Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій вказали, що 11.11.2017 року народила дитину чоловічої статі в «Алчевському центрі матері та дитини» м. Артемівська. 03.07.2018 року вона звернулась до Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області із письмовою заявою про реєстрацію народження дитини, але їй було відмовлено, оскільки для державної реєстрації народження надано документ, що не може вважатися правовою підставою для державної реєстрації народження дитини. Вказала, що м. Артемівськ Луганської області, в якому вона зареєстрована, знаходиться в зоні проведення АТО, тому свідоцтво про народження, видане на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження не створює правових наслідків, а тому не може визнаватися документом, що підтверджує проведення державної реєстрації народження дитини. Просила встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON], [INFO], у місті Артеміську Перевальського району Луганської області, Україна, у громадянки [PERSON] Просила вказати матірю [PERSON], [INFO], громадянки України, яка зареєстрована в [INFO], Україна, батьком [PERSON], громадянина України відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. \~ \~ \~ \~[PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутністю. \~ \~ \~ \~Представник Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. \~ \~ \~ \~Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Згідно копії паспорту серія ЕН №748024 [PERSON] є громадянкою України (а.с. 3). \~ \~ \~ \~На підтвердження факту народження дитини заявник надала суду копію лікарського свідоцтва про народження №709 від 11 листопада 2017 року, яке видано органами на території м. Артемівськ Луганської області (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Відповідно до «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 7 листопада 2014 р., на території міста Артемівськ Луганської області органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. \~ \~ \~ \~Аналізуючи докази, які підтверджують факт народження дитини, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey». «Cypms v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic о f Moldova and Russia». «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територій треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] звернулась із заявою про реєстрацію народження дитини, але 03.07.2018 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, оскільки надані заявником документи не є підставою для державної реєстрації народження (а.с. 7) \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати документ, що підтверджує факт народження дитини, а зібрані по справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині встановлення факту народження у неї 11.11.2017 року дитини чоловічої статі [PERSON] який народився у м. Артемівськ Луганської області. \~ \~ \~ \~З приводу вимог заявника зазначити батьком дитини [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України судом слід зазначити наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 125 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. \~ \~ \~ \~Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька; за рішення суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного Кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 128 Сімейного Кодексу України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. \~ \~ \~ \~З огляду на вищевикладене походження дитини від матері. яка не перебуває у шлюбі проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану в залежності від обставин визначених ст. ст. 126, 135 Сімейного Кодексу України і не може бути вирішено судом при встановленні факту народження дитини, тому в частині внесення відомостей про батька дитини на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу при встановленні факту народження заявнику необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial