Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 06 жовтня 2018 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 172. Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбне життя не склалося через те, що вони мають різні погляди на життя та побут у зв`язку з чим в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння. Вважає, що між нею та відповідачем втрачені почуття любові та поваги один до одного, а тому примирення є неможливим. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] .. В судове засідання позивач не з`явилась, однак надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна та просить розглянути справу без її участі. Відповідач також не з`явився в судове засідання, але надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден та просить розглянути справу без її участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06 жовтня 2018 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 172 (а. с. № 5). Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а. с. № 8). Шлюбне життя подружжя не склалося через те, що вони мають різні погляди на життя та побут у зв`язку з чим в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння. Позивач вважає, що між нею та відповідачем втрачені почуття любові та поваги один до одного. На примирення сторони не згодні. Позивач просить розірвати шлюб, відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 06 жовтня 2018 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, прізвище після одруження змінила дружина з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. № 5). Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем - [PERSON] , про що зазначила у вищевказаній заяві. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 гривень, сплаченого останньою при зверненні до суду з даною позовною заявою (а. с. № 1).

Outcome: approved