Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в м. Самборі по вул. Східна, 88 Львівської області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок в м. Самборі по вул. Східна, 88 Львівської області. Відповідач [PERSON] є її братом, який після одруження більше двадцяти років тому перейшов проживати у квартиру своєї дружини в м. Самборі по вул.Заміська, 140 а, кв. 30, де фактично проживає і на даний час. Відповідач [PERSON] є її племінником, був зареєстрований, однак у вказаному будинку ніколи не проживав, так як фактично проживав зі своїми батьками у м. Самборі по вул.Лугова,6. В будинку немає особистих речей відповідачів, комунальні послуги вони не сплачують та не несуть жодних витрат по утриманню будинку. Зазначила, що факт реєстрації місця проживання відповідачів у житловому будинку порушує її право на отримання субсидій по оплаті за комунальні послуги, приводить до сплати комунальних платежів, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб. З врахуванням наведеного та поданих документів просить суд задовольнити даний позов. У подальшому представником позивача \~[PERSON] подано в суд заяву про залишення без розгляду цивільного позову в частині позовної вимоги до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. Східній, 88, в м. Самборі Львівської області, оскільки він у добровільному порядку знявся з реєстрації місця проживання за наведеною адресою. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2018 року заяву представника позивача [PERSON] задоволено. Позов [PERSON] в частині позовної вимоги до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишено без розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача проти цього не заперечує, а відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копій свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу про державну реєстрацію права власності на майно вбачається, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Самбір, вул. Східна, 88 Львівської області належить на праві приватної власності [PERSON] після смерті її батька [PERSON], який помер 14 липня 2013 року (а.с.4, 6). Із довідки №6406, виданої КП СМ «ЖЕК» від 13.09.2018 року, видно, що у вищезгаданому житловому будинку зареєстровані: [PERSON], [INFO], її син [PERSON], [INFO] та її внук [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається із заяв, поданих свідками [PERSON] та [PERSON] та засвідчених начальником КП СМ «ЖЕК» [PERSON], відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO], однак не проживає за зазначеною адресою впродовж десяти років (а.с. 28, 29). У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначені норми матеріального права визначають право власника, у тому числі житлового будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб і будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі норм права про захист права приватної власності є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає в житловому будинку № 88 по вул. Східна в м. Самборі Львівської області більше одного року, відтак втратив право користування даним житловим приміщенням. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що предявлений [PERSON] позов є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved