Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй диплому серії [NUMBER] (реєстраційний № [NUMBER] ) від 28.03.1985 року, виданого технічним училищем №53, м. Северодонецька Ворошиловоградської області. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що 01 вересня 1983 року вступила до технічного училища №53 м. Северодонецька Луганської (на той час Ворошиловоградської) області, 28 березня 1985 року закінчила повний курс технічного училища за професією апаратник широкого профілю хімічного виробництва з умінням виконувати працю лаборанта хімічного аналізу. По закінченню училища заявниці видано диплом [NUMBER] , у якому неправильно було вказано по батькові - « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Встановлення факту належності диплому необхідно для оформлення пенсії за віком, як особи яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії. Диплом їй був виданий у 1985 році, навчальний заклад, який видавав диплом про освіту реорганізувався та перейменувався, внести виправлення до виданого диплому неможливо, оскільки на даний момент така процедура не передбачена, чинним законодавством та адміністрація навчального закладу не має права вносити зміни до вже виготовленого документа про освіту. Просить заяву задовольнити (а.с.2-3). Ухвалою судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 05.08.2020 року справа прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 02.09.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду. Ухвалою судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 24.09.2020 року заінтересовану особу: Рокитнівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області замінено на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася. До канцелярії суду надійшла заява в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, заяву підтримує повністю та просить задовольнити (а.с. 35). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд у відсутності представника, розгляд заяви доручає на його розсуд (а.с. 33). Оскільки сторони, які були повідомлені належним чином про місце, дату та час розгляду справи в підготовче засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). У ч.1 ст.315 ЦПК України визначено перелік фактів встановлення яких відбувається у судовому порядку. За змістом пункту 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судами в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що прізвищем, ім`ям та по батькові заявника, згідно з копією паспорта громадянина України є « [PERSON] » (а.с.7-9). Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені по батькові громадянка [PERSON] , [INFO] , змінила своє ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 10). Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] , зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінили прізвище на « [PERSON] » (а. с. 11 ) Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, видана на ім`я « [PERSON] » (а.с.12). Посвідчення потерпілої від Чорнобільської катастрофи серії [NUMBER] видано на ім`я « [PERSON] » (а.с.13). Абзацом 2 п.12 постанови пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено правозастосування цієї норми, зокрема, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищенаведене, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу за умови відмови відповідного органу у внесенні виправлення і метою встановлення такого факту є реалізація права на отримання заявником пенсії, суд дійшов до висновку, що заява є підставною і слід таку задовольнити.

Outcome: approved