Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З кінця серпня 2015 року припинили сумісне проживання з відповідачем і стали проживати окремо. З часу фактичного припинення подружніх відносин і по теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які постійно проживають біля позивачки і знаходяться лише на її утриманні. Позивачка зазначає, що в даний час не працює, отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям у розмірі 2 652 грн. 40 коп. Вказані кошти є основним джерелом засобів для існування, яких недостатньо для створення нормальних умов для повноцінного утримання та виховання синів, інших доходів та грошових заощаджень не має. Відповідач інших дітей не має, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться. Посилаючись на вказані обставин просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх синів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до настання повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.38). Відповідач в судове засідання не з'явився, судова повістка разом з позовною заявою направлені відповідачу на адресу за якою останній зареєстрований відповідно до відомостей про реєстрацію Бобринецького РС УДМС від 10.03.2017 року (а.с.20) та відомостей Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області №10/29 від 13.03.2017 року (а.с.21). Вказана кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою «адресат не проживає» (а.с. 30; 36-37). У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України судове повідомлення про час і місце розгляду справи вважається врученим відповідачу належним чином. Від відповідача до суду не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин, тому за відсутності заперечень позивача та у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у справі у їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 30 грудня 2011 року встановлено, що сторони з 30 грудня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Під час шлюбу у сторін народилися сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] є батьком дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с.9), [NUMBER] (а.с.10). Як вбачається з довідок Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району №№528, 527 від 02.03.2017 року сторони на території Кетрисанівської сільської ради земельної ділянки (паю) не мають (а.с.13, 14). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Бобринецької РДА Кіровоградської області №1408 від 27.02.2017 року позивачка отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року у сумі 2 652 грн. 40 коп. (а.с.12). На час розгляду справи сторони подружні стосунки не підтримують та проживають окремо, діти проживають біля позивача та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Бобринецької міської ради №945 від 02.03.2017 року (а.с.11). Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, згідно ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.2 ст.183 СК України). Частиною 2 статті 184 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що відповідач є батьком дітей і зобов'язаний їх утримувати до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації її життя, а тому зогляду на викладені обставини справи та те, що відповідач не виконує свого обов'язку щодо утримання дітей підлягають задоволенню вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх синів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до виповнення повноліття дітей. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць суд допускає до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved