Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в якому вказала, що вона надала у борг [PERSON] грошові кошти у сумі 1000 доларів США, на підтвердження чого відповідачка надала письмову розписку та зобовязалась повернути вказані кошти не пізніше трьох місяців. Своїх зобовязань щодо повернення коштів [PERSON] не виконала, на вимоги про повернення коштів не реагує.Таким чином, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 22 609 грн. 28 коп. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] зявились, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав наведених у позові. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог абзаців 4,5 ч.5 ст. 74 ЦПК України, причин неявки суду не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та його представника і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 травня 2015 року [PERSON] складено письмову розписку, в якій вона вказує, про те, що вона отримала від [PERSON] грошові кошти в еквіваленті 1000 доларів США, які вона зобовязалась повернути протягом трьох місяців. Тобто між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання. За загальним правилом, встановленим статтею 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Частиною 2 статті 533 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до інформації з офіційного сайту Національного Банку України, станом на 22.10.2015 року показник курсу гривні до іноземних валют складає : 100 доларів США = 2260,9278 грн. Таким чином, за наданими позивачем та її представником доказами, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала від [PERSON] 06.05.2015 року згідно розписки еквівалент 1000 доларів США, які вона зобовязалась повернути протягом трьох місяців. Відповідно ч.2 та ч.3 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте, відповідач\~не надав до суду доказів повернення [PERSON] позичених грошових коштів. Оскільки відповідачка [PERSON] не виконала взяті на себе зобовязання по поверненню грошової суми за письмовим договором позики, який, відповідно до Закону, є обовязковим до виконання, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] про стягнення з [PERSON] боргу підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved