Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23.11.1996 року, від якого мають сина, [INFO]. Останні два роки їх стосунки з відповідачем погіршились, стали виникати сварки та скандали, які відбуваються у присутності сина. Причиною вказаних скандалів є те, що відповідач не працює та не вживає жодних заходів щодо пошуку роботи, проявляє безвідповідальне ставлення до формування сімейного бюджету. За час, наданий судом для примирення, відповідач не вжив жодних заходів щодо зміни своєї поведінки. З урахуванням викладеного, позивач наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, заявив про бажання зберегти сімю. Дійсно протягом останніх двох років стосунки між ним та позивачем погіршились, виникають скандали. Через незадовільний стан здоровя він не має можливості знайти постійну роботу. За час, наданий судом для примирення, стосунки між ними не покращились. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 23.11.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського району м. Запоріжжя, актовий запис №\~269 (а.с. 5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч.\~1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що протягом останніх двох років стосунки між сторонами погіршились. Причиною припинення шлюбних відносин подружжя є небажання відповідача працевлаштуватись. Сторони до теперішнього час проживають разом, але спільного бюджету не мають, позивач самостійно бере участь у матеріальному забезпеченні родини. У звязку з вказаними обставинами між сторонами виникали сварки та скандали, які відбуваються у присутності повнолітнього сина. Відповідно до розяснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішені позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом двічі, а саме - 08.02.2016 р. та 08.04.2016 р. сторонам у справі призначався строк для примирення два місяці кожного разу. Але, за вказаний час Зарви не примирились. Більш того, між ними знову виникали сварки та скандали. Відповідач не працевлаштувався, не змінив свого ставлення до родини. Позивач у судовому засіданні категорично заявила про неможливість відновлення шлюбних відносин з [PERSON] Відповідач має бажання зберегти сімю, але вжиті ним заходи не призвели до позитивного результату. Сторони у справі не заявили про наявність спору про поділ спільного майна подружжя. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст.\~60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків, недосягнення примирення після призначення судом відповідного строку, причини розлучення, відсутність неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам кожного з них. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved