Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача, який в подальшому уточнила, вказавши, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 червня 1996 року. Від спільного життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, вони втратили почуття любові, поваги та довіри один до одного. Це привело до того, що вони з серпня 2013 року не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо один від одного, сім'я існує формально. Відповідач проживає окремо, разом старшою донькою [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на утримання меншої доньки [PERSON], яка проживає разом з нею, не надає. Їй важко одній утримувати дочку, тому потребує допомоги з боку відповідача. Прийшла до висновку, що примирення неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 500 (п'ятсот) грн., щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в заяві на ім'я суду просить суд слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав часткового, на розірвання шлюбу згідний. Щодо інших вимог, погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 100 грн. Вважає, що заявлені позивачкою позовні вимоги є завищеними, просить суд врахувати, що він на протязі останнього року утримував старшу дочку, та на даний час ніде не працює, займається домашнім господарством, за рахунок якого і живе. Просить взяти до уваги викладені обставини при винесенні рішення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до матеріалів справи сторони перебувають у шлюб з 21 червня 1996 року, тривалий час не проживають як сім'я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки. Від спільного життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім'ї і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачці важко одній утримувати дочку, тобто вона потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Як вбачається із довідок Радошівської сільської ради Ізяславського району відповідач проживає разом із дочкою [PERSON], [INFO] в [ADDRESS]. Відповідач з 2001 року ніде не працює, дочка після закінчення ДПТНЗ Славутського професійного ліцею в 2014 році, також ніде не працює. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а саме утримує домашнє господарство, за рахунок якого він утримує себе та старшу дочку, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд також враховує, що з відповідачем проживає старша дочка [PERSON], яка як і він ніде не працює. Однак суд зауважує, що дочка є повнолітньою, тому вправі звернутися до Центру зайнятості для відшукування роботи, вказане також може здійснити відповідач по справі. За таких обставин та з врахування викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки. Однак розмір аліментів, який просить стягнути позивачка, є завищеним. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір за забезпечення розгляду справи. Враховуючи наведене та

Outcome: partial