Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що у 03.11.2009 року між ними укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис за № 88 від 03.11.2009 року. Вказує, що від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні стосунки та обовязки. Причиною для подання заяви про розірвання шлюбу є відсутність почуттів прихильності та любові один до одного, дружби, взаємоповаги та взаєморозуміння, що є передумовою для подружніх відносин. На підставі вищевикладеного просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилася, однак подала через канцелярію суду заяву від 13.01.2017 року, в якій відповідно до ст.158 ЦПК просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подавши через канцелярію суду заяву від 13.01.2017 року, згідно з якою на підставі ст.158 ЦПК просить розглянути справу, при цьому, визнавши позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, які просить задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 03.11.2009 року у виконкомі Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 03 листопада 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 88 та 03.11.2009 року видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ № 060535. Судом також встановлено, що у позивача з відповідачем є спільна дитина [PERSON], яка народилася 16.04.2013 року, про що 23 квітня 2013 року складено відповідний актовий запис № 477, та стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 261922, виданого 23.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент шлюб між ними є лише формальним, відносини між ними вже тривалий час носять негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування, про що свідчить зміст позовної заяви. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved