Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.12.2012 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Ківерці, по вул. Чернишевського, 5, Волинської області. Вона як єдиний спадкоємець за законом звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Ківерці, по вул. Чернишевського, 5, Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла 28.12.2012 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить проводити розгляд справи у її відсутності /а.с.26/. Представник відповідача [PERSON] міської ради Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають та просять проводити розгляд справи у їх відсутності /а.с.30/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 136151, актовий запис № 2, виданого відділом ДРАЦС [PERSON] РУЮ Волинської області 02.01.2013 року, [PERSON] померла 28.12.2012 року /а.с.5/. Наявність спадкового майна підтверджується актом прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом будинку і господарських будівель від 31.07.2001 року та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 07.08.2017 року /а.с.6-17/. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Родинні відносини спадкодавця [PERSON] з позивачем [PERSON] а саме, що остання приходиться померлій дочкою, підтверджується свідоцтвом про її народження серії ЯД №703907 від [INFO], а зміна прізвища «Сидорчук» на «Бурцан» пояснюється свідоцтвом про одруженням серії ІІІ-УР №039199 від 12.08.1962 року /а.с.19/. Згідно ст. 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори № 1561/01-16 від 27.10.2017 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49641882 від 27.10.2017 року, після смерті [PERSON], яка померла 28.12.2012 року, була заведена спадкова справа №30/2013 рік. 07.02.2013 року була подана заява про прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON] від дочки спадкодавця [PERSON] Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися та свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с.27-28/. Разом з тим, постановою [PERSON] державної нотаріальної контори № 1425/02-31 від 28.09.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с.20/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved