Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 18.02.2012 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 24. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] . Вказує, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Спору про розподіл майна немає. В позові зазначила, що сімейне життя у них не склалося з причини не розуміння один одного та різних поглядів на життя. Кожна із сторін веде свій спосіб життя, який погіршує та унеможливлює подальше проживання однією сім`єю. Відповідач виїхав, покинув сім`ю, та на даний час проживає у незареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує , але добровільно його розірвати відмовляється. Додатко вказує, що на даний час у Тячівському районному суді розглядається цивільна справа про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її користь на утримання дітей. (справа №307/89/21 провадження № 2/307/21/21). Вважає, що подальше проживання однією сім`єю та збереження шлюбу є недоцільним та таким що суперечить спільним інтересам сторін. На підставі викладеного, позивачка просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. 25.03.2021 року, до початку розгляду справи по суті, позивачка надіслала до канцелярії суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд без її участі та не надавати часу для примирення. Заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами №9050000836281 та №90500004494440, згідно яких адресат відмовився від отримання надсланих судом листів, в судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд відповідно до положень п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 18.02.2021 року серія [NUMBER] , 18.02.2021 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 24. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. Відповідач, як стверджує позивач, проживає з іншою жінкою. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що зазначає у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, що свідчить про його байдуже ставлення до шлюбу та відсутність бажання його зберегти. Наведене дозволяє суду дійти висновку про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, останній не заперечив щодо розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved