Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: пров. Шевченка, буд. 3, м. Красноград, Харківської області. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2009 року та договору дарування частини жилого будинку від 25.03.2010 року, [PERSON] є власником вищезазначеного будинку. Разом з нею в даній квартирі зареєстрований її син [PERSON], [INFO]. Понад рік [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, він за власною ініціативою залишив будинок. Там відсутні його речі. [PERSON] в добровільному порядку з реєстраційного обліку знятися не бажає, а тому позивач вимушений сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих осіб у будинку, в звязку з чим несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Позивач в судове засідання не зявився, від неї до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримує свій позов та просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2009 року та договору дарування частини жилого будинку від 25.03.2010 року, [PERSON] є власником будинку за адресою: пров. Шевченка, буд. 3, м. Красноград, Харківської області (а.с. 6-9). Відповідно до довідки Красноградської міської ради разом з позивачем в даній квартирі зареєстрований син [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Згідно довідки депутата Красноградської міської ради, [PERSON] не проживає за даною адресою з червня 2013 року (а.с.11). Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування, розпорядження своїм майном; власник володіє користується власним майно на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні його власністю (ст.ст. 71,72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України). Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З урахуванням наведеного та надаючи оцінку всім доказам в їх сукупності, враховуючи що відповідач [PERSON] понад рік не користується вищезазначеним будинком, суд вважає за доцільне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: пров. Шевченка, буд. 3, м. Красноград, Харківської області. На підставі ст.ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та

Outcome: approved