Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата, [PERSON] , померлого [INFO] , визнавши поважними причини пропустку строку для прийняття спадщини. Відповідно до поданої позовної заяви позивачем зазначено, що після смерті брата, [PERSON] , який помер [INFO] , залишилась спадщина, на яку претендує позивач - [PERSON] . Однак, позивач не має можливості оформити на себе спадщину, яка залишилась після смерті брата, так як нею був пропущений визначений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини, через що позивач звернулась із даним позовом до суду. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що причинами пропуску строку прийняття спадщини є те, що позивач не обізнана із вимогами законодавства в частині спадкування, вважала, що вона прийняла спадщину, так як є єдиним спадкоємцем після смерті брата, що, на думку позивача, є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, по суті пояснила, що як таких поважних причин для пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата не було. Зі слів [PERSON] - на даний час вона вирішила використовувати земельну ділянку, що залишилась після смерті брата, а тому виникла необхідність оформлення цієї спадщини. Представник відповідача - Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, у судове засідання не з`явився. В судове засідання відповідачем в особі Клесівського селищного голови подано письмову заяву, відповідно до якої відповідач не має заперечень щодо вимог [PERSON] . Представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача, яке судом задоволено. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини, з приводу яких виник спір є правовідносинами щодо здійснення прав на спадкування. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач посилається на ті обставини, що після смерті брата залишилось спадкове майно - належні останньому земельні ділянки. Таким чином, вказане майно, за його наявності, згідно із вимогами ст.1218 ЦК України входить до складу спадщини після смерті власника. Позивач - [PERSON] , є сестрою [PERSON] , що встановлено із копій свідоцтв про народження вказаних осіб : серії [NUMBER] від 20 серпня 1964 року народження та серії [NUMBER] від 15 липня 2003 року (прізвище позивачем змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » внаслідок реєстрації шлюбу із [PERSON] , що мало місце 2 жовтня 1982 року та підтверджено дослідженою судом копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від цього ж числа). [PERSON] , помер [INFO] у с.Карпилівка Сарненського району Рівненської області, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 липня 2015 року. Таким чином, позивач [PERSON] , згідно із вимогами ст.1262 ЦК України, якою визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері - є спадкоємцем другої черги спадкування за законом після смерті брата. Однак, відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач зазначає, що у строк, визначений законодавством, вона не подала до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини за заповітом. Крім цього, із довідки, виданої Клесівською селищною радою Сарненського району за №2240 від 19 липня 2019 року, встановлено, що позивач не проживала із заповідачем на момент смерті, оскільки [PERSON] , відповідно до вказаного документу, дійсно був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] сам. Таким чином, судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Вказана правова позиція висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України, висловленій при розгляді справи № 6-1486цс15. Крім цього, колегія суддів судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Із змісту позовної заяви та пояснень позивача судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті брата, без будь-якої поважної причини, а лише в зв`язку із тим, що не було необхідності у використанні спадкового майна. Отже, в порушення вимог ст.81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, позивачем не подано жодного доказу наявності у неї певних об`єктивних перешкод, які б завадили їй вчинити певні визначені законодавством дії з прийняття спадщини. Таким чином, позивачем не обґрунтовано та не доведено наявність поважних причин, які б об`єктивно та непереборно перешкодили їй у поданні заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. З огляду на наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed