Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати трудовий договір між працівником та фізичною особою №15301005017 від 01 жовтня 2010 року, укладений між нею - ФОП [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у Одеському міському центрі зайнятості - недійсним. При цьому позивачка посилається на те, що 01 жовтня 2010 року між нею та відповідачем був укладений трудовий договір №15301005017, який був зареєстрований в Одеському міському центрі зайнятості та за умовами якого договір набирає чинності з моменту підписання або з дати, визначеної сторонами в договорі, але не пізніше дня фактичного допущення працівника до роботи. Однак, [PERSON] без поважних причин так і не приступив до роботи, про що свідчить Акт від 05 жовтня 2010 року, а тому [PERSON] вирішила, що договір №15301005017 від 01 жовтня 2010 року не набрав чинності, у зв'язку з чим не стала знімати його з реєстрації у Одеському міському центрі зайнятості. 25 вересня 2013 року головним спеціалістом відділу взаємодії з роботодавцями було проведено перевірку позивача з питань дотримання вимог законодавства щодо правильності нарахування та своєчасності сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. В результаті перевірки було виявлено трудовий договір №15301005017 від 01 жовтня 2010 року, який сторонами не розірваний та за яким робітнику заробітна плата не нараховувалась та не виплачувалась, а тому [PERSON] вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 01 жовтня 2010 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено трудовий договір №15301005017, за умовами якого договір набирає чинності з моменту підписання або з дати, визначеної сторонами в договорі, але не пізніше дня фактичного допущення працівника до роботи. Відповідно до акту про відсутність робітника на робочому місці від 05 жовтня 2010 року, складеному ФОП [PERSON], відповідач був відсутній на робочому місці з 01 жовтня 2010 року по 05 жовтня 2010 року без поважних причини, свою відсутність не об'яснив, на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. При таких обставинах, враховуючи те, що відповідачем визнано позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, позовні вимоги фізичної особи підприємця [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved