Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрати на дитину. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01 вересня 2006 року по 21 вересня 2011 року позивака перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.09.2011 року шлюб розірваний. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З березня 2010 року відповідач проживає відокремлено, дитина перебуває на утриманні позивачки та мешкає з нею, що підтверджується довідкою №1586, що видана 13.10.2014 року дільницею №5 КП ЖКС «Півничний». Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2011 року [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до його повноліття, тобто до [INFO] року. Крім того, даним рішенням суду з [PERSON] були стягнути на утримання сина додаткові витрати у розмірі 380,00 гривень щомісяця до [INFO] року. Аліменти на утримання сина відповідач на даний час сплачує щомісяця, а додаткові витрати [PERSON] не сплачує, оскільки закінчився строк стягнення за рішенням суду. Позивачка самостійно змушена нести дані витрати, відповідач відмовився добровільно їх компенсувати. Додаткові витрати на утримання сина складаються із наступного: Так, син [PERSON] постійно відвідує курси англійської мови, що потребує додаткових матеріальних витрат. Дані додаткові витрати пов'язані з розвитком особливих здібностей дитини. Згідно довідки від 08.09.2014 року, виданої фізичної особою-підприємцем [PERSON]. розмір плати за 2014-2015 учбовий рік складає 350,00 гривень щомісяця. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2011 року додаткові витрати на утримання сина складалися з щомісячного утримання у дошкільному навчальному закладу «Ясла- садок» у розмірі 280 гривень та курси англійської мови - 100,00 гривень в місяць, а всього 380,00 гривень. Згідно довідки від 08.09.2014 року, виданої фізичної особою-підприємцем [PERSON], розмір плати за 2013-2014 учбовий рік складав 300,00 гривень щомісяця. Таким чином, за думкою позивачки, відповідач повинен їй компенсувати різницю за 2013-2014 учбовий рік у розмірі 2000,00 гривень: (300-100)х 10=200x10=2000. Позивачка також стверджує, що з 01 вересня 2014 року син поступив до першого класу ОНВК «ЗОШ №67». На підготовку до школи сина позивачка понесла одноразово значні матеріальні затрати, яки складаються з покупки канцтоварів на загальну суму 320,30 грн., шкільна форма - піджак, штани, жилет, сорочки, краватка - на загальну суму 1700,00 грн., взуття - 229,00грн., верхній одяг(куртка та джинси) - 671,00 грн., всього:2920,30 гривень. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача: додаткові витрати на сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 350,00 (триста п'ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 01 вересня 2014 року до 01 липня 2015 року; додаткові витрати (заборгованість за курси англійської мови з 01 вересня 2013 року по 01 липня 2014 року) на сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень. додаткові витрати на сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 2920,30 (дві тисячі дев'ятсот двадцять гривень 30коп.) гривень одноразово. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а також підтвердила обставини заявлених вимог. Відповідач позовні вимоги визнач частково та пояснив, що він не визнає позовні вимоги про стягнення заборгованості за попередній період, проте погоджується сплачувати додаткові витрати на дитину у розмірі 175 гривень. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так судом встановлено, що з 01 вересня 2006 року по 21 вересня 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.09.2011 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. З березня 2010 року відповідач проживає відокремлено, дитина перебуває на утриманні позивачки та мешкає з нею, що підтверджується довідкою №1586, що видана 13.10.2014 року дільницею №5 КП ЖКС «Півничний». Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2011 року [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до його повноліття, тобто до [INFO] року. Крім того, даним рішенням суду з [PERSON] були стягнути на утримання сина додаткові витрати у розмірі 380,00 гривень щомісяця до [INFO] року. Аліменти на утримання сина відповідач на даний час сплачує щомісяця, а додаткові витрати [PERSON] не сплачує, оскільки закінчився строк стягнення за рішенням суду. Вищевказані факт в судовому засіданні підтвердив відповідач, проте він пояснив, що позивачка до нього не зверталась з цьому приводу, а тому він не знав про звеличення додаткових витрат. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], постійно відвідує курси англійської мови, що потребує додаткових матеріальних витрат. Дані додаткові витрати пов'язані з розвитком особливих здібностей дитини. При цьому, суд враховує той факт, що батьки спільно вирішили про необхідність даних курсів. Частиною 1 ст. 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2011 року додаткові витрати на утримання сина складалися з щомісячного утримання у дошкільному навчальному закладу «Ясла-садок» у розмірі 280 гривень та курси англійської мови - 100,00 гривень в місяць, а всього 380,00 гривень. При цьому, вищевказані витрати були стягнути з 15.09.2011р. по [INFO].. Згідно довідки від 08.09.2014 року, виданої фізичної особою-підприємцем [PERSON], розмір плати за 2014-2015 учбовий рік складав 300,00 гривень щомісяця. Таким чином, період за яким можливо стягнути додаткові витрати, які позивачка фактично вже сплатила, становить з 01.09.2014р. по 27.01.2015р., тобто дату подання даного позову. При цьому, відповідно вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тобто це є спільним обов'язком батьків у рівних частках. В зв'язку з чим, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати, які пов'язані з курсам англійської мови в період з 01.09.2014р. по 27.01.2015р.. Розмір витрат складає, 4 місяця * 350 гривень=1400 гривень +26 днів у січні 2015р., (середній розмір в день навчання за січень 2015р. в день склав (350 +350/30+31=11,47*26=298,22) 298,22=1698,22. Враховуючи спільний обов'язок відповідачів надавати матеріальну допомогу, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню одноразово суму у розмірі 1698,22/2=849 гривень 11 копійок. В той же час, суд вважає відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат (заборгованість за курси англійської мови з 01 вересня 2013 року по 01 липня 2014 року) на сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень, оскільки рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2011 року вищевказані витрати вже були стягнути, тобто по [INFO]., а позивачка не подавала до суду позовних вимог про зміну розмір додаткових витрати за вищевказаних обставин. Згідно довідки від 08.09.2014 року, виданої фізичної особою-підприємцем [PERSON]. розмір плати за 2014-2015 учбовий рік складає 350,00 гривень щомісяця. Таким чином, суд вважає, що необхідно стягувати з відповідача щомісячно суму у розмірі 175 гривень, як додаткові витрати пов'язані з навчаннями сина на курсах англійської мови, починаючи з дати подання позову. Позивачка також просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 2920,30 (дві тисячі дев'ятсот двадцять гривень 30коп.) гривень одноразово, які пов'язані з поступлення до шкоди. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він не виділяв кошти на придбання форми, канцелярських товарів та ін.. Позивачка також пояснила, що сума аліментів, яку вона отримує від відповідача не повному обсязі надавала їй можливість підготовити сина до школи, а також забезпечити інші витрати, пов'язані з придбанням одягу, харчуванням. Позивачка понесла одноразово значні матеріальні затрати, яки складаються з покупки канцтоварів на загальну суму 320,30 грн., шкільна форма - піджак, штани, жилет, сорочки, краватка - на загальну суму 1700,00 грн., взуття - 229,00грн., верхній одяг(куртка та джинси) - 671,00 грн., всього:2920,30 гривень. В зв'язку з чим, суд вважає, що вищевказані витрати повинні бути розподілені між батьками у рівних частках, тобто з відповідача необхідно стягнути суму у розмірі 1460 гривень 15 копійок.

Outcome: partial