Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною було вчинено виконавчий напис № 11556 від 12.03.2021р. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 21969,53 грн. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що позивач є боржником за кредитним договором № 9508875558 від 12.06.2019р., укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «Таліон плюс», правонаступником якого в свою чергу є відповідач. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2021р. по 27.02.2021р., сума заборгованості за кредитом складає 20769,53грн., сума заборгованості за вчинення виконавчого напису складає 1200,00 грн. Вважає вчинений нотаріусом виконавчий напис протиправним та таким, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки вчинення виконавчого напису нотаріусами здійснюється відповідно до чинного законодавства України, зокрема Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно вказаного Переліку передбачено можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. З 22.02.2017р. нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено 12.03.2021р. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому, посилаючись на практику Верховного Суду, позивач вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості і просить вказаний виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на користь позивача витрати за надання професійної правової допомоги в сумі 5000 грн., судовий збір за подання позовної заяви в сумі 908 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 23.09.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача ТОВ ««Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно копії виконавчого напису вбачається, що 12.03.2021р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис № 11556 про стягнення з [PERSON] заборгованості. Як зазначено у виконавчому написі, [PERSON] є боржником за кредитним договором 950887558 від 12.06.2019р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 82 від 11.06.2020р., є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». Загальна сума, що підлягає стягненню, становить 21696,53 грн. та складається з суми заборгованості 20769,53, (в т.ч. простроченої заборгованості за сумою кредиту 7676,51 грн. та простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом у розмірі 13093,02 грн.), а також плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1200,00 грн. Відповідно копії договору № 950887558 від 12.06.2019 р. з додатком № 1-графіком розрахунків вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало договір з [PERSON] про надання кредиту без конкретної споживчої мети на суму 2000 грн., термін платежу 12.07.2019р., нарахований процент 858грн., до сплати (разом) 2858,00 коп. Відповідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 66476873 від 11.08.2021р. приватного виконавця виконавчого округу Черкаського області Чупис Т.П. вбачається, що приватним виконавцем Чупис Т.П. відкрито виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 11556, виданого 12.03.2021р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 21969,53грн. Разом з матеріалами позовної заяви позивачем було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу. Ухвалою суду від 23.09.2021р. вказана заява була задоволена та зупинено стягнення із [PERSON] на підставі виконавчого напису № 11556, вчиненого 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості у розмірі 21 969,53грн., до вирішення справи по суті.. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право на оскарження дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спори між боржниками і стягувачами, а також спори інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису є нотаріальною дією. Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правове регулювання вчинення нотаріальних написів нотаріусами визначено статтями 87-91 глави 14 Закону України «Про нотаріат», правилами глави 16 розділу 2 Порядку вчинення дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», розділом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» законодавчо визначено дві умови вчинення виконавчого напису, а саме нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року визначено умови вчинення виконавчого напису. А саме, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що також відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 квітня 2020 року по справі № 158/2157/17. З наданої копії кредитного договору № 950887558 від 12.06.2019р., укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» не вбачається його нотаріальне посвідчення. З матеріалів справи вбачається відкриття приватним виконавцем Чупис Т.П. виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 11556, виданого 12.03.2021р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 21969,53грн., однак наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» в розмірі 21969,53грн. жодним іншим чином, окрім зазначених вище постанови приватного виконавця Чупис Т.П. та виконавчого напису нотаріуса № 11556 від 12.03.2021р., не підтверджена. Відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача. Згідно копії наказу Міністерства юстиції України №1424/5 від 19.04.2021р. свідоцтво про право зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я [PERSON] № 6997 від 28.07.2008р. анульоване. Відповідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23 січня 2018 року, по справі № 310/9293/15ц, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від позивача оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Наявний кредитний договір нотаріально не посвідчений. Тому суд приходить до висновку, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», зазначений у написі, є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся до суду після початку вчинення приватним виконавцем Чупис Т.П. дій, спрямованих на стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечивши правомірність вчинення виконавчого напису, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Крім того, матеріалами справи неможливо встановити розмір заборгованості [PERSON] перед відповідачем і чи передавалось право вимоги саме відповідачу, оскільки такі документи жодною з сторін не надано. Відомості про обставини переуступки права вимоги боргу зазначені виключно в виконавчому написі № 11556 від 12.03.2020р., який оспорюється. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо заходів забезпечення позову суд зазначає, що у відповідності з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Щодо вимоги про стягнення витрат на юридичну допомогу у розмірі 5000,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надала суду копію договору про надання правової допомоги від 18.08.2021р. № б/н/21 про надання професійної правничої (правової допомоги), укладеного між позивачем та адвокатським бюро «Калінін і Парнери». Згідно до додатку № 1 до даного договору від 18.08.2021р. вбачається, що за надання адвокатським бюро «Калінін і Партнери» позивачу [PERSON] професійної правничої допомоги клієнт сплачує гонорар у розмірі 5000,00 грн. на поточний рахунок Бюро. Згідно наданих копії меморіального ордеру №@2PL204399 від 25.08.2021р. та копії меморіального ордеру №@2PL191584 від 30.09.2021р. вбачається сплата [PERSON] на рахунок бюро коштів у сумі 2500 грн. та 2500 грн. відповідно за надання правової допомоги. Згідно Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 14.09.2021р. вбачається надання юридичних послуг адвокатським бюро «Калінін і Партнери» позивачу [PERSON] на суму 5000,00 грн.. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу, за відсутності заперечень з боку відповідача, підлягає стягненню з останнього на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 908,00 грн. та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 454,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved