Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй трудової книжки, виданої 10 січня 1959 р. на імя [PERSON], [INFO], вказуючи, що у трудовій книжці її прізвище помилково вказано «КАРАГОД». Вказує, що встановлення даного факту їй необхідне для оформлення пенсії, оскільки неправильність запису у трудовій книжці робить неможливим підтвердження її трудового стажу, що перешкоджає реалізації нею права на пенсійне забезпечення. В судове засідання: - заявниця [PERSON] не зявилася, в позовній заяві просила справу розглядати у її відсутність; - представник заінтересованої особи не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що: - 10 січня 1959 р. на імя [PERSON], [INFO] була видана трудова книжка; - 28 лютого 1961 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] був укладений шлюб, що зареєстрований 28 лютого 1961 року Ріпкинським ЗАГС Чернігівської області (актовий запис № 16) та присвоєно заявниці прізвище чоловіка - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (Серія VІ-ЕЛ № 693392) та відміткою на відповідній сторінці паспорту громадянина України. Порядок ведення трудових книжок було передбачено постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 6 вересня 1973 року «Про трудові книжки робітників і службовців» та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка була затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 N 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 N 252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412, яка, в свою чергу, діяла до затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників - наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58 та підлягала застосування до трудових книжок, які були видані до 1975 р.. Згідно п. 22 вказаної Інструкції було передбачено, що зміни записів у трудовій книжці про прізвище, ім'я, по батькові чи дату народження працівника провадяться адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі відповідних документів (свідоцтва про народження, шлюб, розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій (титульній) сторінці трудової книжки. Однією рискою закреслюються попередні прізвище, ім'я, по батькові чи дата народження і замість цих записуються ті, що відповідають новим даним. В той же час, в невстановлений судом час, в трудовій книжці, виданої 10 січня 1959 р. на ім'я [PERSON], після прізвища «Міщенко» через тире зазначено прізвище «Карагод», без закреслення попереднього прізвища, без внесення зазначених змін до трудової книжки у встановленому, порядку. Вказане свідчить, що зазначена зміна внесена з порушенням законодавства. Воно не було усунуто з 1975 року по день звільнення заявниці з останнього місця роботи. Крім того, прізвище внесене в трудову книжку «Карагод» суперечить прізвищу зазначеному в свідоцтві про одруження заявниці. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК україни, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно розяснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Суд оцінивши в сукупності вказані документи, приходить до висновку, що трудова книжка з усіма записами, яка видана 10 січня 1959 р. на імя [PERSON], [INFO] належить [PERSON], [INFO]. Враховуючи наведене та зважаючи, що метою встановлення даного факту є оформлення [PERSON] пенсії, а Ріпкинський завод будівельних матеріалів (останнє місце роботи, звідки заявниця звільнилась 7 березня 1989 р.) ліквідовано ще в радянський час, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON], [INFO] трудової книжки з усіма записами, яка видана 10 січня 1959 р. на імя [PERSON], [INFO].

Outcome: approved