Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Запорізької міської ради, вказавши, що її дідусю [PERSON] на праві власності належало домоволодіння по вул. Хлібна, 76а у м. Запоріжжя на підставі договору купівлі-продажу. [PERSON] помер 04.09.2003 року, а після його смерті спадщину у виді будинку прийняла його дружина [PERSON], звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак, свідоцтво про право на спадщину не отримала. 11.02.2005 року помер [PERSON], який був батьком позивачки та сином [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим позивачка вважає, що вона є спадкоємцем за правом представлення. [PERSON] померла 25.11.2011 року. Інших спадкоємців, крім позивачки, немає. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] не отримала свідоцтва про право на спадщину. Позивач просить визнати за нею право власності на домоволодіння по вул. Хлібній, 76а. яке складається з житлового будинку літ. А, літньої кухні літ. Б, сараїв літ. В, б, б1, погребу пг, вбиральні літ. Ж, паркану № 1, замощенні І, зливної ями № 3. В судовому засіданні позивачка на заявлених вимогах наполягала на визначених в позові підставах, вказавши, що про існування інших спадкоємців, окрім неї, позивачеві не відомо. Її батько [PERSON] на момент смерті [PERSON] мешкав разом з ним, але спадщину не оформлював. Вона особисто звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] у встановлений законом строк. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги на визначених у позові підставах. Відповідач Запорізька міська рада в судове засідання представника не направила, звернулись з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що проти позову не заперечують. Як було випадково зясовано судом, окрім позивача, у [PERSON] та [PERSON] є ще два спадкоємці, а саме онуки [PERSON] та [PERSON], які за ініціативою суду залученні до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору. В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог [PERSON] проти позову не заперечував, вказавши, що на спадщину після [PERSON] та [PERSON] своїх прав не заявляє. Також зазначив про те, що на момент смерті дідуся [PERSON] з ним мешкали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що було відомо позивачеві. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений в установленому порядку, причини неявки суду не повідомив. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступне. Як вбачається з копії договору від 29.12.1998 року (а.с. 11-12), а також технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 13-18) [PERSON] купив жилий будинок, що знаходиться в м. Запоріжжя, вул. Хлібна. 76а, який складається з жилого будинку літ. А площею 25,8 кв.м., літньої кухні літ. Б, сараїв літ. В, б, б1, вбиральні літ. Ж, водопроводу № 2, паркану № 1, зливної ями № 3, замощення І. Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 59, 60) [PERSON] та [PERSON] 19.05.1962 року уклали шлюб, а 19.01.1967 року у подружжя народився син [PERSON] 04.09.2003 року [PERSON] помер, на підтвердження чого позивачем надано копію свідоцтва про смерть (а.с. 20). На час смерті [PERSON] діяв Цивільний кодекс України від 18.07.1963 року. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] [PERSON] 12.05.2006 року звернулась з заявою про прийняття спадщини, зазначивши, що до складу спадщини входить житловий будинок № 76а у м. Запоріжжя та частка майнового комплексу ТОВ «Спецрембудсервіс» (а.с. 69). 04.08.2006 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на частку в уставному фонді ТОВ «Спецремстройсервіс» у розмірі 1,48%, що складає 5189 гривень. Чи прийняв спадщину після смерті [PERSON] його син та батько позивачки [PERSON] в судовому засіданні не встановлено, оскільки позивачем не надано документів на підтвердження таких фактів. 11.02.2005 року помер [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с. 21). [PERSON] померла 25.11.2011 року, на підтвердження чого позивачем надано копію свідоцтва про смерть (а.с. 22). Свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння по вул. Хлібна, 76а у м. Запоріжжя Порш Л.О. не отримувала, хоча і вважається такою, що прийняла спадщину повністю. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] та онукою [PERSON] та [PERSON], що підтверджено копіями свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 9, 10, 59). Після смерті [PERSON] [PERSON] 21.05.2012 року звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В спірному будинку з 26.02.2002 року зареєстрований проживаючим [PERSON], що підтверджено копією паспорта останнього (а.с. 66-67), який, як пояснили [PERSON] та [PERSON], також є онуком [PERSON] та [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 04.10.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу на житловий будинок. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтями 10, 60 ЦПК України обовязок доведення обставин, які є підставою вимог або заперечень, покладений на сторону, яка на них посилається. Оцінивши в сукупності пояснення позивача та наявні у справі документи суд вважає, що позивачем не надано усіх необхідних документів, які б давали можливість встановити хто саме та яким чином прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], при цьому умисно при зверненні з позовом приховано факт існування інших спадкоємців. Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 3 ЦПК України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами. Позивачка [PERSON], звертаючись з позовом до Запорізької міської ради, посилалась на те, що вона фактично є єдиною спадкоємицею після [PERSON] Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Таким чином, Запорізька міська рада як орган місцевого самоврядування по цій справі могла б бути належним відповідачем по справі у разі наявності законних підстав для визнання спадщини відумерлою, тобто за відсутності інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом. Натомість, як встановлено в судовому засіданні після смерті [PERSON] були і інші спадкоємці за законом, зокрема [PERSON] та [PERSON] При цьому [PERSON] на момент смерті спадкодавця був зареєстрований проживаючим у спірному будинку. Відповідно до ст. 33 ч. 1 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] позов предявлено до неналежного відповідача, клопотань про заміну первісного відповідача належним не подавалось, тож є підстави для відмови у позові у зв'язку з предявленням його до неналежного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed