Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, вони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, вона займається її вихованням та утриманням. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони до суду не з'явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач позов визнав, згодний сплачувати аліменти на утримання доньки у вказаному позивачем розмірі. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є сторони у справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження дитини (актовий запис № 412 від 23.10.2012 року складений відділом ДРАЦС Комсомольського МУЮ Полтавської області). За надою суду довідкою (а.с.3) місце проживання малолітньої [PERSON] зареєстровано разом із позивачем у справі в м. Горішні Плавні. Вихованням та утриманням доньки займається позивачка. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує про наступне. Спірні відносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Виходячи із змісту ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, повне визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved