Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Тишківської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. І.Франка, 6 в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що в житловому будинку по вул. І.Франка,6 в с. Тишківці, який належав колишньому колгоспному двору, станом на 15.04.1991 р. (час, до якого існували колишні колгоспні двори), проживали: позивачка, мати позивачки [PERSON], чоловік позивачки [PERSON], та сини: [PERSON] і [PERSON]. Вони були членами колишнього колгоспного двору, частки майна членів двору не виділялись і не визначались. Головою даного двору була [PERSON], яка померла 19.11.2015 року, не залишивши заповіту на спадкове їй майно. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Позивачка як спадкоємець має право на успадкування належного майна. Звернувшись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину, позивачка отримала Постанову нотаріуса від 03.10.2016 р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на те, що житловий будинок по вул. І.Франка, 6 в с. Тишківці в цілому належав колишньому колгоспному двору і частки членів двору не виділялись і не визначались. Оскільки відповідачі не ставлять питання про визначення їх часток, позивачка просить визнати за нею право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями. Ринкова вартість даного житлового будинку з господарськими будівлями на даний час складає 78201 грн., будинок є придатним для проживання, його будівництво проведене з дотриманням будівельних норм та правил. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові. Просить позов задовольнити. Суду пояснила, що на даний час в спадковому будинку проживає вона з чоловіком та сином [PERSON], а син [PERSON] проживає в м. Львів. Чоловік та діти не ставлять питання про визначення їх часток у житловому будинку та не заперечують щодо визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, після смерті голови колгоспного двору, її матері [PERSON], яка померла 19.11.2015 року. Відповідач [PERSON], чоловік позивачки, в судовому засіданні позов визнав. Ствердив, що на частку в даному житловому будинку, як член колишнього колгоспного двору, він не претендує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності у звязку із зайнятістю на роботі. Не заперечують щодо задоволення позову. Тишківська сільська рада подала клопотання про розгляд справи без участі представника Тишківської сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає. Суд, вислухавши осіб, які беруть в справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 21.10.1989 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 141 від 09 серпня 1989 р., посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Тишківці по вул. І.Франка, 6 - дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Довідкою № 365, виданою виконавчим комітетом Тишківської сільської ради 12.10.2016 року, доводиться, що згідно виписки з погосподарських книг на домоволодіння по вул. Франка,6 в с. Тишківці станом 01.01.1986 року зміни назви вулиці не було, житловий будинок побудований в 1922 році. Згідно по господарської книги № 3 особовий рахунок 240 з 1991-1995 років, станом на 15.04.1991 рік в колгоспному дворі проживали: [PERSON], [INFO], голова двору; [PERSON], [INFO], зять; [PERSON], 23.09.1950р.н., дочка; внуки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно погосподарської книги № 4 обєкт погосподарського обліку 0253-1 з 2010-2015 років в господарстві проживали: голова домогосподарства [PERSON], 04.07.1927р.н., яка померла 19.11.2015р., А/З № 27 від 19.11.2015р.; зять [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], 23.09.1950р.н.; внук [PERSON], [INFO] На даний час зареєстровані в [INFO] : особа, що відповідає за обєк [PERSON], 04.07.1950р.н., дружина [PERSON], 23.09.1950р.н.; внук [PERSON], [INFO] За господарством закріплено земельну ділянку загальною площею 0,16 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд. За копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 325023, виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 19.10.2016 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. При реєстрації шлюбу 14.07.1974 р. з [PERSON], [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], актовий запис № 20 від 14.07.1974 р., про що свідчить копія Повторного Свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 159257, виданого 27.04.2016 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Мати позивачки [PERSON] померла 19.11.2015 р. у віці 88 років в с. Тишківці Городенківського району, актовий запис № 27 від 19.11.2015 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії І-НМ № 214458, виданого 19 листопада 2015 року виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] На час смерті матері позивачка була зареєстрованою і проживала разом з нею та вели спільне господарство в с.Тишківці по вул. І.Франка,6. Як спадкоємець першої черги за законом, позивачка вступила в спадкове володіння майна своєї матері [PERSON], що доводиться довідкою № 121, виданою виконавчим комітетом Тишківської сільської ради 13.04.2016 року . До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в с. Тишківці по вул. І.Франка,6. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 6 по вул. Франка в с. Тишківці встановлено, що житловий будинок збудований в 1986-1989 р., інші господарські будівлі збудовані в 1985, 1988 роках. Відповідно до довідки № 6/03-27 від 28.09.2016 року, виданої Комунальним підприємством «Архітектурно-планувальне бюро» будівництво індивідуального житлового будинку померлою [PERSON] по вул. І.Франка,6 в с. Тишківці проведено згідно проектної документації та дотриманням державних будівельних норм та правил. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 66,2 кв.м.) згідно договору № 00078/С від 31.05.2016 року, вартість житлового будинку з господарськими спорудами за адресою с. Тишківці по вул. Франка, 6 Городенківського району - становить 78201 грн. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2004 р,. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка зверталась до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON],, однак постановою нотаріуса від 03.10.2016 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], померлої 19.11.2015 року, на житловий будинок № 6 по вул. Франка в с. Тишківці Городенківського району з посиланням на те, що житловий будинок належав колгоспному двору та частка померлої в даному житловому будинку конкретно не визначена. За ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Згідно п.4 ч.1ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та члена його сімї. Відповідачі, колишні члени колгоспного двору [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що по вул.Франка, 6 в с.Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області після смерті [PERSON]. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачі, колишні члени колгоспного двору, не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 316,317, 328, 1216, 1222,1223, 1258,1261,1265, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved