Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та про позбавлення батьківських прав. Позовна заява мотивована тим, що позивачперебувала у шлюбі із відповідачем з 06.08.2006 року, який зареєстровано відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 1859. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька - [PERSON] . Позивач зазначає, що спільне сімейне життя із відповідачем [PERSON] не склалося через різні характери та діаметрально протилежні погляди на сімейне життя протягом нетривалого спільного перебування у шлюбі, сторони втратили взаєморозуміння, між ними погіршились стосунки, почали регулярно виникати спори, конфліктні ситуації та сталі непорозуміння. Протягом всього перебування в шлюбі, відповідач фактично взагалі відмовлявся матеріально забезпечувати сім`ю, в тому числі і після народження доньки. Через чотири місяці після народження дитини, відповідач покинув позивача з дитиною та переїхав на проживання до своєї матері у м. Ірпінь, тобто, починаючи з липня 2007 року, відповідач самоусунувся від матеріального забезпечення сім`ї та матеріального утримання своєї дитини, а також відмовився від виховання доньки та від будь-якої турботи про неї. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.12.2009 року, шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу повернуто дошлюбне прізвище « [PERSON] », яке в наслідок подальшого укладення двох шлюбів, на даний час змінено на « [PERSON] ». Також, позивач зазначає, що після розірвання шлюбу із відповідачем, а також і до того, їх спільна донька - [PERSON] , [INFO] , постійно проживала і залишається проживати із позивачем та знаходилась і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні та утриманні. Будь-якої домовленості щодо добровільної матеріальної участі в утриманні та забезпеченні малолітньої дитини між позивачем та відповідачем не було досягнуто, що стало підставою для позивача звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення із відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того позивач зазначає, що з того часу, коли вона із відповідачем почали проживати окремо, відповідач взагалі жодним чином не брав та до даного часу не бере будь-якої участі не лише у вихованні дитини, але і не надавав та не надає дитині не тільки необхідної, але і взагалі ніякої матеріальної допомоги на її утримання. В той же час, відповідач має достатні матеріальні можливості для того, щоб приймати безпосередню удасть у матеріальному утриманні дитини, він працює, має нерегулярний та мінливий дохід, за своїм станом здоров`я може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Інших дітей на утриманні та утриманців немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, а їй одній важко повністю забезпечити дитину всім належним та необхідним, задовольнити її потреби одягом та взуттям, якісними та достатніми продуктами харчування, засобами гігієни, тощо. Враховуючи зазначене, позивач була змушена звернутись до суду з даним позовом та просити суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх дитини. Крім того, стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі розміром 3 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та стягнути із відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі 6 518,40 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] , заявлені вимоги підтримала в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві та просила суд їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань до суду не надав. Представник третьої особи Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (Служба у справах дітей) в судове засідання не з`явився, надав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності із врахуванням при прийнятті рішення наданого висновку. Допитана в ході судового розгляду в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є директором салону в якому працює позивач. Позивач сама піклується про дитину та матеріально забезпечує її. Батько дитини не цікавиться нею та зі слів позивача, не надає матеріальної допомоги на її утримання. За ініціативи власниці салону, позивачу не одноразово надавалась матеріальна допомога на утримання дитини. З`ясувавши позицію позивача, вислухавши пояснення свідка, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.12.2009 року Ленінським районним судом м. Вінниці, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та після розірвання шлюбу позивач змінила свої прізвище на « [PERSON] » ( а.с. 22,23). Як вбачається із копії свідоцтва про народження, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 21) Згідно свідоцтва про шлюб від 29.10.2014 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] », свідоцтво серії [NUMBER] від 29.10.2014 року. (а.с.24). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 17.05.2017 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , в зв`язку із чим змінила своє прізвище на [PERSON] свідоцтво серії [NUMBER] від 17.05.2017 року (а.с.25). Довідкою МКП «УК «Господар Люкс» від 30.07.2019 року, підтверджується, що [PERSON] разом зі своєю донькою - [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с.26). Відповідно до договору оренди житлового приміщення від 05.06.2013 року позивач винаймає квартиру за адресою : [ADDRESS] (а.с.27). Актом обстеження умов проживання від 09.08.2019 року підтверджено, що у позивача комфортні умови для проживання та виховання доньки [PERSON] (а.с.28) Відповідно до відповіді Подільського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві на адвокатський запит ЛО «Колегія адвокатів Оболонського району м. Києва» від 29.07.2019 року, [PERSON] , ніколи не чинила будь-яких перешкод у зустрічах та спілкуванні [PERSON] , із донькою, а також встановлено, що у період часу з 05.06.2013 року по теперішній час [PERSON] не звертався до Подільського управління поліції із усними або письмовими заявами чи скаргами з приводу неможливості побачень із своєю малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання (а.с.29-31). Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Автомат-3» від 06.08.2019 року, яка надана у відповідь на адвокатський запит АО «Колегія адвокатів Оболонського району м. Києва» із ЖБК «Автомат-3» від 29.07.2019 року, підтверджується, що в період часу з липня 2013 року по даний час, відповідач [PERSON] не звертався до ЖБК «Автомат-3» з усними або письмовими заявами чи скаргами з приводу створення йому перешкод у зустрічах із малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . Із довідки ЖБК «Автомат-3» від 06.08.2019 року, вбачається, що [PERSON] , з липня 2013 року по даний час разом із донькою, фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.32-34). Випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 01.08.2019 року, яка отримана у відповідь на адвокатський запит АО «Колегія адвокатів Оболонського району м. Києва» із КНП «ЦПСМД № 2» Оболонського району м. Києва від 29.07.2019 року, підтверджується, що в період часу з 2011 року по даний час, [PERSON] стоїть на амбулаторному обліку в КНП «ЦПСМД № 2» Оболонського району м. Києва, а також підтверджено, що батько дитини - [PERSON] не приводив дитину [PERSON] в медичний заклад та станом здоров`я дитини не цікавився (а.с.35-37). Як вбачається із довідки Дошкільного навчального закладу № 98 від 29.07.2019 року, в період з 2010 по 2013 рік, відповідач [PERSON] участі в батьківських зборах не брав, не цікавився успіхами дитини та не приводив і не забирав дитину із садочка (а.с.38). Згідно довідки підліткового клубу «Гроно» Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» від 05.08.2019 року, [PERSON] відвідувала гурток «Англійська мова» в період часу з жовтня 2014 року по 31.05.2019 року, на заняття дитину приводила тільки мати (а.с.39). Довідкою Спеціалізованої школи № 271 з поглибленим вивченнямінформаційних технологійпідтверджується, що [PERSON] навчалася в Загальноосвітньому навчальному закладі І-ІІІ ступенів «Спеціалізованої школи № 271 з поглибленим вивченням інформаційних технологій» з вересня 2013 року по червень 2017 року з 1 по 4 клас. При цьому, за час навчання дитини, її батько - [PERSON] , в школу не з`являвся (а.с.40) Відповідно до довідки Спеціалізованої школи №118 «Всесвіт» м. Києва від 05.05.2019 року, [PERSON] відвідує Спеціалізовану школу № 118 «Всесвіт» Подільського району м. Києва з 2017 року. За час відвідування школи дитиною, її батько - [PERSON] , [INFO] , участі в батьківських зборах не приймав, успіхами дитини не цікавився (а.с.41). Згідно довідки Дитячо-юнацької спортивної школи м. Києва з плавання від 20.08.2019 року[PERSON] займається плаванням з 2012 року та відвідує заняття в УСБ «Спартак» та оздоровчий табір «Лідер» згідно розкладу занять. За час занять з плавання, батько дитини - [PERSON] , не відвідував змагання та не цікавився успіхами своєї дитини (а.с.42). Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виконання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.02.2020 року вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується висновком № 106-1920 від 11.03.2020 року, долученим до матеріалів справи. У відповідності до ст. 164 СК України підставою для позбавлення особи батьківських прав є встановлення факту того, що батько чи мати ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно роз`яснень пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Судом під час розгляду справи у суді не встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або що відповідач не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дитини суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Крім того, як визначено ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає добровільно матеріальної допомоги на її утримання, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів із відповідача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 3 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Що ж стосується заявлених вимог в частині стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат, то суд виходить із наступного. Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати - на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Надання позивачу кваліфікованої правничої допомоги підтверджується копією договору №118 про надання правничої допомоги від 29.07.2019 року (а.с.44), а розмір понесених витрат на правничу допомогу, підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 29.08.2019 року та долученими квитанціями на загальну суму 5 750 грн. (а.с.45-50). У зв`язку із наведеним з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені нею на правничу допомогу в розмірі 5 750 грн. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 768,40 грн. сплаченого судового збору за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав , а також на користь держави 768,40 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів. Враховуючи наведене,

Outcome: approved