Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав стосовно сина - [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на утримання дитини. Представники позивачки та третьої особи в судовому засіданні просили слухати справу без фіксації судового процесу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 231 від 26.09.2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Встановлено, що сторони проживають окремо. Дитина - [PERSON] залишився проживати з матір'ю, знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач не займається вихованням дитини, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Позивачка створила комфортні умови проживання, умови для повноцінного розвитку сина, відповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, приділяє багато уваги вихованню та розвитку сина. Батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків, відносно фізичного, духовного та морального розвитку малолітнього сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи та уваги, не надає матеріальної допомоги, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 31.05.2017 р. № 01-12/834, відповідно до якого позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO], є доцільним. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до положень ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд оцінює вищевказані докази на їх належність та допустимість на підставі ст. ст. 58, 59 ЦПК України, а тому вважає доведеним у судовому засіданні факт доцільності позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні сина [PERSON]. Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991р., держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. В свою чергу, ст. 10 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є відсутність піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку для самостійного життя, зокрема: відсутність спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; відсутність інтересу до її внутрішнього світу; не створення умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, й наявності правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], які є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні про позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, за приписами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач ухиляється від покладеного на нього відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину, у зв'язку з чим суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову, і до досягнення [PERSON]повноліття. Також, з урахуванням положень ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини, у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Outcome: approved