Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.09.2013 року. Мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки з вересня 2016 року проживають окремо один від одного, стосунків не підтримують та не спілкуються. Таке становище речей призвело до втрати до відповідача інтересу та позитивних почуттів, що виключає подальше існування шлюбу між ними. Поновлювати подружні стосунки не бажає, спору щодо спільного майна, придбаного під час шлюбу, на цей час немає. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим та недоцільним. Питання утримання сина після розірвання шлюбу буде вирішуватися в судовому порядку. Син проживає з нею та буде проживати з нею і після розірвання шлюбу. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка не зявилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2013 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.09.2013 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2013 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з вересня 2016 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, питання утримання дитини буде вирішено в судовому порядку, питання місця проживання малолітньої дитини вирішено, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved