Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області, служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Покровського відділу РАЦС ГТУЮ у Донецькій області про скасування усиновлення. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 11.05.2018 року нею було усиновлено неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення суду покровським МВ РАЦС до актового запису про народження [PERSON] були внесені відповідні зміни. Після переїзду дитини до м. Київ, вона була прийнята до середньої загальноосвітньої школи 1-111 ступенів № 36, та з перших днів вчителі скаржились на той факт, що у дитини є складнощі у спілкуванні з іншими дітьми, охарактеризували її як посередню ученицю, таку, що навчається не в повну міру, має середній ступінь сформованості вміння вчитися, охарактеризували як закриту, неконтактну дитину. Окрім того, [PERSON] ігнорує правила спільного проживання, особистої гігієни, не прибирає за собою. Така поведінка дитини доставляє їй душевних страждань, які впливають на її здоров`я. Вважає, що вплив на її відносини з дитиною завдано спілкуванням [PERSON] з родичами, зокрема дідусем, який часто став дзвонити до [PERSON] та передавати їй привітання від інших родичів. Дитина не сприйняла її як матір, не має до неї поваги, не проявляє любові та розуміння. За рекомендаціями шкільних психологів вона звернулась до лікарів психіатрів. За результатами обстеження [PERSON] була поставлена на облік в Київському міському психоневрологічному диспансері № 2 з діагнозом Психоорганічний синдром та Конверсійний розлад F 44,9, була направлена на госпіталізацію до психіатричної лікарні № 1 з попереднім діагнозом F21 , F222, шизоїтивний розлад, шизофреноподібний розлад. Дитину також було обстежено в Територіальному медичному об`єднанні «Психіатрія» у м. Києві, в результаті чого поставлено клінічний діагноз F92,8 змішаний розлад поведінки та емоцій обмежений родинним оточенням у дитини з емоційно-вольовою незрілістю. Вважає, що зазначені нею діагнози підтверджують той факт, що дитини страждає на тяжку психічну невиліковну вроджену хворобу - органічний розлад особистості, про що, вона як усиновлювач не знала та не могла знати, оскільки згідно документації [PERSON] була абсолютно здоровою дитиною. Такі відхилення у стані психічного здоров`я пояснюють причини поганої поведінки, проблеми із соціальної адаптації [PERSON] , наявності проблем у спілкуванні, у зв`язку з чим стосунки між нею та дитиною не склались незалежно від її волі, у них відсутня злагода та взаємопорозуміння,сімейне тепло, співчуття та любов, такі стосунки роблять неможливим спільне проживання і виконання нею своїх батьківських обов`язків. Позивачкою зазначено, що підставою позову є саме те, що між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання своїх батьківських обов`язків, внаслідок такої поведінки дитини, яка нерозривно пов`язана з наявністю у неї тяжкої психічної хвороби, про яку позивач не знала і не могла знати на момент усиновлення. За період з травня 2018 року по теперішній час між дитиною та усиновлювачем дитини був втрачений позитивний психоемоційний зв`язок, без якого неможливо нормальний та гармонійний розвиток дитини. Оскільки підстав для нормалізації відносин між усиновювачем та усиновленим відсутні, подальше усиновлення буде, за її думкою, порушувати інтереси дитини, просить скасувати усиновлення [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] ; внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини; неповнолітню [PERSON] передати органу опіки та піклування за місцем проживання дитини та зобов`язати службу у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації вжити заходів необхідних для постановлення дитини на місцевому обліку, призначення опікуна/піклувальника чи влаштування до державного закладу. Представник відповідача органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради надали відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що обставини, викладені позивачкою в позовній заяву стосовно надання характеристики дитині, суперечать матеріалам справи, а та обставина, що дитина погано навчається пояснюється тим, що дитиною раніше біологічна мати не займалася і про зазначений факт було відомо позивачці. Як зазначив психолог в характеристиці , фізичний та інтелектуальний розвиток учениці відповідають віковій нормі, проте вбачається підвищена емоційність та схильність до надмірного переживання, невизначеність. Але зазначений факт пояснюється періодом адаптації, оскільки дитина переїхала жити до нового міста та в нову сім`ю. Про той факт, що у дитині є дідусь, позивачці по справі було відомо ще до усиновлення. Доводи позивачки про те, що дитина психічно хвора спростовуються медичним висновком Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, в якому зазначено, що дитина здорова. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог. ( а. с. 57-59). Представник відповідача служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації надали відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що наведені позивачкою в позовній заяві факти про неадекватну поведінку дівчинки, є наслідком того, що дитина змінила місце проживання, місце навчання, проходила адаптацію не тільки в сім`ї, а й в колективі класу. Відповідно до наданих документів із ЗОШ № 36, вважають, що навчання та поведінка дитини є припустимою, а прищеплювати дитині бажання до навчання є завданням не лише навчального закладу, а й батьків. Під час відвідування родини за місцем проживання малолітня [PERSON] мала чистий, охайний вигляд, в кімнаті не було брудно, як про це зазначено в фототаблицях, наданих до позовної заяви, а навчання дитини особистої гігієни та любові до порядку в домі є обов`язком батьків. Позивачкою зазначено про те , що [PERSON] поставлена на облік в Київському міському психоневрологічному диспансері № 2 з діагнозом «психоорганічний синдром та конверсійний розлад», була направлена на госпіталізацію до психіатричної лікарні № 1 та їй встановлено попередній діагноз «шизофренічний розлад, шизофреноподібний розлад», але відповідно до виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого № 2599 від 23.05.2019 року ТОМ «психіатрія» у м. Києві, діагнози не підтверджені та малолітній [PERSON] встановлено діагноз «Змішаний розлад поведінки та емоцій, обмежений родинним оточенням у дитини з емоційно-вольовою незрілістю, з нормальним рівнем інтелекту». Позивачем не надані докази, що дане захворювання є невиліковним та таким, що робить спільне проживання позивача з дитиною неможливим. При усиновленні дитини [PERSON] не скористалась своїм правом на проведення додаткового обстеження дитини. Відповідно до Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою КМУ від 08.10.20008 року № 905 у разі скасування усиновлення, поновлення дитини на обліку здійснюється службою у справах дітей за місцем попереднього обліку. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог. ( а. с. 75-77). В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, підтримали наданий відзив на позовну заяву. Представник відповідача служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги не визнали , просили відмовити в їх задоволенні, підтримали наданий відзив на позовну заяву. Представник відповідача Покровський МВ ДРАЦС в судове засідання не з`явився, просили справу слухати без участі представника ( а. с. 72). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка по справі її учениця. Оскільки у неї не має своїх дітей, вона удочерила дівчинку. Вона розуміла, що дитина ніколи не жила в нормальній сім`ї, проте приділяла достатньо уваги до її виховання. Коли вони разом з дівчинкою гуляли в парку , дівчина сказала позивачці про те, що у неї багато родичів. Вона вважала позивачку заможною людиною, яка буде її повністю забезпечувати матеріально. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що виховувалась в їх прийомній сім`ї. На момент усиновлення виявила бажання бути усиновленою позивачкою та переїхати в м. Київ. За характером дівчинка спокійна, всі доручення по господарству виконувала, називала її мамою, дуже бажала, щоб у неї була родина. При цьому, свідок побачивши дитину в судовому засіданні та поспілкувавшись з нею, підтвердила той факт, що дівчинка змінилась як зовнішньо так і за характером. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був прийомним батьком у малолітній [PERSON]. За час проживання в будинку сімейного типу [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони, всі доручення по будинку виконувала, навчалась у школі, з дітьми спілкувалась. Бажала мати родину. Під час її проживання до неї навідувався дідусь, який раніше був її опікуном, але в подальшому опіку з нього зняли. Він спілкувався з нею перед судовим засіданням та його враження таке, що дитина стала більш розкованою, з позивачкою у неї нормальні стосунки. Допитана в судовому засіданні в присутності дитячого психолога [PERSON] , малолітня [PERSON] пояснила, що її опікуном був дідусь, в подальшому жила в прийомній сім`ї. Бажає жити зі своїми родичами, у дідуся. Позивачку вона називає [PERSON] , з нею вони гуляють по м. Києву. Навчається в школі, і неї зв`вилися друзі, інколи займається прибиранням в квартирі. Психолог [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що при допиті малолітньої [PERSON] , впливу на останню не було. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представників відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 11.05.2018 року малолітня [PERSON] , [INFO] , усиновлена [PERSON] ( а. с. 24-25) В акті про народження Покровським відділом РАЦС на підставі усиновлення були внесені відповідні зміни присвоєно дитині прізвище « [PERSON] », батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 26). Згідно характеристики учениці 6А класу школи 1-111 ступенів № 36 імені С.П. Корольова м. Києва [PERSON] , [PERSON] з вересня 2018 року навчається в школі 1-111 ступенів № 36 ім. С.П. Корольова м. Києва. Зарекомендувала себе як посередня учениця, має навчальні досягнення достатнього, середнього, інколи низького рівня. Навчається не в повну міру, має довільну змішану пам`ять, повільно запам`ятовує учбовий матеріал, виявляє образне, творче мислення, має здібності до вивчення предметів художньо-естетичного циклу. [PERSON] має середній ступінь сформованості вміння вчитися, планувати свою роботу, контролювати себе, має потребу в здобутті знань, але не працює над собою. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, намагається брати активну участь у громадському житті школи та класу, у культмасових заходах, у спортивному житті школи. Весела, товариська, правила поведінки завжди виконує, друзів має небагато, в конфліктні ситуації не вступає, підтримує приятельські стосунки з учнями. ( а. с. 27). Згідно психологічної характеристики учениці [PERSON] пізнавальні процеси учениці розвинені на достатньому рівні, тому вона здатна опанувати матеріал шкільної програми у повному обсязі. Результати психодіагностичної бесіди свідчать, що особистими характеристиками [PERSON] є екстравертованість, активність та відповідальність. При правильному психолого-педагогічному спрямуванні наявної в учениці активності, вона може бути трансформована в цілеспрямовану діяльність, уміння конструктивно відстоювати власні позиції та досягати поставлених цілей. Надмірна чутливість та схильність до емоційних реакцій може бути сублімована у творчій діяльності, до якої в учениці є певні здібності. Загалом, фізичний та інтелектуальний розвиток відповідають віковій нормі, але занепокоєння викликає її підвищена емоційність та схильність до надмірного переживання напружених подій ситуацій і невизначеності ( а. с. 28-29). Згідно довідки Київського міського психоневрологічного диспансеру № 2 від 26.02.2019 року [PERSON] було поставлено діагноз: психоорганічний конверсійний розлад F 44,9 ( а. с. 35). Згідно епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 2599 ТМО «Психіатрія» відділення № 11 [PERSON] перебувала на лікуванні з 22.04.2019 року по 20.05.2019 рік та у неї встановлено діагноз: змішаний розлад поведінки та емоцій обмежений родинним оточенням у дитини з емоційно-вольовою незрілістю, з нормальним рівнем інтелекту; висновок експериментально-психологічного дослідження: патохарактерологічне формування особистості , порушення афективної регуляції поведінки, емоційно-вольова незрілість у дитини з нормальним рівнем інтелекту ( а. с. 37). Згідно звіту про умови проживання та виховання усиновленої дитини від 25.07.2018 року між дитиною та [PERSON] склалися гарні стосунки, вирішується питання щодо школи, яку буде відвідувати дитина, дитина розвивається відповідно віку, зі слів [PERSON] проблем зі здоров`єм у дитині немає ( а.с. 39). Згідно звіту про умови проживання та виховання усиновленої дитини від 14.03.2019 року між мамою та дитиною не налагодились відносини, обох стверджують, що чужі люди , [PERSON] має намір звернутися до суду з позовом про скасування усиновлення. Відповідно до довідки Київського міського психологічного диспансеру № 2 від 26.02.2019 року [PERSON] має діагнози: психоорганічний синдром, конверсійний розлад ( а.с. 40). Згідно характеристики помічника вихователя закладу дошкільної освіти № 439 [PERSON] остання працює в закладі дошкільної освіти № 439 помічником вихователя з 16.11.2016 року по теперішній час, зарекомендувала себе як старанний і відповідальний робітник, допомагає вихователю у створенні необхідних умов для проведення освітнього процесу,здійснює допомогу вихователю в організації дітей під час групових та під групових занять, допомагає вихователю в набутті дітей навичок самообслуговування та вихованню культурно - гігієнічних навичок, дотримується правил внутрішнього розпорядку, санітарного регламенту, інструкцій з охорони та безпеки життєдіяльності, етичних норм поведінки, в стосунках з колективом доброзичлива, неконфліктна, приймає участь у роботах з благоустрою, озеленення і прибирання території закладу ( а.с. 45). Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини Великоновосілковського ЦПМСД [PERSON] на момент усиновлення здорова, Дитина не потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції ( а.с. 61). Згідно акту про факт передачі дитини від 26.06.2018 року стан здоров`я [PERSON] - здорова ( а.с. 62). Згідно характеристики учениці 5В класу ЗОШ № 6 м. Покровська [PERSON] має гарну пам`ять, достатній словниковий запас, володіє зв`язним мовленням, успішно оволоділа навичками читання та письма, завдання на уроці виконує швидко, вміє виділяти головне, класифікувати, старанна, намагається досягти кращих результатів у навчанні, найбільш полюбляє уроки образотворчого та музичного мистецтв, в спілкуванні з товаришами добра, щира, має друзів. ( а. с. 69). Згідно висновку служби у справах дітей Голосіївської державної адміністрації від 02.08.2019 року з метою покращення психоемоційного стану в родині фахівцями Центру спільно з [PERSON] розроблено план соціального супроводу для сім`ї. У ході соціального супроводу фахівцями Центру неодноразово проводилася соціально-педагогічна робота з матір`ю щодо формування навичок самостійного вирішення проблем, надавалися рекомендації щодо розв`язування непорозумінь між матір`ю та донькою, надавались консультації про ефективні методи виховання дитини відповідного віку та гармонійного розвитку дитини. [PERSON] відвідала лише дві консультації психолога Центру 08.04.2019 року та 22.04.2019 року Згідно заяви [PERSON] від 08.07.2019 року соціальний супровід закрито у зв`язку з відсутністю потреби у послузі соціального супроводу. [PERSON] не вжито виключних заходів спрямованих на налагодження відносин з малолітньою [PERSON], а скасування усиновлення буде черговою втратою родини. Вважають недоцільним скасування усиновлення [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] та рекомендує [PERSON] спільно з [PERSON] відвідувати консультації психолога Київського міського центру дитини служби у справах дітей та сім`ї Київської міської ради з метою налагодження дитячо-батьківських відносин ( а. с. 125-127). Згідно листа Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 10.07.2019 року, соціальний супровід було закрито на підставі заяви [PERSON] від 08.07.2019 року, яка не дотримувалась рекомендацій фахівців, соціальна ситуація в родині не змінилася ( а. с. 129). Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради скасування усиновлення буде черговою психологічною травмою при втраті родини, тому виключно в інтересах дитини орган опіки та піклування вважає недоцільним скасування усиновлення [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] ( а. с. 175). Відповідно до ст. 5 СК України держава охоронює сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Згідно ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачу права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків ( стаття 232 СК України). Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях стосунки між усиновлювачем та усиновленою дитиною, як правило, мають такий самий характер, як і стосунки в сім`ї, охоронювані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і такі стосунки, що виникають із законного і щирого усиновлення, можна вважати достатньою умовою для застосування до них таких самих гарантій захисту, як стаття 8 Конвенції передбачає стосовно сімейного життя ( рішення у справі Піні та інші проти Румунії). Відповідно до ч. 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВерховногоСуду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30 .03.2007 року усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків. Стаття 21 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначає, що держави-учасниці, які визнають і /чи дозволяють існування системи усиновлення,забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувались в першочерговому порядку. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Рішенням виконкому Родинської міської ради від 30.11.2016 року [PERSON] було призначено опікуном над малолітньою [PERSON] . Рішенням виконкому Родинської міської ради від 14.07.2017 року № 70вк [PERSON] звільнили від повноважень опікуна над малолітньою [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] була влаштована до Великоновоселківського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Рішенням виконкому Покровської міської ради від 17.08.2017 року № 255 [PERSON] влаштована до дитячого будинку [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання. Як встановлено судом позивачка по справі [PERSON] сама виявила бажання бути усиновлювачем малолітньої дитини ( а. с. 66.67). Судом встановлено, що з моменту усиновлення дівчинка разом з позивачкою проживає в м. Києві. Змінивши місце проживання, дівчина стала більш розкованою, що підтверджено поясненнями свідків в судовому засіданні. Разом з тим, наявність теплих відносин між нею та позивачкою, судом не встановлено. Поведінку дитини в таких відносинах суд пояснює адаптаційним періодом у її житті ( зміна місця проживання, навчання, міста). Поведінку позивачки щодо небажання налагодити стосунки з дитиною суд пояснює як не отримання очікуваних нею наслідків від удочеріння дитини у зв`язку з підлітковим віком, адаптаційним періодом у житті дитини. Як свідчать матеріали справи, позивачці надавалась послуга соціального супроводу, проте була закрита за завою позивачки. Згідно висновку служби у справах дітей [PERSON] не дотримувалась рекомендацій фахівців, соціальна ситуація в родині не змінилася. Доводи позивачки про те, що малолітня [PERSON] страждає на психічну хворобу, про яку вона не знала і вказана обставина є підставою для скасування усиновлення, суд не приймає до уваги, оскільки за п. 2 ч. 1 ст. 238 СК України умовою скасування усиновлення є тяжкий розлад фізичного та психічного здоров`я дитини, що не доведено усиновлювачем. Так, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] були встановлені різні діагнози щодо її психічного стану, останній згідно епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 2599 ТМО «Психіатрія» відділення № 11 [PERSON] :змішаний розлад поведінки та емоцій обмежений родинним оточенням у дитини з емоційно-вольовою незрілістю, з нормальним рівнем інтелекту; висновок експериментально-психологічного дослідження: патохарактерологічне формування особистості , порушення афективної регуляції поведінки, емоційно-вольова незрілість у дитини з нормальним рівнем інтелекту. Відповідно до довідки Київського міського психоневрологічного диспансера № 615 від 30.07.2019 року [PERSON] , [INFO] , встановлений діагноз: змішаний розлад поведінки та емоцій обмежений родинним оточенням у дитини з емоційно-вольовою незрілістю ( а.с. 230) Доказів того, що вказана хвороба є тяжким психічним захворюванням не надано суду. Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] дійсно виявила бажання проживати зі своїм дідусем, проте, як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконкому від 14.07.2017 року її дідуся [PERSON] було звільнено від обов`язків опікуна над малолітньою [PERSON] , та дитина була влаштована до будинку сімейного типу. До матеріалів справи через канцелярію суду передані заяви від [PERSON] про його бажання встановити опіку над онукою. Однак , до вказаних заяв суд відноситься критично, оскільки такі надійшли від [PERSON] після його розмови з позивачкою по справі, яка була ініціатором такої розмови , в ході якої остання повідомила про її звернення до суду з позовом про скасування усиновлення та прохала дідуся забрати дитину. Як пояснила представник органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради дідусь, на якого посилається позивачка, був звільнений від обов`язків опікуна, внаслідок чого дитина в період з 2017 по 2018 рік виховувалась в прийомній сім`ї Колосових, до якої в теперішній час не має можливості влаштувати малолітню Вечера. На момент розгляду справи єдиним варіантом влаштування дитини залишається державний заклад - будинок-інтернат. При таких обставинах суд вважає, що скасування усиновлення, і не можливість влаштування дитини до дідуся або прийомної сім`ї, а направлення дитини до будинку-інтернату, тобто чергова зміна її місця проживання, навчання, може завдати моральних страждань , що є особливо небезпечним для дитини підліткового віку. Суд звертає увагу на той факт, що ключовим питанням при вирішенні справ про скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам дитини. Позивачка не наводить таких підстав, згідно її пояснень обмежується виключно порушенням власних прав - погіршення її стану здоров`я , безлад в побуті, та посилається на бажання дитини уїхати до свого дідуся. Та обставина, що дитина уникає спілкування з позивачкою, не називає її мамою, не має навичок щодо вбирання побуту, не дотримується особистої гігієни, також не є достатньою підставою для скасування усиновлення. У відносинах між батьками і дитиною основна роль і їх побудові покладається саме на матір, так як вона має певний життєвий досвід, в тому числі і щодо врегулювання конфліктів, налагодження стосунків. Взявши на себе батьківські обов`язки, позивачка несе тягар щодо їх виконання, і ухилення від цього не допускається. Отже, не налагодження нормальних сімейних відносин з дитиною має місце саме через небажання позивачки налагодити такі взаємовідносини, розуміти вік дитини, адаптаційний період в її житті, а не поза її волею. Доказів, які б підтверджували, що між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, позивачкою не надано, що є її процесуальним обов`язком. Судом при вирішенні даного спору врахована думка представника органу опіки та піклування Покровської міської ради та служби у справах дітей Голосіївської райдержадміністрації у м. Києві щодо недоцільності скасування усиновлення. Також, суд зауважує на той факт, що з моменту усиновлення пройшов незначний проміжок часу, в період якого як усиновлювач так і усиновлена дитина проходять адаптаційний період сумісного проживання, тому скасування усиновлення при таких обставинах буде передчасним і може в подальшому завдати шкоди інтересам дитини. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування усиновлення. Вимоги про внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини та передачу дитини органу опіки та піклування є похідними і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed