Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем уклала шлюб 23.10.2014 року. [INFO] року в них народився син [PERSON]. Дитина знаходяться на повному її утриманні, відповідач не бере участі у утриманні свого сина. Відповідач офіційно не працює, однак виїжджає на сезонні роботи і утримувати позивача та сина має можливість. У зв'язку з чим просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень та на утримання позивача у розмірі 500 гривень щомісячно. Згідно поданої заяви 03.03.2016 року позивач просить стягувати з відповідача аліменти тільки на утримання дитини (а.с.22). Позивач в судовому засіданні обставини та уточнені вимоги позову підтримала. Пояснила, що захворювання відповідача та інвалідність не позбавляє його працювати. Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позову заперечувала, пояснила, що відповідачу встановлено довічно третю групу інвалідності, пенсія яку він отримує не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем. Особи, які б перебували на утриманні відповідача, окрім дитини, не має. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується обставинами позову, які сторонами не оспорюються. У зв'язку із захворюванням відповідача, останньому встановлено третю групу інвалідності - довічно, він отримує пенсію по інвалідності (а.с.23). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Частиною першою статті 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлені судом обставини виключають можливість при вирішенні даного спору застосувати норми ст. 184 Сімейного кодексу України, оскільки дохід відповідача не є мінливим, нерегулярним, або частину доходу він отримує у твердій грошовій сумі, у зв'язку з чим суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу), відповідно до ст. 183 цього Кодексу. За встановлених обставин, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з визначенням розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Судові витрат на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial