Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що 25 лютого 2015 року померла її сестра [PERSON] (факт родинних відносин з якої підтверджено судовим рішенням) після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами №26 по вул.Зарічна в с.Яцьковичі Березнівського району Рівненської області. [PERSON] вказує, що вона є єдиним спадкоємцем сестри і відповідно до положень ст.1270 ЦК України прийняла спадщину, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори. Позивач покликається на те, що має намір оформити право власності на спадкове нерухоме майно, однак не має змоги цього зробити, так як за життя спадкодавцем не було оформлено право власності на даний обєкт нерухомості. З урахуванням вказаних обставин, просить визнати за нею право власності на житловий будинок №26 по вул.Зарічна в с.Яцьковичі Березнівського району Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада Березнівського району Рівненської області згідно поданої письмової заяви просить розглядати справу у відсутності представника. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть І-ГЮ №167524 спадкодавець [PERSON] померла 25.02.2015 року. Згідно положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45606969 від 31.10.2016 року вбачаються, що спадкодавець [PERSON] не вчинила заповітного розпорядження на випадок своєї смерті. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Із довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Березнівського району Рівненської області №1278 від 05.09.2016 року вбачається, що на день смерті 25.02.2015 року [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], проживала одна. Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Суду не було представлено будь-яких доказів щодо наявності у спадкодавця [PERSON] на момент її смерті спадкоємців першої черги. Згідно стаття 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 12.06.2015 року, яке набрало законної сили, встановлено факт, що [PERSON], яка померла 25 лютого 2015 року, та [PERSON], 11 квітня 1943 року, є рідними сестрами. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається із [PERSON] довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №45606943 від 31.10.2016 року та заяви [PERSON] позивач у встановленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] Згідно виписки з по господарської книги №2 за 2011-2015 роки особовий рахунок №0113 будинок №26 вул.Зарічна с.Яцьковичі Березнівського району Рівненської області рахується за [PERSON], рік побудови 1978. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (чинна на момент завершення будівництва спірного житлового будинку), яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Отже, запис у погосподарській книзі є актом органу влади, що підтверджує право власності на вищевказаний житловий будинок. Таким чином, житловий будинок №26 по вул.Зарічна в с.Яцьковичі Березнівського району Рівненської області входить до складу спадкового майна. Із технічного паспорту на житловий будинок №26 по вул.Зарічна в с.Яцьковичі Березнівського району Рівненської області вбачається, що обєкт нерухомого майна, 1978 року побудови, не містить самовільно збудованих чи переобладнаних приміщень. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2016 року нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №26 по вул.Зарічній в с.Яцьковичі Березнівського району Рівненської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на даний обєкт нерухомого майна. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів ( ч.1 ст.328 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав, зокрема, є визнання права ( ч.2 ст.16 ЦК України). Судом достовірно встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за законом відповідно до положень ст.1270 ЦК України після смерті сестри прийняла спадщину, а тому позовні вимоги про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.

Outcome: approved