Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Свої вимоги мотивувала тим, що у них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Оскільки вони не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню дитини, то вона вимушена звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Додатково пояснила, що відповідач жодної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає, хоч може сплачувати аліменти, оскільки є здоровим, інших утриманців не має і їздить на заробітки за кордон. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення йому рекомендованого поштового відправлення з датою вручення 13.10.2020 року (а.с. 12). За таких обставин суд 23.10.2020 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 09.11.2017 року (а.с. 3). Про те, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою, яка самостійно займається його вихованням та матеріальним забезпеченням, свідчить довідка про склад сім`ї № 471 від 06.10.2020 року (а.с. 2), видана Вигодською селищною радою Долинського району Івано-Франківської області. З пояснень позивачки встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, періодично їздить на заробітки за кордон та інших утриманців не має, тобто може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] , однак добровільно ухиляється від такої сплати. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує також те, що на даний час прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1 859,00 гривень та що обов`язок по матеріальному забезпеченню дитини лежить на обох батьках. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити частково та стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 800,00 гривень, які стягувати щомісячно з часу звернення в суд з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, оскільки враховує майнове становище сторін по справі та відповідає вимогам закону й інтересам неповнолітньої дитини. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved