Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 жовтня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Впродовж останнього часу, приблизно року, сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейним цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між сторонами постійно виникають сварки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім'ї, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у неї та у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. На даний час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, дітей народжених у шлюбі не мають. З огляду на вказане просить розірвати шлюб. 29 лютого 2016 року до суд надійшло клопотання позивача в якому просить змінити прізвище після розлучення з «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, час на примирення просила не надавати та не заперечувала проти винесення рішення по справі (а.с. 13). Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі, час на примирення просив не надавати та не заперечував проти винесення рішення по справі(а.с. 14). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 56 (а.с. 4). Сім'я розпалася і її збереження неможливо, тому що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд доходить висновку, причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б її інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved