Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась за довіреністю в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла [INFO] у м. Луганську Луганської області. В обґрунтування заяви зазначила,що [INFO] у м. Луганську Луганської області померла [PERSON], [INFO], яка є матір'ю заявника [PERSON], та похована у м. Луганську. Зазначила, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану їй не вдалось, оскільки [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення вказаного факту необхідне для легалізації відомостей про смерть [PERSON] В судове засідання заявник та її представник не з'явились, представник надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив суд задовольнити заяву. В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, був повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки на електронну адресу установи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заявником надано копію лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 30.08.2016,. виданого Луганською республіканською клінічною лікарнею Луганської Народної Республіки, щодо смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], зазначена причина смерті - діффузний кардіосклероз. 30.08.2016 [PERSON] оплатила витрати по похованню КП «Ритуальної служби м. Луганська, , що підтверджено квитанцією. На час смерті [PERSON], уродженка станиці Єланська Вешенського району Ростовської області, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що вбачається з копії паспорта серії [NUMBER], виданого 07.12.200 Жовтневим РВУМВС України в Луганській області. Заявник надала суду копію свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], померлої [INFO], виданого Ленінським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної Республіки. Заявником надано відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO], № [NUMBER] від 28.10.2016, відповідно до якої відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником було пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року з № 1150/13024. Таким чином, наявне лікарське свідоцтво про смерть, видане Луганською республіканською клінічною лікарнею Луганської Народної Республіки, не може бути підставою для державної реєстрації смерті. Згідно ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану»(за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (зі змінами), підставою державної реєстрації смерті є,зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545. Відповідно до ч. 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року«Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки реєстрація смерті громадянки [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт її смерті, який достовірно встановлений судом.

Outcome: approved