overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] та просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, а також витрати на правову допомогу в сумі 150 грн. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є батьком дитини, проте належної допомоги на її утримання не надає, а тому позивач звернулась до суду. Позивач у судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, а також не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення (а.с.15). Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, однак, про дату і час судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується поштовим відправленням. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 182, 191 СК України позивач, як мати, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його доходу, від дня пред'явлення позову. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 22.07.2011 року сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER], видане 22.07.2011 року Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда, актовий запис №50 (а.с.4) У шлюбі у сторін народилась малолітня дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видано 02.11.2011 року відділом ДРАЦС Кіровоградського РУЮ, актовий запис №11, де в якості батьків дитини зазначені сторони (а.с.5). Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення аліментів, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дитини, а також відповідає вимогам Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає необхідним судовий збір у сімі 243,60 грн. стягнути з відповідача на користь держави, а понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 150 грн., що підтверджується квитанцією №36 від 28.05.2014 року (а.с.6), стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON]Т.О. про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 30.05.2008 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сімї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначила, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку Фізза, [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна подружжя та місця проживання дітей не мають. Позивачка надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON]Т.О. у судовому засіданні присутній не був по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим справу розглянуто відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа : [PERSON], про стягнення аліментів на утримання сина, який навчається, посилаючись на те, що 21 січня 1994 року між нею та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб в Уманському міському відділі ЗАГС. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на другому курсі «Уманського професійного аграрного ліцею» на денній формі навчання, де навчається на бюджетній основі. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачці самостійно важко утримувати дитину, у неї склалося тяжке матеріальне становище, тому вона вимушена звернутись в суд із даним позовом. Згідно з ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дітей, влаштованих до навчальних закладів, аліменти на дітей можуть бути стягнені з них на загальних підставах. Відповідно ст.199 СК України: в разі продовження дитиною навчання і у зв'язку з цим вона потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні пред'явлений позов про стягнення аліментів не визнав та пояснив, що він оплачує комунальні послуги за квартиру, що по [ADDRESS], де проживає дружина та син за власний рахунок, а позивачка [PERSON], має додатковий дохід, здаючи житло по [ADDRESS] паломникам-хасидам та квартирантам. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даного позову, оскільки судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]; згідно свідоцтва про народження серії : [NUMBER] виданого 14 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради народних депутатів Черкаської області. Станом на час надходження даного позову до суду [PERSON], досяг повноліття, але продовжує навчання в «Уманському професійному аграрному ліцеї» на другому курсі, денної форми навчання, що підтверджено довідкою № 19 від 15 січня 2014 року вказаного навчального закладу. [PERSON], добровільно не бере участі в утриманні свого сина, який потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням в ліцеї на денній формі навчання, тому з нього підлягають стягненню на загальних підставах аліменти на утримання його сина [PERSON], на період його навчання, але не більше ніж досягнення дитиною 23-річного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], Четверта полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та усунення від права на спадкування за законом. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02.11.2018 року позовні вимоги задоволено частково. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON], та третя особа [PERSON] при вирішення питання щодо додаткового рішення покладались на розсуд суду. Інші учасники процесу в судове засідання не з»явились, будучи належним чином повідомленими про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст.270 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення у справі щодо стягнення судових витрат, оскільки це питання не було вирішено при постановленні рішення по суті позовних вимог. Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов»язані із розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 гривень. З позивача на користь відповідача підлягають стягненню 160 грн. судового збору, сплачених позивачем за подачу заяви про забезпечення позову та 2000 грн. правничої допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа: ПАТ «ПРОСТО - страхування» про стягнення матеріальних збитків завданих у наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Приймаючи до уваги складність справи, суд вважає за можливе складання повного рішення відкласти на строк до 5 днів, оголосивши в судовому засіданні вступну та резолютивну частину рішення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

[PERSON]\~звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа - служба в справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації як представник органу опіки та піклування, \~про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх дітей - в розмірі 1000 гривень на утримання [PERSON], [INFO], та 1000 грн. на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, стверджував, що має нерегулярний та мінливий дохід, тому не взмозі виплачувати вказану позивачкою суму аліментів, був згоден виплачувати по 300,00 грн. на кожну дитину. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14 листопада 2011 року шлюб між сторонами розірваний. [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Стан здоров'я відповідача задовільний. Малолітній [PERSON], [INFO], має інвалідність з дитинства. Стан здоров`я малолітньої [PERSON], [INFO], задовільний. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі позивачка мотивує тим, що відповідач працює періодично, тому не має постійного, фіксованого заробітку, та має нерегулярний та мінливий дохід, вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Таким чином, з огляду на обумовлені ч.1 ст.184 СК України обставини (нерегулярний, мінливий дохід) розмір аліментів підлягає визначенню у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів підлягають врахуванню стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Таким чином, з огляду на вік дитини та прожитковий мінімум для неї, обов'язок батьків забезпечувати достатнє утримання дитини, належні умови для її розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька дитини, який в змозі мати доходи на своє проживання, суд вважає обґрунтованим визначити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1300,00 грн. щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], у якому просить змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON] ,[INFO] з 1/3 частини доходу відповідача на тверду грошову суму 1600 грн. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений про явку належним чином, суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що рішенням від 16 грудня 2013 р. Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задоволено позов позивачки, з [PERSON] стягнуто з 07.11.2013 р. аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON] ,[INFO] та доньки [PERSON] ,[INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку., щомісяця. Позивачка просить змінити розмір аліментів , які підлягають стягненню з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] ,[INFO] та доньки [PERSON] ,[INFO] з 1/3 частини доходу відповідача на тверду грошову суму 1 600 грн. відповідач працює слюсарем - наладчиком на заводі продтоварів, але офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід. Згідно ст. 180,181,185 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, урахувавши матеріальний стан , стан здоров'я дітей та платника аліментів, наявність працездатності сторін, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 180-181, 184-185,192,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], стверджуючи, що їй на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 17, с. Новоселівка, Котовський район, Одеська область. Відповідачка є її колишньою невісткою, яка з вересня 2015 року разом з сином [PERSON] не мешкають у вказаному житловому будинку, у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відмовляється. Позивачка просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 17, с. Новоселівка, Котовський район, Одеська область. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідачі у судове засідання не зявились, були повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 17, с. Новоселівка, Котовський район, Одеська область. У житловому будинку, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 17, с. Новоселівка, Котовський район, Одеська область, зареєстровані відповідачка [PERSON], яка є колишньою невісткою позивачки, та неповнолітній [PERSON], який є сином колишньої невістки позивачки. Але, при цьому у будинку не мешкають з вересня 2015 року, витрат по комунальних послугах та квартплаті відповідач не несе, його особистих речей в будинку не має. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 17, с. Новоселівка, Котовський район, Одеська область, оскільки в жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин не проживають. Рішення суду про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради, третьої особи Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У своєму позові [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON]. 16 грудня 2013 року вона звернулась до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після померлого батька, але видати свідоцтво про право на спадщину їй нотаріус не може у зв'язку з пропущеним шестимісячним строком для прийняття спадщини, який вона пропустила з незалежних від неї причин. У зв'язку з чим прохає визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений згідно з діючим законодавством. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 200 від 19.02.2013 р.(а.с.4). Згідно до свідоцтва про народження [PERSON] в графі батько зазначено [PERSON] (а.с.6). Нотаріусом Першої дніпродзержинської державній нотаріальній конторі [PERSON], позивачеві було відмовлено у прийнятті заяви про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після померлого батька, в зв'язку з тим, що пропущений встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та було рекомендовано звернутись до суду(а.с.5). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ти інтересу. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи обставини цивільної справи, а також те, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства Херсонський бавовняний комбінат, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 2002 року по 20.05.2013 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримала. Згідно довідки відповідача заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачем складає 14329,32 гривень. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримала. У звязку з чим [PERSON] змушена звернутись до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 35427,76 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 29.05.2015 року. Позивач надала до суду заяву, згідно якої просила цивільну справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, згідно поштових повідомлень представник відповідача отримала судові повістки 08.06.2015 року та 16.06.2015 року, причину неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює відповідно до ст.224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача з 2002 року по 20.05.2013 року. Відповідно до довідки №4/34/25-5-744 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу станом на 20.05.2013 року складає 9673,52 гривень по оплаті праці, та 4655,80 гривень по оплаті простоїв по суду. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку позивача сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача у загальній сумі становить 35427,76 гривень, яка складається із затримки за період з 21.05.2013 року по 29.05.2015 року 68,13 грн. х 520 днів = 35427,76 гривень.

Outcome: approved