Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], 23 вересня 2011 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Вона має намір організувати для своєї дитини відпочинок в інших країнах світу з метою розширення її світогляду, спрямувати дитину на розвиток її історичних і культурних цінностей інших народів, підготувати дитину до свідомого життя у суспільстві. Однак, через напружені стосунки із батьком дитини [PERSON], останній відмовляється надавати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон разом з нею. Вона вважає, що його дії суперечать інтересам дитини, в результаті чого дитина позбавлена розширювати свій світогляд. Тому, вона вважає, що згідно з діючим законодавством України, яке регулює даний вид правовідносин, має право на отримання дозволу на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна зі своєю дитиною, без згоди та супроводу батька [PERSON] Просить суд, надати дозвіл дитині [PERSON], [INFO], на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з нею без згоди та супроводу батька строк одинадцять років, а саме з 23 лютого 2016 року по 23 лютого 2027 року, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну своєї доньки. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. У зв'язку з чим суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про народження, виданого 29 травня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, [PERSON] народилась [INFO], батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов'язком батьків. Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений і нормами міжнародного права. Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Особисте немайнове право на свободу пересування фізичної особи закріплене статтею 313 ЦК України. Згідно частини третьої даної статті фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, та передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995р., визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, інтереси неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову[PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. На підставі викладеного, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, Закону України «Про порядок виїзду із України та в'їзду в Україну громадян України», Закону України «Про охорону дитинства», Конституції України, ст. 155 СК України,

Outcome: approved