Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Звенячинської сільської ради, Заставнівського району, Чернівецької області, актовий запис № 8 від 25.05.2000 року. В позовній заяві зазначає, що під часу у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час син є неповнолітнім, проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні. Однією сім'єю сторони проживали до середини 2012 року в с. Олієво-Королівка, Городенківського району. Починаючи з червня 2012 року їхні стосунки остаточно погіршилися, фактично сім'я розпалася. Сімейне життя сторін не склалося. У них різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. [PERSON] подальше збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки вона не проживає із відповідачем однією сім'єю. Подача заяви до суду про розірвання шлюбу є обдуманим кроком, а тому просить строк для примирення не давати, шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Термін на примирення просить не надавати. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 25.05.2000 року у Звенячинській сільській раді Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис № 8, що стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 25.05.2000 р. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.01.2002 р. Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, дитина проживає з позивачкою. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Сину сторін [PERSON], [INFO] на даний час є повних 14 років, а тому, відповідно до 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Ч. 3 ст. 160 СК кореспондує з ч. 2 ст. 313 ЦК, згідно якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Отже, у задоволенні вимоги позивачки про визначення місця проживання неповнолітнього сина сторін [PERSON] з нею, слід відмовити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial