Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, який мотивувала тим, що вони з відповідачем перебувають в шлюбі з 18 червня 2011 року та мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак вона є незначною. На даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною і також потребує матеріальної допомоги від чоловіка на її утримання. Відповідач має постійне місце роботи, регулярно отримує заробітню плату. На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітної плати, щомісячно, до досягення дитиною повноліття та аліменти на своє утримання в розмірі 1 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, у зв'язку з відрядженням до зони АТО. Вислухавши пояснення позивачки, з урахуванням заяви відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 18 червня 2011 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №816. Після реєстрації шлюбу, чоловіку та дружині присвоєні прізвища «[PERSON]» (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб). В шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.6 - копія свідоцтва про народження дитини). Як пояснила в судовому засіданні позивачка, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак вона є незначною, а оскільки вона на даний час не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд має ухвалити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Отже, частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. Виходячи із змісту статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання суми аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Таким чином, що стосується вимог позивачки в частині стягнення аліментів на утримання доньки, суд дійшов до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що відповідач є працевлаштованим, регулярно отримує заробітну плату та у відповідності до норм діючого законодаства України зобов'язаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття. Крім того, виходячи зі змісту частин 1,2,4 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майма, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності до частин 1,3 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, можу бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно ч.1 ст.82 СК України, право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Частиною 3 ст.82 СК України визначено, що право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Отже, з урахуванням того, що позивачка дійсно перебуває у відпустці по догляду за дитиною та потребує від чоловіка матеріальної допомоги на її утримання, суд дійшов до висновку про можливість стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі наведеного та круючись ст.ст.75, 80, 82, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 208-209, 212-215, 292-294 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial