Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору дарування частково недійсним. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у виді частини будинку [ADDRESS] , яку [PERSON] за життя успадкував від своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 16.08.2016 року позивач отримала свідоцтво про право власності на спадщину у вигляді зазначеної вище частини будинку. Квартира [ADDRESS] яка є об`єктом спадщини, фактично являється частиною одноповерхового садибного індивідуального житлового будинку [ADDRESS] . 67/100 часток будинку належить [PERSON] , інші 33/100 розділені на дві квартири - квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , квартира [ADDRESS] належить позивачу. На початку 2019 року позивач вирішила оформити право власності на земельну ділянку площею 0,0029 га, а також 0,0101 га- ріллі, які були передані ще 29.07.1997 року у власність матері [PERSON] - [PERSON] , та видано державний акт на право власності на землю. В травні 2019 року з`ясувалось, що за три роки до смерті, [PERSON] , згідно договору дарування №4215 від 21.10.2005 року подарувала ці земельні ділянки [PERSON] , залишивши за собою у власності лише частину будинку [ADDRESS] . Позивач зазначає, що враховуючи той факт, що до неї перейшло право власності на частину будинку [ADDRESS] , тому їй мало б перейти право власності на земельну ділянку площею 0,0029 га, на якій розташована дана частина будинку. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з позовом про визнання договору дарування №4215 від 21.10.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенко Ю.Д. частково недійсним, в частині дарування земельної ділянки №0510100000:02:083:0065, загальною площею 0,0029 га. В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Судові витрати просить залишити за нею. В разі неявки належним чином повідомленого відповідача, не заперечила проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими повістками та оголошеннями. Враховуючи думку позивача та вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть від 09.11.2015 року, серії [NUMBER] .( а.с.6) Згідно свідоцтва про смерть, серії № [NUMBER] від 19.05.2008 року - [INFO] померла [PERSON] (а.с.7) Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2008 року та із Заповіту від 14.07.2006 року, вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] є її син - [PERSON] (а.с.8, 10) Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2016 року, спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] - є [PERSON] (а.с.9) Відповідно до листів з Департаменту земельних ресурсів від 20.05.2019 року за №П-01-36860/01-37 та Головного теритріального управління юстиції у Вінницькій області від 08.05.2019 року за №П-308/4/01-23, земельна ділянка на [ADDRESS] передана безоплатно у власність всім співвласникам будинковолодіння, відповідно до часток на право власності на майно для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. (а.с.11, 12-14) Згідно витягу з рішення від 29.05.1997 року за №422, земельну ділянку площею 1 000 кв. м. по [ADDRESS] , надано в постійне спільне користування [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] (а.с.15) Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.11.2018 року, листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 03.07.2019 року за №529/409-19-0.21 та листа Департаменту земельних ресурсів від 18.07.2019 року за №Т-01-59872/01-37, земельна ділянка під кадастровим номером 0510100000:02:083:0065 належить [PERSON] , на праві державного акту від 24.01.2006 року ЯБ 392568 виданого на підставі договору дарування від 21.10.2005 року за №4215. (а.с.16-17,18,19). Довідкою з КК «Центральний» від 20.06.2019 року за №446, підтверджується, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до технічного паспорту за №1320, власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] , якій належить 67/100 частини житлового будинку та власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.21-22). Згідно договору дарування від 21.10.2205 року [PERSON] подарувала (передала безоплатно у власність), а [PERSON] прийняла в дарунок належну дарувальнику на праві приватної власності земельну ділянку за кадастровим номером 0510100000:02:083:0065, площею 0,0130 га. в межах згідно з планом, наведеним у державному акті за адресою: [ADDRESS] . Згідно зазначеного Державного акта земельна ділянка має такий склад угідь: всього земель - 0,0130га., в тому числі сільськогосподарських угідь - 0,0101 га (з них ріллі-0,0101 га.); під будівлями, лісами та іншими угіддями - 0,0029 га. і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.81-86). Крім того в судовому засіданні оглянуто інвентаризаційну справу за №1320 на будинковолодіння по [ADDRESS] , в якій містяться оригінали документів, копії яких досліджувалися при розгляді справи та містяться в матеріалах цивільної справи. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а саме: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, згідно положень ст. 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідне для чинності правочину, є те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та ч. 6 ст. 203 цього кодексу. Статтею 216 ЦК України, встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ч.1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін. При розгляді даної справи судом встановлено, що при укладенні договору дарування від 21.10.2205 року [PERSON] подарувала (передала безоплатно у власність), а [PERSON] прийняла в дарунок належну дарувальнику на праві приватної власності земельну ділянку за кадастровим номером 0510100000:02:083:0065, площею 0,0130 га., до складу якої входить 0,0029 га. , яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку. Фізично земельна ділянка і будинок (будівля, споруда) ідентифікуються як окремі речі, які в сукупності є однією річчю. Адже будинок (будівлю, споруду) неможливо використовувати без земельної ділянки, і навпаки - земельна ділянка втрачає своє функціональне призначення при зміні (знищенні) того чи іншого об`єкта нерухомості, розміщеного на ній. Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст. 3 Земельного кодексу України). За нормою статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному і безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів та враховуючи обґрунтування, доказування, аргументування позовних вимог позивачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. За клопотанням позивача, судові витрати підлягають залишенню за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved