Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Позов мотивувала тим, що є донькою, а відповідач сином [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на 59/150 частин житлового будинку з надвірними спорудами за [ADDRESS] , на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . 28 травня 2009 року [PERSON] склала заповіт на випадок своєї смерті, за яким заповіла все своє майно позивачу. 30 листопада 2017 року позивач подала заяву про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Рудяк Т.В. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем за законом 1 черги та є непрацездатним (інвалід 1 групи) і відповідно ст. 1241 ЦК України має право незалежно від змісту заповіту на половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Вважає, що [PERSON] не має права на спадкування після смерті матері з наступних підстав: [PERSON] була людиною похилого віку і дуже часто потребувала допомоги, але не дивлячись на це [PERSON] ухилявся від надання такої допомоги спадкодавцеві; [PERSON] умисно перешкоджав [PERSON] користуватись своєю власністю шляхом заміни замку на вхідних дверях, не допускав у двір, що підтверджується рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.08.2010 р. про вселення; після вселення [PERSON] в належну їй частину будинку продовжував перешкоджати в користуванні житлом, земельною ділянкою, що підтверджується рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14.11.2013 року, яким [PERSON] зобов`язано не чинити перешкод [PERSON] у користуванні житловим будинком шляхом демонтажу дверного прорізу між кухнею та житловою кімнатою та демонтажу паркану на подвір`ї [PERSON] 14.07.2014 р. знаходячись на другому поверсі будівлі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду по вул. Драй-Хмари, 7 на грунті неприязнених відносин з метою спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] наніс [PERSON] один удар ногою в обличчя, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження. 22.07.2014 р. [PERSON] на території будинковолодіння [ADDRESS] на грунті неприязнених відносин із [PERSON] в ході сварки з метою заподіяння фізичного болю, умисно штовхнув її долонями своїх рук в груди, від чого вона впала на землю, потім наніс удар дерев`яною палицею в область зап`ястя лівої кінцівки, завдавши фізичного болю. Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05.11.2014 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину. Просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом на обов`язкову частку незалежно від заповіту на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В суді представник позивача позов підтримав, просить задовольнити. В суді представник відповідача позов не визнав, заперечив проти його задоволення, мотивує тим, що позивачем не надані докази, що спадкодавець потребував допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, а відповідач маючи можливість ухилявся від надання такої допомоги. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] а [PERSON] і співвласниками будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 59/100 частини житлового будинку по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 28 травня 2009 року приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н.М., долученого до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за заявами [PERSON] та [PERSON] . Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ст. 1259 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справі підтверджується, що [PERSON] перебувала у безпорадному стані і опікування нею в повному обсязі забезпечила донька [PERSON] . Так, медичними картками на ім`я [PERSON] підтверджується, що в період з 2009 р. по 2017 рр. [PERSON] часто зверталась із захворюваннями: атеросклеротичний кардіосклероз з миготливою аритмією, шлуночковими екстрасистолами, ішемічна хвороба серця з гіпертонічною хворобою ІІ ст. 2 ст., ризик високий, серцева недостатність ВВА-Б ст., фібриляція передсердь, хронічний пієлонефрит, хронічна ниркова недостатність І-ІІ ст., деформуючий остеартроз колінних суглобів. А також в цей період мали місце захворювання: вивих лівого плеча, струс головного мозку, сечо-кислий діатез, двобічний кокс артроз, дисциркуляторна енцефалопатія, судинна деменція, хронічний бронхіт, емфізема легень, дифузний пневмосклероз, виразкова хвороба 12-палої кишки, застійна пневмонія, часткова кишкова непрохідність, пухлина прямої кишки ІУ клінічна група, неконтрольовані фізіологічні відправлення. Згідно висновку експерта № 174 комісійної судово-медичної експертизи від 20.03.2019 р., враховуючи хвороби, виявлені у [PERSON] : атеросклеротичний кардіосклероз з миготливою аритмією, шлуночковими екстрасистолами, ішемічна хвороба серця з гіпертонічною хворобою ІІ ст. 2 ст., ризик високий, серцева недостатність ВВА-Б ст., фібриляція передсердь, хронічний пієлонефрит, хронічна ниркова недостатність І-ІІ ст., деформуючий остеартроз колінних суглобів, [PERSON] у період з 2009 р. по день її смерті самостійно забезпечити умови свого життя без потреби стороннього догляду не могла. Згідно договору про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) відділення соціальної допомоги вдома одинокого (проживаючого самотньо) громадянина від 15.02.2016 р., територіальний центр прийняв на обслуговування у відділення соціальної допомоги вдома на період з 15.02.2016 р. по 15.02.2017 р. [PERSON] , з кількістю відвідувань 1 раз на тиждень, для придбання продуктів харчування в магазині, придбання ліків в аптеці, інші послуги згідно картки потреб. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що позивач його приятелька. [PERSON] звернулась до нього з проханням організувати догляд за її матір`ю яка була похилого віку і за станом здоров`я потребувала сторонньої допомоги. Він починаючи з 2015 року провідував [PERSON] в лікарні, пізніше наймав жінок для догляду за [PERSON] , привозив ліки, розраховувався за послуги з жінками. З сином [PERSON] у [PERSON] тривалий час були неприязне ні відносини, пов`язані з поведінкою [PERSON] по відношенню до матері, тривалими судовими спорами і [PERSON] до нього за допомогою не зверталась. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що влітку 2016 року здійснювала догляд за [PERSON] . Роботу запропонував [PERSON] , з ним домовлялась про оплату. В її обов`язки входило помити [PERSON] , поміняти підгузки, дати ліки, викликати швидку, прибрати, приготувати їсти, нагодувати [PERSON] . ЇЇ стан був важким. [PERSON] в частині будинку, яка належала матері, не бачила. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] показали, що під час вчинення виконавчих дій на виконання рішення суду [PERSON] перешкодав їх діяльності, нецензурно лаявся на їх адресу, погодився агресивно, кидався камінням в них в зв`язку з чим були змушені викликати поліцію. Разом з тим, позивачем не доведено того, що відповідач свідомо ухилявся від надання допомоги матері у зв`язку з її безпорадним станом, тобто усвідомлював потребу спадкодавиці в допомозі, мав можливість таку допомогу надати і не надавав її, а також, що спадкодавиця потребувала допомоги саме від відповідача. З долучених відповідачем до матеріалів справи письмових доказів вбачається, що відповідач [PERSON] є інвалідом 1 Б групи довічно. Відповідно висновку лікарської комісії медичного закладу про необхідність постійного стороннього догляду та нездатність особи до самообслуговування Кам`янець-Подільського ЦПМСД № 04/141 від 13.02.2017 р., [PERSON] за рівнем обмеження життєдіяльності - обмежений у самообслуговуванні довічно. Згідно виписки з карткового рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк», довідки № 9505/04 від 17.04.2018 р., виданої ГУ УПФ в Хмельницькій області, єдиним доходом [PERSON] є його пенсія в розмірі 1 510 грн., що місячно. Тобто на думку суду майновий стан [PERSON] не давав можливості надавати матеріальну допомогу [PERSON] . Позивачем не надано доказів того, що спадкодавиця зверталась до сина [PERSON] по допомогу, а відповідач відмовив від наданні допомоги. Долучені до матеріалів справи судові рішення лише підтверджують неприязнені відносини, які склались між [PERSON] та [PERSON] . Отже, із сукупності трьох вищенаведених необхідних для усунення від права на спадкування обставин у даній справі належно підтверджена лише одна - перебування спадкодавиці в безпорадному стані. Зазначене унеможливлює задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed