Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду через свого представника адвоката Афанасьєва В.І. з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить надати додатковий строк терміном у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.02.2018 батько позивача [PERSON] склав заповіт, заповівши всю належну йому частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель в [ADDRESS] , своїй дочці [PERSON] та своєму сину [PERSON] по Ѕ частці кожному. [INFO] [PERSON] помер. Позивач проживає в Російській Федерації та в грудні 2019 р. поїхала до Вірменії. У зв`язку з запровадженням карантину позивач не могла покинути Вірменію. Крім того, заяву про прийняття спадщини направити приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. позивач не змогла, у зв`язку з припиненням поштового сполучення між Вірменією та Україною. 24.07.2020 представник позивача [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Шило І.В. з заявою про прийняття спадщини [PERSON] , але постановою від 24.07.2020 приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку зі впливом 19.05.2020 шестимісячного строку для прийняття спадщини. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Лаєвська М.Л. надала суду відзив, в якому заперечувала щодо позову. Зазначила, що позивач за життя не цікавилась здоров`ям батька, допомоги не надавала. Вважає, що заповідна частина спірного житлового будинку спадкоємцями оформлена не може бути, оскільки вона є предметом спору у справі №635/2973/19 про визнання спільним майном подружжя та поділу частини будинку, провадження у даній справі на даний час зупинено у зв`язку зі смерю [PERSON] . Тобто на теперішній час неможливо встановити яка саме частка житлового будинку належала особисто [PERSON] . Відповідач не вважає, що позивачем доведено наявність непереборних обставин, які існували протягом всього шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини після смерті батька. Позивач була своєчасно повідомлена про смерть спадкодавця, була обізнана про наявність заповіту на її користь, перебувала на території України, не мала перешкод для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відсутність авіасполучення та іншого транспортного сполучення між Вірменією, Російською Федерацією, Україною, обмеження роботи поштових операторів протягом березня-травня 2020 року позивачем не підтверджена. Також не доведено наявність перешкод для видачі довіреності для здійснення необхідних нотаріальних дій, спрямованих на прийняття спадщини, протягом встановленого законом шестимісячного строку. Позивачем надано відповідь на відзив, в якому зазначила, що мала добрі стосунки з батьком, час від часу приїздила до нього, була присутня на похованні. Необхідність залишення території України була зумовлена перебуванням позивача на диспансерному обліку у онколога Державного бюджетного закладу охорони здоров`я «Красноградська міська лікарня №1». Щодо поважності пропущення строку для прийняття спадщини посилалась на правовий висновок, зазначений в постанові Верховного суду від 13.03.2020 у справі №314/2550/17. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 вересня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, представник позивача надав суду повідомлення про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Лаєвська М.Л., в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, в задоволенні позову відмовити. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що у підготовче засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів по Ѕ частці житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , своїм дітям [PERSON] та [PERSON] . Заповіт посвідчено 30.02.2018 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. 20.03.2020 [PERSON] склала заяву, посвідчену нотаріусом нотаріальної території «Єреван» Республіки Вірменії [PERSON] , адресовану приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Шило І.В., в якій [PERSON] заявила про намір отримати спадщину після смерті батька [PERSON] , яку направила поштою на адресу нотаріуса, але доставлена заява не була. 04.06.2020 [PERSON] склала довіреність, посвідчену нотаріусом нотаріальної території «Єреван» Республіки Вірменії [PERSON] , якою уповноважила [PERSON] бути її представником, зокрема з питань оформлення спадкових справ на майно [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Шило І.В. від 24.07.2020 відмовлено [PERSON] у реєстрації заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] її батька [PERSON] у зв`язку спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита на підставі дружини спадкодавця [PERSON] . Крім того з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , син спадкодавця. Відповідно до медичної документації, виданої медичними закладами Російської Федерації, [PERSON] перебуває на обліку лікаря-онколога, 08.04.2019 останній зроблено операційне втручання. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Викладений правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 13.03.2020 по справі № 314/2550/17. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [PERSON] є спадкоємцем Ѕ частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] у встановленому законом порядку не відмовлялась. Судом встанволено, що позивач не подав вчасно нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, у зв`язку із чим їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Надаючи оцінку доводам позивача щодо поважності несвоєчасного звернення до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини, суд виходить з того, що [PERSON] тривалий час перебувала поза межами території України, зверталась з відповідною заявою, посвідченою нотаріусом нотаріальної території «Єреван» Республіки Вірменії [PERSON] , яка адресована приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Шило І.В., в якій [PERSON] заявила про намір отримати спадщину після смерті батька [PERSON] , яку направила поштою на адресу нотаріуса. Крім того, з наданої суду медичної документації [PERSON] судом встановлено, що остання має онкологічне захворювання. З матеріалів справи встановлено, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 19.05.2020, натомість представник позивача звернувся до нотаріальних органів з відповідною заявою 24.07.2020. Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень, зокрема, авіасполучення. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази у світлі наведених правових норм та встановлених судом обставин, суд вважає причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною, оскільки у на час, встановлений для прийняття спадщини, в Україні встановлювались карантинні обмеження, [PERSON] зверталась до нотаріальних органів за місцем перебування та посвідчила відповідну заяву про намір прийняти спадщину після смерті батька, крім того, судом враховано стан здоров`я позивача, а тому вважає за можливе встановити позивачу додатковий строк на звернення із такою заявою. Щодо зазначення представника відповідача [PERSON] - адвоката Лаєвської М.С. про перебування в провадженні суду позову про визнання будинку за адресою: [ADDRESS] , спільним майном подружжя та поділу частини будинку,суд вважає необхідним зазначити, що в разі задоволення позову про визнання будинку за адресою: [ADDRESS] , спільним майном подружжя учасники справи не позбавлені права звернення з відповідною заявою про перегляд рішення суду по даній справі у зв`язку з нововиявленими обставинами. На підставі викладеного,

Outcome: approved