Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, вказавши на ті обставини, що з 1987 року до 1999 року з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказує, що 12 травня 1999 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Шацького районного суду Волинської області встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період з 01.01.2004 року по 11.06.2013 року. Крім того, даним рішенням суду встановлено факт ведення спільного господарства в цей період, а також наявність у нас спільного побуту та бюджету на той час. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області встановлено, що суд першої інстанції встановивши факт ведення спільного господарства [PERSON] та [PERSON]Н, наявність у них спільного побуту та бюджету з травня 1999 року до 13 червня 2013 року, обґрунтовано прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу між сторонами з 01.01.2014 року по 13.06.2013 року, оскільки встановлення факту спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу передбачено чинним законодавством з 01.01.2014 року. В період з 1999 року по 13 червня 2013 року нами було придбано майно, а саме: земельна ділянка, площею 0,1350 гектара, яка знаходиться в с. Липини, Липинської сільської ради Луцького району, Волинської області, кадастровий номер 0722883400:01:001:4828, призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.10.2001 року, АЕЕ № 733056, який посвідчено приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] В даний час позивачу стало відомо, що [PERSON], 02.02.2016 року зареєстрував право власності на дану земельну ділянку на себе, на підставі дублікату договору купівлі - продажу земельної ділянки від 17.10.2011 року. Реєструючи право власності на земельну ділянку, яку вони придбали під час перебування у фактичних шлюбних відносинах, [PERSON] порушив право позивача на Ѕ частку даної земельної ділянки. Згідно висновку ТОВ «Волинь-Експерт», від 22.11.2017 року, вартість земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1350 га становить 605 000 гривень. Вказує, що 21 січня 2010 року було придбано земельну ділянку площею 0.0825 га, кадастровий номер 0722883600:01:001:5250, призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Луцький р-н., с. Лище. В даний час дана земельна ділянка, як стало відомо позивачубула відчужена, продана [PERSON] Вище зазначена земельна ділянка є нашою спільною сумісною власністю, оскільки позивач при посвідченні її давала свою згоду, згідно заяви - згоди від 21.01.2010 року, з якої вбачається, що дана земельна ділянка придбавалася за спільні кошти і яка їм буде належати на праві спільної власності. Згідно висновку ТОВ «Волинь-Експерт», від 22.11.2017 року, вартість земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0825 га становить 102 000 гривень. На підставі наведеного просить суд визнати обєктами спільної сумісної власності: земельну ділянку, площею 0,1350 гектара, яка знаходиться в с. Липини, Липинської сільської ради Луцького району, Волинської області, кадастровий номер 0722883400:01:001:4828, призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,0825 га, кадастровий номер 0722883600:01:001:5250, призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Луцький р-н., с. Лище та стягнути з [PERSON] в її користь половину вартості земельної ділянки, а саме 302 500 гривень, площею 0,1350 гектара та стягнути з [PERSON] в її користь половину вартості земельної ділянки, а саме 51 000 тисячу гривень, площею 0,0825 га. Представник позивача [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за відсутності відповідач не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 21 СК України шлюб є дійсним при укладенні (реєстрації) його в органах державної реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, з 1984 до 1999 року. 12 травня 1999 року шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 243. Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 22.09.2016 року встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період з 01.01.2004 року по 11.06.2013 року (а.с. 8) Крім того, даним рішенням суду встановлено факт ведення спільного господарства в цей період, а також наявність у сторін спільного побуту та бюджету на той час. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 368 ч. 3 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Тобто, право подружжя на поділ спільного майна існує доти, поки існує це майно. Поділ може відбутися як під час шлюбу, так і після його розірвання. В період з 1999 року по 13 червня 2013 року сторонами було придбано майно, а саме: земельна ділянка, площею 0,1350 гектара, яка знаходиться в с. Липини, Липинської сільської ради Луцького району, Волинської області, кадастровий номер 0722883400:01:001:4828, призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.10.2001 року, АЕЕ № 733056, який посвідчено приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] (а.с.13). [PERSON] 02.02.2016 року зареєстрував право власності на дану земельну ділянку на себе, на підставі дублікату договору купівлі - продажу земельної ділянки від 17.10.2011 року, право власності зареєстроване приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] Згідно висновку ТОВ «Волинь-Експерт», від 22.11.2017 року, вартість земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1350 га (кадастровий номер 0722883400:01:001:4828, яка розташована за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с. Липини становить 605 000 гривень (а.с. 17) Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Рішенням Шацького районного суду було встановлено факт ведення спільного господарства [PERSON]Я та [PERSON], наявність спільного побуту та бюджету з травня 1999 року до 13 червня 2013 року, як наслідок було встановлено факт спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, а тому вище зазначена земельна ділянка є спільною сумісною власністю. 21 січня 2010 року було придбано земельну ділянку площею 0.0825 га, кадастровий номер 0722883600:01:001:5250, призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Луцький р-н., с. Лище, згідно договору купівлі-продажу від 21.01.2010 року, посвідченого нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області, [PERSON] (а.с.14). Вище зазначена земельна ділянка є спільною сумісною власністю, оскільки при посвідченні позивач давала свою згоду, згідно заяви - згоди від 21.01.2010 року, з якої вбачається, що дана земельна ділянка придбавалася за спільні кошти і буде належати на праві спільної власності (а.с. 15). Згідно висновку ТОВ «Волинь-Експерт», від 22.11.2017 року, вартість земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0825 га (кадастровий номер 0722883600:01:001:5250, яка розташована :а адресою: Волинська область, Луцький р-н, с. Лище становить 102 000 гривень (а.с. 18) Відповідно до розяснень, даних у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Статтею 89 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності подружжю. Таким чином, на підставі повно та всебічно досліджених у судовому засіданні доказів, враховуючи, що відповідачем не подано заперечень проти позову, позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя підлягає до задоволення.

Outcome: approved