 026 від 25.11.1995 року із Додатком № 1, де серед списку громадян під № 766 значиться [PERSON]; довідками Зіньківської сільської ради № 255, № 271, № 272 від 14.02.2017 року; матеріалами спадкової справи № 10-2013, відкритої за заявою [PERSON] після смерті [PERSON], та наданою приватним нотаріусом Віньковецького нотаріального округу на запит суду. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, позивач як спадкоємець за заповітом, має право на спадкове майно, та зокрема на земельну частку (пай) розміром 1,67 в умовних кадастрових гектарах. Спадщину [PERSON] прийняла, оскільки на день смерті спадкодавиці була зареєстрована та проживала разом із нею. Однак, як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.01.2017 року, приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) із земель СКС «Промінь», у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на вищезазначене майно, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0133266 виданий 11.03.1997 року після смерті [PERSON], який помер 03.03.1997 року. Таким чином, враховуючи, що позивач позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Отже, у розглядуваному спорі належним способом захисту прав позивача є визнання за нею права на земельну частку (пай), у звязку з чим позов підлягає до задоволення. Визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, не порушує прав чи інтересів інших осіб, та враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved