Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Чернігівської міської ради, [PERSON], [PERSON] (третя особа Перша Чернігівська державна нотаріальна контора) про визнання за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як частку в спільному майні подружжя. Заявлені вимоги позивачка обгрунтовує тим, що 17.05.2015 року помер її колишній чоловік [PERSON] з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.12.1990 року по 25.12.1998 року. Зазначає, що за час перебування у шлюбі за спільні кошти придбали однокімнатну квартиру [ADDRESS], право власності на яку було зареєстровано 10.02.1997 року за [PERSON], про що в реєстровій книзі №160 здійснено запис №16140. Вважає, що в силу ст.ст.60, 61, 68, 70 СК України та ст.ст. 368, 372 ч.2 ЦК України вона має право на 1/2 чатину вищевказаної квартири, як частку у спільному майні подружжя. Вказує, що після смерті її колишнього чоловіка відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину спірної квартири, спадкоємцями є її донька [PERSON] та [PERSON] дружина на день смерті спадкодавця. Посилається, що у встановленому порядку звернулась до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні, а саме на 1/2 частину квартири [ADDRESS], але постановою № 211/02-31 від 19.01.2017 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а тому вона вимушена звернутись до суду за захистом свого права. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Представник відповідача - Чернігівської міської ради та відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечувала проти визнання за позивачкою право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи на стороні відповідача - Першої Чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутності зазначених осіб на підставі наявних у ній даних і доказів. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи: копію паспорту та РНОКПП [PERSON] (а.с.6-7), копію свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.8), копію свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] (а.с.9), копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.10), копію договору купівлі-продажу від 29.10.1996 року (а.с.11), копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.12), копію постанови державного нотаріуса №211/02-31 від 19.01.2017 року (а.с.13), копію звіту про незалежну оцінку 1/2 частини однокімнатної квартири [ADDRESS] від 10.01.2017 року (а.с.14), інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (а.с.26), копію спадкової справи №591/2015 до майна [PERSON], який помер 17.05.2015 року (а.с.27-45), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: [PERSON] (до розірвання шлюбу [PERSON]) І.В. і [PERSON] з 15.12.1990 року по 25.12.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.9,10). Знаходячись у шлюбі сторони за спільні кошти придбали однокімнатну квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована за [PERSON] 10.02.1997 року Чернігівським МБТІ, про що в реєстровій книзі №160 здійснено запис №16140 (а.с.11). Закріплення певного нерухомого або рухомого майна лише за одним з подружжя не означає, що інший з подружжя не має на нього права. Незалежно від реєстрації права власності на майно на ім»я одного з подружжя, майно вважається спільним, якщо воно набуте за час шлюбу, на загальних підставах. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя - ч.2 ст.60 СК України. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, це визнання не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про визнання за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як частку в спільному майні подружжя підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved