Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2003 р., від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося з причин втрати почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на життя, сімю. Сімя розпалась, проживають окремо, а тому позивач дійшла до висновку про розірвання шлюбу. На примирення та збереження\~шлюбу не згодна. Крім того, позивач зазначає, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою дитину, зокрема не надає матеріальної допомоги. Дитина знаходяться на утриманні матері. Тому звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, та стягнення аліментів. Однак не погодився з їх розміром, просив суд визначити розмір аліментів 1/4 частини всіх різновидів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу (актовий запис в книзі реєстрації шлюбу № 211) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2003 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (актовий запис № 561). Згідно\~ ст. 110 Сімейного Кодексу України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припиненні у звязку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час вони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу. Підстав для відмови у задоволенні позову та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою малолітню дитину, добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, донька проживає з позивачем. Доказів щодо неможливості сплати аліментів на утримання дитини відповідачем не надано, тому вони підлягають примусовому стягненню з відповідача. Разом з тим, суд не погоджується з заявленими вимогами позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, та вважає що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України у звязку із звільненням позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 551,2 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору за подачу позову про розірвання шлюбу. Враховуючи наведене,

Outcome: partial