Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер її брат [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з двох земельних ділянок, які належали спадкодавцю на підставі державних актів [NUMBER] від 21.05.2009 року та [NUMBER] від 15.05.2003 року, які на даний час втрачено, про що наявне оголошення в газеті. Єдиним спадкоємцем щодо майна померлого являється позивач по справі. [PERSON] вчасно прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори. Звернувшись з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В зв`язку з цим позивач [PERSON] змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що належали [PERSON], який помер [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в її відсутності. Представник відповідача Гордіївської сільської ради Тростянецького району в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно померлого за його сестрою [PERSON] Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 01.02.2012 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Родинний зв`язок померлого [PERSON] з позивачкою підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 09.02.1949 року, на ім'я [PERSON], [INFO], в якому в графі батьки записані [PERSON], [PERSON](а.с.14). Позивачка змінила прізвище на [PERSON] в зв'язку з одруженням(а.с.16). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народжень сформованого станом на 19.04.2012 року встановлено, що батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON](а.с.15). Отже підтверджено, що позивач [PERSON] дійсно являється рідною сестрою померлого [PERSON] Довідкою №545 від 01.09.2017 року, виданою виконкомом Гордіївської сільської ради Тростянецького району встановлено, що за життя [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. Спадкоємцем до його майна являється позивачка, сестра померлого [PERSON] До складу спадкового майна належить земельна ділянка(пай) бувшого АКПП «Племзавод Дружба» с.Гордіївка, яка належить йому особисто та земельна ділянка(пай) згідно Державного акта, яку він отримав по спадщині від померлої матері. За життя [PERSON] працював в місцевому господарстві трактористом. Згідно схеми поділу земельних часток [PERSON] належить земельна ділянка за номером 477 площею 2,61га на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області(а.с.7). Відповіддю Відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області підтверджено, що [PERSON] був включений до списку, який додавався до Державного акта на право колективної власності КСП «Племзавод Дружба», який видавався 26.12.1996 . Дублікат Державного акту видати неможливо.(а.с.9). Належність спадкодавцеві [PERSON] земельних ділянок підтверджено копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 15.05.2003 року на підставі розпорядження Тростянецької РДА від 08.11.2002 року №186 на ім'я [PERSON](а.с.12), та копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 21.05.2009 року на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВВВ №432822 від 10.02.2004 року, реєстр №168(а.с.13). З оголошення, надрукованого в газеті «Тростянецькі вісті» №36(10354) від 01.09.2017 року підтверджено, що оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 15.05.2003 року та оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 21.05.2009 року втрачено(а.с.11). Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №151/2012 р. до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що позивачка вчасно прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.6). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді №615/02-17 від 20.09.2017 року завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. випливає, що [PERSON] за відсутності правовстановлюючих документів, тобто оригіналу Державних актів на право власності на земельну ділянку, не має змоги оформити свої спадкові права через нотаріальну контору(а.с.8). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті [PERSON], за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved