Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , треті особи - служба у справах дітей Близнюківської районної державної адміністрація Харківської області, орган опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Свої вимоги мотивує тим, що 27.07.2012 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, рішенням Близнюківського районного суду Харківської області шлюб було розірвано. На даний час дитина проживає разом з позивачем. Позивач зазначає, що [PERSON] участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, чинить перешкоди позивачці у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров`я дитини, її навчання, фізичний, духовний та моральний розвиток. З цих підстав, позивач просить визнати місце проживання її сина [PERSON] з матір`ю - [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, надали заяву про підтримання позову та його задоволення. Відповідач та його представник в підготовче судове засідання не з`явились, надали заяву про визнання позову в повному обсязі. Представники третіх осіб надали заяви про розгляд справи без їх участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності усіх учасників справи на підставі наявних матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 23.06.2020. Згідно висновку експерта (фахівця з питань судової експертизи) №2020/11/05 від 05.11.2020, суспільне спілкування батька [PERSON] разом з дитиною [PERSON] негативно впливає на психіку дитини, що може викликати серйозні негативні зміни в поведінці та психіки дитини [PERSON] ; 2) найбільша психологічна сумісність і схильність дитини є з сім`єю матері та з [PERSON] . З акту обстеження умов проживання вбачається, що за адресою [ADDRESS] умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам, для виховання та розвитку дитини створені належні умови. З листа Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області вбачається, що [PERSON] три рази зверталась до відділу поліції з заявами на [PERSON] , а саме 04.02.2015, 17.05.2019 та 20.01.2020 Листом КНП «Близнюківський районний центр первинної медичної допомоги» від 13.11.2020 №950 підтверджується, що у разі хвороби дитини [PERSON] до сімейного лікаря зверталася [PERSON] ; З характеристики КЗ «Близнюківський ліцей Близнюківської районної ради Харківської області» від 16.11.2020 №01-29/421 на [PERSON] , вбачається, що дитина зарекомендувала себе з позитивного боку, забезпечений усім необхідним для навчання, має доглянутий вигляд. Також зазначено, що [PERSON] завжди приводила дитину в школу та забирала після занять, цікавилася успіхами сина, систематично відвідувала батьківські збори та позакласні заходи. Батько [PERSON] за час навчання дитини з`являвся до школи кілька разів: один раз на батьківські збори в кінці серпня 2020 року та кілька разів на ремонт класної кімнати перед початком навчання сина в 1 класі. Згідно з ч. 7, 8 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Близнюківської РДА Харківської області від 22.01.2011 року вирішено за можливе проживання малолітньої дитини з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 161 СК України визначено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенція ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991. Згідно з Конвенцією в квітні 2001 прийнято Закон про охорону дитинства. Частинами 2,3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Крім того, відповідно до статтею 51 Конституції України, кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Приписами частини 6 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» («Зоштегїеісі V . Оегтапу») від 08 липня 2003 року, «Цаунеггер проти Німеччини» («2липе§§ег у. Оегтапу») від 03 грудня 2009 року). З огляду на викладене, суд при вирішенні спору керується принципом «найкращих інтересів дитини». Відповідно до ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Згідно зі ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. З висновку органу опіки та піклування Близнюківської РДА Харківської області від 22.01.2011 року вбачається, що працівниками служби у справах дітей була заслухана думка [PERSON] щодо визначення місця його проживання, згідно якої дитина повідомила, що не бажає спілкуватись та жити разом з батьком. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має дохід, відсутні докази зловживання нею спиртними напоями або наркотичними засобами та ведення аморального способу життя. Проаналізувавши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що за місцем мешкання матері створені найкращі умови, в тому числі, в матеріально-побутовому плані, для виховання та розвитку дитини, що відповідає як найкращім інтересам дитини - [PERSON] . Крім того, суд враховує визнання позову відповідачем [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову [PERSON] , як наслідок, його задоволення. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved