Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що 04.03.2016 року між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 9. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. У шлюбі [INFO] в них народився син [PERSON], який на момент звернення з позовом проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Син після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Зазначає, що протягом останнього року, а саме з квітня 2017 року, вони з відповідачем разом не проживають. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, відсутнє взаємне порозуміння та довіра один до одного, що унеможливлює підтримання сімейних відносин. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Майнових спорів між нами немає. За таких обставин вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер. Крім того, вона бажає створити нову сім'ю та шлюб розривають уперше. Позивач зауважує, що дитина після розірвання шлюбу за їх попередньою домовленістю залишається на її утриманні та вихованні. З посиланням на викладене позивач просить строк для примирення подружжя не надавати, оскільки в позасудовому порядку спір врегулювати не видалося можливим, ухвалити рішення про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований у виконкомі Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 9, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 04.03.2016 року, а після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище дружини «[PERSON]». Ухвалою судді від 01.06.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Ухвалою суду від 25.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з'явилася, при цьому подала через канцелярію суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, про причини неявки не повідомлено, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач не подав та клопотань про відкладення справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 04 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у виконкомі Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 9, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 04 березня 2016 року. У сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 11.04.2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов'язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем та не бажає з ним проживати, просить не надавати строк для примирення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відтак, беручи до уваги наведене, вимоги позивача в частині відновлення її дошлюбного прізвища - [PERSON] є підставними та підлягають до задоволення. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітньої дитини, визначення її місця проживання та поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved