Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 31.10.1997 року між нею та відповідачем була зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №5. У шлюбі народилося троє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Посилалася на те, що за час спільного проживання через несумісність характерів, різницю у поглядах на життя, відсутність у відповідача розуміння подружніх і батьківських обов'язків та часті виникнення конфліктних ситуацій з цих причини, сім'я не склалася. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої морально-психологічної атмосфери, через це між ними постійно виникають сварки, свідками якими нерідко стають їх діти, що тяжко впливає на їх психологічний стан та кожен раз спричиняє їй та дітям душевні страждання. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 31.10.1997 року у виконавчому комітеті Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №5 та залишити за нею шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримує повністю, на примирення не погоджується. У випадку неявки відповідача в судове засідання не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.1997 року між сторонами зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №5, що підтверджується оригіналом повторного свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 24.07.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції. У шлюбі народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження відповідно: серія [NUMBER] від 24.09.1998 року, серія [NUMBER] від 15.10.2001 року, та серія [NUMBER] від 24.03.2012 року, виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально,останні проживаютьокремо з 05.06.2014 року, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та їх дітей, сім'я розпалась остаточно, наданий судом строк на примирення результату не дав, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved