Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 31 серпня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, в якому у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне подружнє життя сторін не склалось. Через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у них відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між сторонами припинились з березня 2020 року, з цього часу спільне господарство ними не ведеться. Спору про спільне майно немає. За наведених обставин на думку позивачки, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам і інтересам дитини. На примирення вона не згідна. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище чоловіка [PERSON] . Із врахуванням наведеного просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб, неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею. Позивачка [PERSON] під час судового розгляду позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 31.08.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору реєстраційної служби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 212). ( а.с. 3). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] ( а.с. 4), який проживає з позивачкою. Згідно викладеного позивачкою [PERSON] у позовній заяві та зазначеного в судовому засіданні відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем не бажає. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи обставини справи судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, розлад в сім`ї носить тривалий характер, згода сторін на примирення відсутня, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно,\~а тому\~шлюб слід\~розірвати,\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] \~залишити проживати\~з позивачкою.

Outcome: approved