Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа Черкаська міська рада. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її дід - [PERSON] , який є рідним батьком її матері, відповідачки [PERSON] .. Згідно до заповіту від 20 червня 2014 року все своє майно померлий [PERSON] заповів позивачу, але про існування даного заповіту їй нічого не було відомо. Крім того вважала, що мати єдина спадкоємиця. Також зазначила, що в період шести місяців, за який необхідно було прийняти спадщину, хворів її батько, біля якого вона знаходилася поруч і який помер [INFO] . Також вказала, що деякий час знаходилася за межами території України. Звернувшись з відповідною заявою до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В.., вона отримала постанову про нотаріальну відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину Таким чином, вважає, що допущена нею помилка в незнанні законів являється поважною причиною. Просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого діда [PERSON] протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішення суду. Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 20 травня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 07 червня 2019 року витребувано у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. належним чином завірену копію спадкової справи , яка заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] вм.Черкаси. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. До початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задоволити. В судовому засіданні представник позивача- адвокат Дубінський В.М. позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов [PERSON] та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого діда [PERSON] протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішення суду. В судовому засідання відповідачка [PERSON] не заперечувала проти задоволення позових вимог. В судове засідання представник третьої особи Черкаської міської ради за довіреністю - Братко Ю.В не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. При вирішенні данного спору покладався на думку суду. Відзив на позовну заяву не надано. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, в порядку ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, прийшов до наступного: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є онукою померлого [INFO] [PERSON] . Відповідачка [PERSON] [INFO] є рідною дочкою померлого, що підтверджується даними свідоцтва про народження (Серія № [NUMBER] ) та матір`ю позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (Серія [NUMBER] ). Відповідно до даних свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] ) [INFO] помер [PERSON] , про що 10 липня 2018 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складено відповідний актовий запис № 1889. Відповідно до заповіту від 20 червня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі № 1245, [PERSON] все своє майно заповів внучці [PERSON] . Відповідно до довідки Комунального підприємства «ЧОБОТІ» від 02 квітня 2019 року за [PERSON] зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 31.01.2002 року № 708. За даними інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 55573037 від 22 березня 2019 року та відомостями, наданими приватним нотаріусом Зуєвою Н.В вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа № 0812019 (номер у нотаріуса 19) заведена 22 березня 2019 року за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину від імені [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину після померлого не видавалося. Між тим, 26 березня 2019 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Зуєвою Н.В винесено постанову про нотаріальну відмову, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки заявником пропущено шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України). Способи захисту визначені ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). При цьому за ч.ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Така ж позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04 листопада 2015 року та при розгляді справи № 6-85цс12 у постанові від 26 вересня 2012 року. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За викладеною позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України не застосовуються. Відповідно до змісту ст. 1272 Цивільного кодексу України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, враховуючи й факт відсутності інших спадкоємців. Що стосується додаткового строку, який може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення такого строку в один місяць з дня набрання рішенням законної сили, який буде достатнім для подання відповідної заяви, а не три місяці, як заявляє позивач у позовній заяві, оскільки [PERSON] проживає та працює у місті Черкаси та не має намірів виїздити за межі міста в найближчий час. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На думку суду, зазначене рішення є справедливим, таким, що не суперечить положенням діючого законодавства та таким, що не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: partial