Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів .Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 27 жовтня 2009 року, мають троє неповнолітніх дітей- сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа №2-806 від 09 вересня 2009 року, виданого Березнівським районним судом Рівненської області, [PERSON] зобов»язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] в розмірі 45 % зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2009 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно виконавчого листа №2-752 від 16 серпня 2010 року, виданого Березнівським районним судом Рівненської області, [PERSON] зобов»язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 20 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач покликається на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 39728 гривень 44 коп. Просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів - 100 000 гривень , судові витрати по справі. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному об»ємі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позов визнав частково , покликаючись на те, що не мав змоги своєчасно сплачувати аліменти в зв»язку із важким матеріальним становищем. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 27 жовтня 2009 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтв про народження дітей сторони є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти , а саме : на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] в розмірі 45 % зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2009 року і до досягнення дітьми повноліття, на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 20 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Із розрахунку заборгованості ВДВС Березнівського районного управління юстиції встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 31 січня 2014 року становить 40800 гривень 04 коп. Згідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З відповідною заявою до суду про зменшення розміру неустойки [PERSON] не звертався та доказів тяжкого матеріального та сімейного стану або відсутності його вини в простроченні сплати аліментів він суду не подав. Судом встановлено, що відповідач є фізично здоровим і працездатним, інших утриманців не має, а тому має змогу працювати і сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі, що визначений судовими рішеннями, в зв»язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача [PERSON] Стороною позивача надано суду розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2011 року по грудень 2013 року, визначена сума неустойки - 174175 гривень 84 коп. , на думку суду вказаний розрахунок відповідає положенням чинного законодавства. З урахуванням майнового стану відповідача позивач просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 100 000 гривень. Частина 2 статті 196 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Приймаючи до уваги матеріальний стан платника аліментів, який на даний час не має постійного місця роботи, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача до 20000 гривень.

Outcome: partial