Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття, оскільки в добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. А також просить стягнути витрати понесені нею на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн. Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 22.10.2019 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити повністю з підстав наведених у позові. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Належним чином повідомлений відповідач, повторно в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, клопотань не надходило, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. А тому судом вирішено провести про заочний розгляд справи, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтв про народження дітей, серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Згідно рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 16.09.2019 року, шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 17.10.2019 року. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне. Відповідно до вимог статті 182 СК України, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що відповідач є батьком малолітніх дітей, зобов`язаний їх утримувати до досягнення повноліття, не має інших утриманців, а також відсутні обставини, які б перешкоджали [PERSON] виконувати свій обов`язок по утриманню дітей, позов підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання дітей аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідачем в свою чергу даний розмір аліментів не заперечувався та не оспорювався, оскільки не подано відзиву на позовну заяву. Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» №2629-VІІI від 23.11.2018 року передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Тобто, для гармонійного розвитку однієї дитини потрібно не менше 1059 грн. А тому, враховуючи вищенаведені правові норм та заявлених позивачем вимог, враховуючи наведені обставини і те, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, засад справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на кожну дитину, що буде достатнім для забезпечення належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку дітей, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи інтересів і матеріального становища, як відповідача так і позивача. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 19.07.2019 року. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція також висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 листопада 2016 року. В обґрунтування вказаних витрат, позивачем [PERSON] надано суду копію ордеру на надання правової допомоги від 04.10.2019 р., тарифну сітку послуг адвоката, які ним надавались у дані цивільній справі, а також платіжне доручення №@2PL722505 проведене 16.07.2019 року, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням [PERSON] правової допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що витрати позивачки [PERSON] на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн., слід задовольнити та їх потрібно стягнути з відповідача [PERSON] . Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved