Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , яким просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2014 року, визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1109 гривень 00 коп. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2014 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 550 гривень 00 коп. щомісячно, починаючи з 15 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Донька зареєстрована та мешкає разом з нею. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, витрати на утримання доньки значно зросли, дитина підросла, у зв`язку з чим, матеріальне становище позивача погіршилось. На сьогоднішній день розмір стягуваних аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини та її гармонійного розвитку. Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 2218 гривень, мінімальний гарантований розмір аліментів для дитини вказаного віку становить 1109 гривень. Отже, позивач вважає, що розмір аліментів, які сплачує відповідач, є занадто низьким та таким, що підлягає збільшенню. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, представник відповідача [PERSON] надав до суду заяву, в якій зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає, просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2013 року. Рішення набрало законної сили 14 жовтня 2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 лютого 2009 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с.22). Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 15 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 20). Дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 12 березня 2020 року № 866 та актом обстеження депутата Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 13 березня 2020 року (а.с. 5,6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному Кодексі України. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої \~статті 182 СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Із змісту заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2014 року вбачається, що визначаючи розмір аліментів на малолітню дитину [PERSON] , суд виходив із прожиткового мінімуму на одну дитину віком до 6 років, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік», в розмірі 1032 грн. та рівного обов`язку батьків щодо утримання дитини, а тому з [PERSON] на утримання дитини було стягнуто аліменти в розмірі 550 грн. На даний час малолітній [PERSON] виповнилось 11 років. Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років встановлений 2218 гривень. Такими чином,\~ виходячи із\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~дитини віком\~від 6\~до 18\~років,\~встановленого Законом\~України «Про\~державний бюджет\~України на\~2020\~рік»,\~та приписів ст. 182 СК України щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років має становити 1109 грн. Рішенням суду з відповідача на утримання доньки стягнуто аліменти в розмірі 550 грн. Отже, позивач на теперішній час несе витрати на утримання дитини в значно більшому розмірі ніж відповідач, що беззаперечно впливає на матеріальний стан позивача. Частиною першою\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів\~у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку\~зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. З огляду на наведене, враховуючи прожитковий мінімум, встановлений\~Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» для дітей віком від 6 до 18 років, матеріальний стан позивача, а також визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , які підлягають стягненню з\~ [PERSON] на користь [PERSON] \~у твердій грошовій сумі у розмірі 550 грн. на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2014 року та\~ стягнути \~з [PERSON] на користь\~ [PERSON] \~аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1109 грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного і

Outcome: approved