Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2015 року в справі № 308/11528/14-ц, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та встановлено стягнення з нього аліментів на утримання доньки у сумі 500,00 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Вказує, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] додається). Зазначає, що ще під час шлюбу із нею відповідач самоусунувся від участі у вихованні та утриманні доньки. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків по вихованню доньки. Він не сплачує аліменти протягом більше ніж два роки. Сума заборгованості по сплаті аліментів постійно збільшується, її розмір станом на 25.04.2018 року становить 12 375,00 грн. Відповідач не спілкується з дитиною, не приймає ніякої участі в її вихованні. Він жодного разу не відвідав її навіть у дошкільному закладі, жодного разу не зателефонував. Тобто відповідач не виконує жодного з покладених законом на батька обов'язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Зазначає також, що ці обставини підтверджуються, зокрема довідкою про місце реєстрації проживання особи, довідками Ратівецької сільської ради №711 від 25.04.2018 року, Ратівецького дошкільного навчального закладу від 26.04.2018 року. За таких обставин, всі питання щодо виховання дитини вона змушена вирішувати самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Вважає, що зазначені обставини, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Стверджує, що названі дії у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки - [PERSON], [INFO], а тому з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вона вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою судді від 18.06.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Цією ж ухвалою постановлено залучити до участі у справі № 308/5501/18 орган опіки та піклування - Ужгородську районну державну адміністрацію Закарпатської області, якому доручено до наступного судового засідання з метою розв'язання спору подати суду письмовий висновок. Ухвалою суду від 06.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, однак позивач 06.08.2018 року подала через канцелярію суду заяву в якій просила розглянути справу без їхньої участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом виклику відповідача через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки не повідомлено, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач не подав та клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Представник органу опіки та піклування - Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області у судове засідання не з'явився, однак, подала через канцелярію суду 09.10.2018 року заяву про розгляд справи без її участі, в заяві зазначила, що поданий ними висновок підтримує в повному обсязі. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач та її представник. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 16.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] народилася [INFO], її батьком значиться [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2015 року між ними було розірвано. Цим же рішенням ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 08.09.2014 року і до її повноліття. З копії постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 47673242 від 27.05.2015 року вбачається, що Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 30.03.2015 року видано виконавчий лист № 308/11528/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [INFO], у сумі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 08.09.2014 року і до її повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 07.10.2015 року, [PERSON], [INFO], змінила ім'я на [PERSON]. Як встановлено судом з копії довідки № 47673242 від 25.04.2018 року, виданої Ужгородським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, станом на 25.04.2018 року сума заборгованості по несплаті аліментів гр. [PERSON] на користь гр. [PERSON] на утримання доньки [PERSON] становить 12 375,00 грн. З копії довідки № 710 від 25.04.2018 року, підписаної сільським головою Ратівецької сільської ради, Ужгородського району Закарпатської області, вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Згідно з довідкою № 711 від 25.04.2018 року, виданою виконавчим комітетом Ратівецької сільської ради, Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON] - [INFO], мешканці [ADDRESS], з нею дійсно разом проживає її донька [PERSON], яка народилася [INFO] народження. Відповідно до довідки від 26.04.2018 року [PERSON], [INFO], дійсно відвідує Ратівецький дошкільний навчальний заклад. Згідно з висновком органу опіки та піклування - Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 04.06.2018 року за № 295/03-31, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини 29.01.2018 року № 2/01-20, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], що зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що проживає разом з матір'ю гр. [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Вищевказаним висновком та матеріалами справи встановлено, що між заявницею гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], був укладений шлюб 12 липня 2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Ратівецької сільської ради, Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис 12.07.2012 р № 01. Від шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 12.02.2015 року № 308/11528/14-ц шлюб, раніше укладений між гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], було розірвано. Відповідно до відомостей, наданих Ратівецькою сільською радою 24.05.2018 року гр. [PERSON] 1984 р.н, проживає за адресою [ADDRESS]. Склад сім'ї гр. [PERSON] є наступним: [PERSON], [INFO]- донька, [PERSON], [INFO] - дідусь, [PERSON] [INFO]- бабуся. Характеризується гр. [PERSON], [INFO], Ратівецькою сільською радою (24.05.2018 р.), як спокійна, ввічлива, добросовісна та працьовита. Виховує малолітню дитину. Офіційно працює. Службою у справах дітей райдержадміністрації 29.05.2018 року здійснено перевірку умов проживання дитини [PERSON], [INFO], що проживає разом з мамою гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS], про що складено відповідний акт. Житлово-побутові умови задовільні. Наявне -електро -водо та газопостачання; будинок охайний та естетичний; наявні меблі для зручного проживання; наявна побутова техніка; у дитини наявне окреме ліжко-місце, речі особистого вжитку охайні. Харчування забезпечене відповідно до віку дитини. Зі слів гр. [PERSON] батько дівчинки самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Не переймається та не цікавиться потребами [PERSON]. Відтак, відповідно до довідки 25.04.2018 №47673242, виданої Ужгородським РВ ДВС зазначено, що станом на 25.04.2018 року сума заборгованості по несплаті аліментів гр. [PERSON] на користь гр. [PERSON], задля утримання доньки становить 12 375,00 грн. Службою у справах дітей райдержадміністрації 29.02.2018 року здійснено виїзд за місцем проживання гр. [PERSON] а саме: [ADDRESS]. Житлово-побутові умови проживання гр. [PERSON] перевірити не вдалося можливим, позаяк під час виїзду комісії гр. [PERSON] за вказаною адресою вдома не було, про що складено відповідний акт. Дане питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 30.05.2018 року. Гр. [PERSON] з'явилася, на засідання комісії з питань захисту прав дитини, підтвердила все висвітлене у зверненні та просила позбавити [PERSON] батьківських прав. Гр. [PERSON] на засідання комісії не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про його проведення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача не надав та у судове засідання для розгляду справи по суті не з'явився, що, на думку суду, свідчить про його байдуже ставлення до дитини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї доньки [PERSON], [INFO], а тому, для захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо його доньки [PERSON], [INFO].

Outcome: approved