Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 800 грн. на кожну дитину щомісяця до 2000 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В позовній заяві зазначила, що рішенням Городенківського районного суду від 30.11.2016 по справі № 342/1003/16-ц з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] було присуджено стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 800 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. На даний час діти потребують значно більшого розміру матеріальних коштів. Доходи позивачки складаються тільки з соціальної допомоги малозабезпеченої сім`ї. Оскільки на даний час позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, оплатити лікування у разі потреби, відвідування необхідних гуртків, тощо, тому позивачка вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Суду пояснила, що вона не працює, здійснює догляд за перестарілою особою. її дохід складається із соціальної допомоги для малозабезпеченої сім`ї та компенсаційної виплати по догляду за особою похилого віку, що досягла 80-річного віку. Коштів та аліментів, які сплачує відповідач, їй не вистачає на утримання дітей, тому просить збільшити розмір стягнення з відповідача аліментів, при цьому врахувати те, що в даний час збільшений мінімальний розмір аліментів, а присуджений в 2016 р. розмір аліментів в даний час є меншим від мінімуму - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з`явився із невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки). Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідно: 12 березня 2014 р. та 21 липня 2015 р., актові записи № 264 від 12 березня 2014 р. та № 700 від 21 липня 2015 р., стверджується, що є [PERSON] та [PERSON] , - є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № [ADDRESS] , виданою 18.01.2019 Виноградською сільською радою Городенківського району, стверджується, що сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають біля матері [PERSON] в [ADDRESS] . Позивачка знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Городенківської РДА, отримує державну соціальну допомогу для малозабезпечених сімей та компенсаційні виплати по здійсненню догляду за особою похилого віку, що досягла 80-річного віку, що стверджується довідками відповідно [NUMBER] та [NUMBER] , виданими управлінням праці та соціального захисту населення Городенківської РДА 23.01.2019. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 згаданого Кодексу визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року по справі № 342/1003/16-ц, яке набрало законної сили 23 січня 2017 р., вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно з 29.09.2016 до досягнення дітьми повноліття. З метою виконання вищезгаданого рішення суду позивачці Городенківським районним судом Івано-Франківської області 02 грудня 2016 року видано виконавчий лист. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII внесено зміни до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з змінами, внесеними до частини 2 ст.182 Сімейного кодексу України Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 р. - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII визначено, що з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень. З цього слідує, що з 1 січня 2019 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років не може бути менший, ніж 813 грн. Стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі, меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення. Враховуючи обставини, визначені ст.ст. 182, 184, 192 СК України, приймаючи до уваги відсутність даних про те, що відповідач має достатній заробіток, який би давав можливість стягувати з нього аліменти в розмірі більшому, ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, суд приходить до висновку, що є підстави для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів. Оскільки позивачкою не надано доказів того, що відповідач має достатній заробіток, який би давав можливість стягувати з нього аліменти в мінімальному рекомендованому розмірі, тому позовні вимоги слід задовольнити частково. Суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в збільшеному розмірі - в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial