Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб, що був зареєстрований між нею та відповідачем 15 червня 2013 року у відділі ДРАЦС Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що після народження сина [PERSON], який народився [INFO], чоловік змінив своє ставлення до неї, у сім`ї почали виникати сварки та непорозуміння, вона почала відчувати недоброзичливе ставлення з його боку, а також з боку його батьків. [PERSON] грубив їй, застосовував щодо неї фізичну силу, та через гнітючу атмосферу у сім`ї вона стала проживати окремо від нього. Оскільки перспектив для збереження шлюбу позивач не вбачає, то вирішила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги про розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. В підтримання позову пояснила, що в їхній сім`ї часто виникали сварки та скандали, після чого вони з чоловіком по кілька днів не розмовляли. [PERSON] вважає, що частково у розпаді їхньої сім`ї винуваті батьки відповідача, які вмішувались у їх стосунки, а він дослухався до них. Крім того, [PERSON] застосував щодо неї фізичну силу, тому у червні 2015 року вона з дитиною перейшла жити у будинок батьків. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що спочатку стосунки між ним та позивачем були нормальні. Пізніше, коли народився син, [PERSON] на якийсь час перейшла жити до своїх батьків, бо сумувала за домом, а пізніше почались спори за сина, оскільки позивач не дозволяла з ним спілкуватись. На теперішній час вони живуть окремо, [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] за рішенням суду, а питання щодо спілкування із дитиною вирішено органом опіки та піклування. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 15.06.2013 року у відділі ДРАЦС Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 19. В період спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Протягом подружнього життя у сім`ї [PERSON] через конфлікти та сварки склалася атмосфера недовіри та непорозуміння. Відповідач нецензурно висловлювався до дружини, вчиняв фізичне насильство щодо неї, тому шлюбні стосунки між сторонами припинились. На теперішній час вони проживають порізно, подружніх відносин не підтримують. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, та будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідач визнав позовні вимоги повністю, та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб [PERSON] існує формально, оскільки вони тривалий час не пов'язані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 08.02.2016 року сторонам було надано строк для примирення один місяць, але, як пояснили позивач та відповідач у судовому засіданні, примирення між ними не відбулось, і вони настоюють на припинені шлюбу. Отже, на думку суду, подальше спільне життя подружжя є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved