Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що сторони перебували в шлюбі з 22.12.2007 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З 01.09.2013 року сторони не проживають однією сім'єю. За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбали майно, яке з відповідачем вирішили розділити мирним шляхом. Як наслідок їх домовленості відповідач надав [PERSON] розписку від 25.08.2013 року, в якій висловив волевиявлення подарувати їй нерухоме майно та зобов'язався повернути його, а саме: спальний гарнітур «Кармен» вартістю 10600,00 грн., кухонні меблі (коричневі) «Світ меблів» - 10000,00 грн., шафа-купе «Марсель» 3-х дверна «Світ меблів» - 2900,00 грн., духова шафа Gorenje, чорна 2965,00 грн., витяжка декор, нерж, Т 600 Pyramida - 2075,66 грн., кохонний комбайн Phillips HR7768 - 2300,00 грн., пило смок LG V-C3055NT - 300,00 грн., нетбук MSI U10 - 3190,00 грн., мікрохвильова піч Electa модель SG - 775,00 грн., люстра в спальню з пультом - 1250,00 грн., люстра у ванну кімнату зелена - 280,00 грн., люстра на кухню - 485,00 грн., люстра у дитячу кімнату - 210,00 грн., вентилятор Scarlett - 109,00 грн., стіл обідній скляний, ніжки (вільха) - 1605,00 грн., пароварка Phillips HD 9140 - 700,00 грн., шафа - дзеркало «Софія» - 940,00 грн, всього на 37495,21 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з обставин, викладених в позовній заяві. В ході судового розгляду пояснили, що позивачу повернутий нетбук MSI U10, а тому просили не витребовувати його у відповідача. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти позову в звязку з безпідставністю та необґрунтованістю. Свідок [PERSON], яка є матірю відповідача, в судовому засіданні пояснила, що вона просила сина підібрати будинок, який придбала виключно за власні кошти та провела там ремонт за свій рахунок, продавши при цьому трикімнатну квартиру. На момент заселення сторін в 2011 році будинок був частково умебльований, її чоловік працював управляючим банку, вони мали велику зарплату, пенсію. Вони троє їздили на ринок, придивлялись, вона давала гроші. Дитяча кімната була умебльована нею, вона давала гроші, а частину речей привезли з Кіровограда. Сторони біля року не жили, а розписка написана її сином під впливом шантажу. Свідок [PERSON], який є батьком відповідача, суду повідомив, що після того як його син почав проживати з позивачем, він влаштовував [PERSON] на роботу, допомагав їй з підвищенням. Вони винаймали квартиру, а свідок придбав для сімї [PERSON] та [PERSON] диван-ліжко, холодильник, пральну машину, телевізор, мікрохвильову піч, вентилятор, набір посуду. Для дружини чоловіка він придбав норкову шубу та інший одяг. [PERSON] купила постільні приналежності. Після переїзду до м. Вінниці частину речей забрали з Кіровограда. Вислухавши пояснення сторін та їх представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 22.12.2007 року, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З розписки, написаної відповідачем [PERSON] 25.08.2013 року, вбачається, що даною розпискою [PERSON] підтверджує, що останній подарував своїй дружині [PERSON] свою частину спільного майна, а саме: спальний гарнітур «Кармен», кухонні меблі (коричневі) «Світ меблів», шафа-купе «Марсель» 3-х дверна «Світ меблів», духова шафа Gorenje, чорна 2965,00 грн., витяжка декор, нерж, Т 600 Pyramida, кохонний комбайн Phillips HR7768, пилосмок LG V-C3055NT, нетбук MSI U10, мікрохвильова піч Electa модель SG, люстра в спальню з пультом, люстра у ванну кімнату зелена, люстра на кухню, люстра у дитячу кімнату, вентилятор Scarlett, стіл обідній скляний, ніжки (вільха), пароварка Phillips HD 9140, шафа - дзеркало «Софія» (а.с. 6). Відповідно до заяви [PERSON] від 25.10.2013 року за період проживання в будинку по [ADDRESS], м. Вінниця, за сміенй кошти було встановлено стоки для дощової води на криші будинку на суму 4800 грн. та забор на суму 19000 грн. також засвідчено той факт, що в шлюбі були придбані наступні речі, зокрема, ті, які є предметом судового розгляду, та визначено їх вартість. (а.с. 62). З метою виконання відповідачам обов'язків, обумовлених розпискою [PERSON] звернулася до [PERSON] з пропозицією про повернення їй вищезазначеного майна. Дана пропозиція була отримана [PERSON] 30.09.2016, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Ст. 60 СК України вказує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідноіз ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як вбачається з ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку, заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. У пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. У п. 23 вказаної Постанови зазначено, що відповідно до ст. 387 ЦК України та ч. 3 ст. 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що позивач [PERSON] в доведення обраного способу захисту своїх порушених прав надала суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт заволодіння відповідачем [PERSON] її майном незаконно, без достатньої на те правової підстави, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними, законними та обгрунтованими, у зв'язку з чим позов підлягає до задоволення в спосіб, обраний позивачем. При цьому суд виходить з тих міркувань, що сторони визначили склад майна та його вартість, що підтверджується відповідними заявою та розпискою, які знаходяться у позивача та були оглянуті в судовому засіданні. В ході судового розгляду відповідач не оспорював факту підписання розписки та заяви, а що стосується того факту, що його примусили їх підписати, це не підтверджено належними та допустимими доказами. При цьому позивач на підтвердження своїх позовних вимог надала суду квитанції, товарні чеки, видаткові накладі, гарантійні талони (а.с. 69-80) на підтвердження наявності майна та його вартості. Щодо приналежності майна, суд звертає увагу, що свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні хоч і пояснювали, що придбавали речі за власні кошти, однак вони придбавались для сімї їх сина [PERSON] та його колишньої дружини [PERSON] Також не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову фотокартки, надані відповідачем, оскільки з них не вбачається дата фотозйомки та за яких обставин вона були здійснена. Також візуально на них відсутні речі, перераховані в позовних вимогах. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 60 СК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 387, 400 ЦК України,

Outcome: approved