Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач у справі є її колишнім чоловіком, шлюб з яким було розірвано за рішенням суду. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Вказує, що відповідач не мешкає разом із ними вже сім років і весь цей час не надає жодної фінансової допомоги для забезпечення доньки та весь тягар виховання та матеріального забезпечення спільної дитини лежить лише на позивачі. Оскільки відповідач не виконує батьківський обов'язок по утриманню дитини добровільно, позивач звернулась до суду, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти по утриманню дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою 18-ти років. В судовому засіданні заявник [PERSON] була відсутня. Нею було надано телефонограму, в якій просить розгляд справи провести за її відсутністю, оскільки вона захворіла та не може з'явитися до суду. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач був повідомлений про день, час та місце розгляду справи через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з'явився, і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзиву, суд ухвалив, слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2007 року, який було розірвано рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 23 червня 2014 року у справі, яке набрало законної сили. Від спільного проживання у шлюбі мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Рощинською сільською радою Джанкойського району Автономної Республіки Крим, акт. запис № 13. Судом встановлено, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Генічеської міської ради Херсонської області, [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS], тобто по місцю реєстрації матері, що виходить із паспортних даних позивача. Як виходить із матеріалів справи, сторони припинили свої шлюбні відносини та дитина залишилась проживати з позивачем. При цьому, відповідач як батько дитини не надає фінансової допомоги неповнолітній дитині. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, а саме у твердій грошовій сумі, відсутність відомостей у суду стосовно доходу, майна, стану здоров'я, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Виходячи із положень ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, згідно до якої, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу, суд приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі частково, а саме у розмірі 2 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Суду не надано доказів щодо можливості стягнення із відповідача аліментів у розмірі 5000 грн. При цьому на підставі ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 17 жовтня 2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial