Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та матеріального забезпечення дитини. Оскільки вони не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню їх неповнолітньої дочки, то вона вимушена звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, просила позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується роздруківкою відстеження вручення рекомендованих поштових відправлень (а.с. 14). За таких обставин суд 10.03.2020 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 даного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 ч.2 цього ж кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26 травня 2014 року, що підтверджується рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.05.2014 року по справі № 343/750/14-ц (а.с. 9). Про те, що від даного шлюбу у них [INFO] народилась дочка [PERSON] , свідчить свідоцтво про її народження серії [NUMBER] від 04.09.2009 року (а.с. 7), видане виконкомом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області Свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 24.02.2017 року (а.с. 6), підтверджує, що відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В судовому засіданні також встановлено, що позивачка самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 18.02.2020 року складений депутатом сільської ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] . Як ствердила в судовому засіданні позивачка, відповідач не надає достатніх коштів на утримання дитини, хоч працевлаштований на роботі в Італії та отримує стабільну заробітну плату. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку не виконує свій обов`язок, суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved