Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02.07.1970 року виконавчим комітетом Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області за актовим записом № 21. Позов мотивовано тим, що 02.07.1970 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось, та різні погляди на сімейне життя та обов`язки, сварки, призвели до припинення шлюбних стосунків у1978 році. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач фактично утворила іншу сім`ю, тому й звернулась до суду із вказаним позовом. У судове засідання 16.10.2018 року сторони не з`явились. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій справу просила розглянути за її відсутності, та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи згідно з приписами ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 02.07.1970 року за актовим записом № 21 у виконавчому комітеті Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Від шлюбу у подружжя дітей немає. Протягом шлюбного життя між сторонами виникали конфлікти, суперечки, скандали, та з 1978 року подружні стосунки між ними фактично припинились. Позивач примирення із відповідачем вважає неможливим, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає, оскільки утворила нову сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, відповідач у судове засідання не з'явився, у сторін спільних дітей немає, вони тривалий час проживають порізно, шлюбних стосунків не підтримують, тому суд вважає за недоцільне надавати подружжю строк для примирення.

Outcome: approved