Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] 01.10.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місті Знам'янка Знам'янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №180. Вказала, що від спільного життя мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Подружні відносини між сторонами припинено з вересня 2013 року. Причиною розірвання шлюбу позивач вказує безпідставні ревнощі, постійне зловживання спиртними напоями, постійне психологічне, моральне та інколи фізичне насильство щодо неї з боку відповідача. Таким чином подальше збереження сім'ї є неможливим, шлюб є формальним і підлягає розірванню. Після розлучення просить залишити прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд розірвати їх шлюб з відповідачем, просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглядати без його участі, на відшкодування судових витрат в сумі 1000,00 грн., за надання юридичної допомоги, не згоден. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. У відповідності до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення, а тому позов необхідно задовольнити. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши докази: свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дитини, вважає, що позов обґрунтований і, в силу ст. ст. 104, 105, 112 СК України, підлягає задоволенню в частині вимог щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до 79, 84 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться і витрати на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи викладене, що в матеріалах справи відсутні договір про надання правової допомоги, який би відповідав чинному законодавству, та відповідний розрахунок гонорару з обґрунтуванням його розміру, відсутність захисника в судовому засідання, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат пов'язаних з наданням правової допомоги в сумі 1000,00 грн., задоволенню не підлягають. Водночас, в порядку ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витратив в сумі 243, 60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved