Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини заробітку щомісячно до повноліття старшої дитини, а потім у розмірі 1/3 частини заробітку. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вони мають спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом із позивачем. Вихованням та утриманням дітей наразі займається позивачка. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач [PERSON] в суді, заперечуючи проти задоволення позову, пояснив, що не довіряє дружині грошових коштів та забезпечує дітей одягом, продуктами харчування самостійно. Представник відповідача [PERSON] просила у задоволенні позову відмовити з підстав надання [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку. Заслухавши пояснення сторін, та адвоката [PERSON], дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що 20.07.2013 року відділом ДРАЦС РС Комсомольського МУЮ зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 189). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвами про народження дітей (а.с.4,5). За наданою суду довідкою (а.с.2) місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] зареєстровано разом із позивачем у справі в м.Комсомольську. Згідно з пояснень [PERSON] в судовому засіданні, остання не заперечувала тієї обставини, що відповідач іноді сплачує за харчування доньки у дитячому садочку, а також може придбати дітям одяг чи інші речі. Проте, така допомога відповідача не носить постійних характер і не є достатньою для утримання дітей та забезпечення їх усім необхідним. Згідно із приєднаною до справи довідкою (а.с.30) відповідач [PERSON] працює на ТОВ «Єристівський ГЗК» і загальна сума отриманого ним доходу за період з січня 2015 року по січень 2016 року становить 59885,96 грн. Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує про наступне. Спірні відносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Виходячи із змісту частини третьої вказаної статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визнається судом. Разом із тим, згідно із частиною другою названої статті, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу), яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дітей, платника аліментів, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення частково. З огляду на викладене, враховуючи, що обов'язки по утриманню дітей є рівними для обох з подружжя, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. Вимога позивача щодо визначення розміру аліментів після досягнення найстаршою дитиною задоволенню не підлягає, як така, що не ґрунтується на Законі. Порядок стягнення аліментів після досягнення дитиною повноліття та їх розмір визначено ч.3 ст.183 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial