overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що 07 травня 2011 року у відділ РАЦС Київського району м. Сімферополь Республіка Крим, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні погляди на сімейне життя і обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного Позивач прийшла до висновку, що примирення неможливе, сторони по справі проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати. В заяві на імя суду позивач підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З 07 травня 2011 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюбу серії 1-АП №116963, виданого відділом ДРАЦС Сімферопольського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №165. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на полягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що 10 жовтня 2009 року у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №243, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу дітей не мають. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні погляди на сімейне життя та сімю, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного Позивач прийшла до висновку, що примирення неможливе. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати. В заяві на імя суду позивач підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З 10 жовтня 2009 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва серії 1-ГЮ №052423, у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №243. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на полягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що 29 серпня 1986 року відділом ЗАГС в м. Рівне, актовий запис №1349. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей, дочку [PERSON], 24 квітня 1987 року та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка в позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем у них не склалось та з 1989 року вони подружні стосунки не підтримують, вважає, що між ними шлюб існує лише формально. Прийшла до висновку, що примирення неможливе. Проживають окремо з 1989 року, шлюбні відносини не підтримують. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати. В заяві на імя суду позивач підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити, справу розглянути без її участі. В заяві на імя суду відповідач визнав позовні вимоги та просить їх задовольнити, справу розглянути без його участі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 29 серпня 1986 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюбу серії І-ГЮ №432587, актовий запис №1349, видане відділом ЗАГС у м. Рівне. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08 лютого 2015 року. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сімї відсутнє взаєморозуміння, вказує, що вони з відповідачем не проживають спільно та не ведуть спільного господарства, позивач просить суд розірвати шлюб, надалі іменувати її прізвищем «Малашинська». В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що примирення з відповідачем неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, у суду відсутній сумнів щодо достовірності визнаних відповідачем обставин позову та добровільності їх визнання, за наявності для того законних підстав суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 жовтня 2017 року. Дітей від шлюбу не мають. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, між ними втрачено взаємну любов та повагу, шлюбні стосунки припинено, спільне господарство не ведеться, позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, у суду відсутній сумнів щодо достовірності визнаних відповідачем обставин позову та добровільності їх визнання, за наявності для того законних підстав суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 вересня 2005 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], 28.03.2012 року. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сімї відсутнє взаєморозуміння, вказує, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, тривалий час вони не підтримують подружніх стосунків позивач просить суд розірвати шлюб, надалі іменувати її прізвищем «Солод», дитину залишити з нею на проживання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просили їх задовольнити. Суду позивач пояснила, що примирення з відповідачем неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, у суду відсутній сумнів щодо достовірності визнаних відповідачем обставин позову та добровільності їх визнання, за наявності для того законних підстав суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 червня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 24 червня 2005 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 24 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції, актовий запис № 94. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Причиною припинення шлюбних відносин являється те, що між сторонами, як вказує позивач, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 04.03.2006 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дітей 2006, 2014 та 2015 р.н. Однак, на даний час сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляду справи у її відсутність, вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку. Суд, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, визнав можливим провести заочний розгляд справи Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 04.03.2006 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького управління юстиції Сумської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 27. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення не заявлено. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідачем заперечено не було, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 05.03.2011 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з»явилась, від подала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що не заперечує проти заочного розгляд справи Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку. В судовому засіданні 04.04.2016 року за клопотанням відповідача судом було призначено строк для примирення сторін протягом двох місяців. (а.с. 20). По закінченні строку на примирення, сторони примирення не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, зазначивши, що примирення неможливе, сторони разом не проживають, спільного господарство не ведуть. Суд, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, визнав можливим провести заочний розгляд справи Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 05.03.2011 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу року зроблено відповідний актовий запис № 417. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, проти чого відповідач не заперечив, клопотань про надання строку для примирення сторони повторно не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідач не заперечив, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 06.11.2010 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 06.11.2010 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відділом РАЦС Печерського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 1489. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, проти чого відповідач не заперечує, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідач не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 07.03.2008 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, з квітня 2015 сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, оскільки відповідач пішов з родини. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засіданні не з»явилась, подала заяву про розгляду справи у її відсутність, вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Суд, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, визнав можливим провести заочний розгляд справи Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 07.03.2008 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 138. Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення не заявлено. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідачем заперечено не було, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved