Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 16.03.2015 року виконавчим комітетом Майданоолександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області за актовим записом № 2. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 16.03.2015 року уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, через що у сім`ї виникали сварки та непорозуміння, які призвели до того, що подружжя стали чужими одне одному. З листопада 2017 року сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо і їхній шлюб існує формально. Тому [PERSON], не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просила його розірвати. У судове засідання 27.09.2018 року, учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву, в якій визнав заявлені позовні вимоги, та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 16.03.2015 року у виконавчому комітеті Майданоолександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю, тобто позивачем. Як випливає із змісту позовної заяви, в період шлюбного життя через різні погляди на сімейне життя та обов'язки між сторонами виникали конфлікти та суперечки, сторони спільного господарства не ведуть,протягом останнього року подружніх стосунків не підтримують, та їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач тривалий час не пов'язані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач позов визнав повністю, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved