Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, а саме: [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу мають дитину, яка проживає разом із нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча працює та має змогу її надавати, у зв`язку із чим позивач звернулась до суду, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що згоден сплачувати аліменти у такому розмірі. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що\~позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 08 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області шлюбі, про що складено актовий запис № 31, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу\~мають спільну\~дитину \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження,\~серії [NUMBER] ,\~виданого Виконавчим\~комітетом Новоолексіївської\~селищної ради\~Генічеського району\~Херсонської області,\~актовий запис\~№ 94. Згідно з нормами ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181\~СК України). Відповідно до\~ч.ч.\~1-3\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, дитина проживає разом із матір`ю, батько дітей добровільно матеріальну допомогу не надає. Разом з тим, відповідач має працездатний вік, змогу виплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі та визнав позовні вимоги. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у \~розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позову, тобто з 01 жовтня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З огляду на те, що позивач у відповідності до п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, яка була задоволена, то відповідач сплачує судові витрати на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України у розмірі, що діяв на момент подачі позову, а саме за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру\~ прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved