Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду та проводити до досягнення дітьми повноліття з проведенням індексації відповідно до закону. В позовній заяві позивачка зазначила, що з відповідачем по справі вони одружилися 15 травня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 23 від 15.05.2012 року. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище із [PERSON] на [PERSON]. Ще до одруження вони з відповідачем проживали в цивільному шлюбі, і у них народився син [PERSON], [INFO], Відповідач по справі відповідно до ст.125 СК України визнав себе батьком дитини, і він записаний батьком в свідоцтві про народження сина [PERSON]. За час шлюбу у них народилося ще четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час всі п'ятеро дітей є малолітніми і проживають разом з позивачкою. За час спільного проживання відповідач постійно зловживав спиртними напоями, не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, постійно вчиняє безпідставні сварки, під час яких спричиняв позивачці тілесні ушкодження. Подальші знущання та вчинення щодо позивачки насильства позивачка не хоче терпіти. Постійні конфлікти негативно впливають на стан здоров'я позивачки, психічний розвиток, здоров'я та стан їхніх дітей. Однією сім'єю сторони проживали до червня 2017 року. Починаючи із вказаного часу їх стосунки з відповідачем остаточно погіршилися, їх сімейне життя не склалося, сім'я розпалася. Відповідач переїхав проживати в с. Калини Тячівського району Закарпатської області до своїх батьків. На даний час позивачкою подано до Городенківського районного суду позовну заяву про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідач в даний час працює в Чехії, розмір його заробітку позивачці невідомий. Їх з відповідачем спільні діти, які є на даний час малолітніми проживають з позивачкою, перебувають на її утриманні та вихованні, відповідач жодних коштів на проживання та утримання дітей не дає, та нічим не забезпечує, не турбується про їх життя та здоров'я, а зароблені ним кошти витрачає на свої потреби. Позивачка самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші, покладені на неї законом обов'язки. На момент звернення до суду з даним позовом, між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати їх неповнолітніх дітей. На сьогоднішній день діти потребують матеріальної допомоги, оскільки зароблених позивачкою коштів не вистачає на їх утримання. Відповідач фізично здоровий, працює, аліменти не платить нікому, має можливість надавати матеріальну допомогу дітям, але добровільно цього не робить. У зв'язку з наведеним позивачка змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 15.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 15 травня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 23. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.03.2011 року Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14.09.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.09.2014р. Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18.01.2016 року Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 16.05.2017р. виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Судом встановлено, що відповідач коштів на утримання малолітніх дітей не надає. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Дана стаття не передбачає стягнення аліменів у частці з проведення індексації. Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася в суд з позовом 17.09.2018 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial