Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 35 % з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.07.2020 до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі з 30.06.2009 по 17.09.2015 (шлюб розірвано 17.09.2015 заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області). Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, що і змусило її звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Пояснила, що відповідач працював, але на даний час їй невідомо чи працевлаштований відповідач. Також позивач повідомила, що на утриманні відповідача знаходиться його матір, яка має інвалідність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить конверт зі зворотнім повідомленням (а.с. 22-23). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом встановлено, що дитина проживає разом із матір`ю - позивачем по справі, і вважає необхідним стягнути аліменти з батька дитини в частці від доходу. Враховуючи пояснення позивача, в тому числі, що на утриманні відповідача знаходиться непрацездатна матір, яка має інвалідність другої групи, суд вважає достатнім стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial