Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по теперішній час. В обґрунтування вимог зазначила, що вона почала проживати із [PERSON] із 1988 року та протягом останніх 32 років вони ведуть спільне господарство, пов`язані спільним побутом, мають спільний бюджет, виконують права та обов`язки подружжя, тобто проживають однією сім`єю, як чоловік та дружина. З 2018 року по теперішній час [PERSON] та [PERSON] проживають у будинку за адресою [ADDRESS] , який оформлено на [PERSON] . В даному будинку також проживає донька [PERSON] - [PERSON] із сім`єю: чоловіком - [PERSON] та донькою - [PERSON] є онукою [PERSON] та разом із [PERSON] прописана за даною адресою. Також, зазначила, що між заявником та [PERSON] не було укладено офіційного шлюбу, заявник не має права на частину спільно набутого майна, через що їй було відмовлено нотаріусом у складанні заповіту. Отже, заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю для визнання права спільної сумісної власності подружжя стосовно майна, набутого під час спільного проживання з [PERSON] . Ухвалою від 28.12.2020 заяву [PERSON] було залишено без руху, надано час для усунення недоліків. 15.01.2021 заявник надав уточнену заяву. Ухвалою від 20.01.2021 було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначеного розгляд у відкритому судовому провадженні. Заявник в судове засідання з`явилася, свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених в заяві. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій вказує, що зазначені факти та заявлені вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення вказаних вимог, просить суд провести розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Так, на підтвердження заявлених вимог заявником було надано, зокрема, копії паспорту серії [NUMBER] , фотографій з сімейного святкування, договір купівлі-продажу будинку за адресою [ADDRESS] від 02.10.2018 року, квитанцій про оплату комунальних платежів у будинку за адресою [ADDRESS] , довідку про реєстрацію місця проживання особи від 21.08.2019. Відповідно до штампу у паспорті заявника 27.08. 1976 року між заявником [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був розірваний 03.04. 2007 року. Таким чином, вимога щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивача з відповідачем у період із 01 січня 2004 року, суперечить вимогам статті 25 СК України, оскільки попередній її шлюб з [PERSON] був розірваний лише у квітні 2007 року. Заявник у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] також перебував у зареєстрованому шлюбі, але у який період часу та коли саме цей шлюб було розірвано їй невідомо. Відповідно до договору купівлі-продажу будинку за адресою [ADDRESS] від 02.10.2018 року, [PERSON] - «ПОКУПЕЦЬ» купує вказане майно, «не перебуваючи у зареєстрованих або фактичних шлюбних відносинах». Вказаний вище договір купівлі-продажу був посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бабенко О.С. Суду надані копії групових фотографій. Однак, сама заявниця на фотографіях відсутня. На підтвердження заявлених вимог заявником також надано копії квитанцій про оплату комунальних платежів у будинку за адресою [ADDRESS] . Із змісту наданих копій квитанцій про оплату комунальних послуг [PERSON] вбачається, що оплата комунальних послуг здійснювалась нею за 2 місяці у 2019 та за 4 місяці у 2020 році за електропостачання та газопостачання. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Відповідно до статті 25 СК України, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до постанови Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц перебування в зареєстрованому шлюбі виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що до заяви про встановлення факту проживання однією сім`ю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Вказані квитанції оплати комунальних послуг за 2 місяці 2019 та 4 місяці 2020 року не є достатніми доказами того, що між заявником та заінтересованою особою мали місце фактичні шлюбні відносини з 2004 року. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 28 серпня 2019 року у справі № 588/350/15-ц належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Також, заявником в якості доказу надано письмові показання свідків. Згідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Згідно ст.ст. 69, 90, 91, 213 ЦПК України, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні, попереджаються про кримінальну відповідальність та приводяться до присяги. І лише в такому випадку їх покази є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. Однак, заявником не було заявлено клопотання про виклик свідків. Крім того, відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 129/2115/15-ц від 14 лютого 2018 року покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 6 рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року у справі N 1-8/99 до членів сім`ї належать також особи які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 3. постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.137 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.274 ЦПК. Відповідно до п. 7 вказаної постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Отже, заявником не доведено належними і допустимими доказами обставини спільного проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу у вказаний нею період, оскільки встановлені обставини справи та ті підстави, на які вона посилається в позові не є такими з якими закон пов`язує правовий статус жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Під час судового розгляду,надані заявником квитанції за сплату комунальних послуг за 4 місяці, письмові пояснення свідків та фотознімки на яких відсутня заявник. Клопотань з приводу допиту свідків в судовому засіданні від заявника також не надходило. Інших доказів на підтвердження даного факту суду не надано, а сам по собі факт спільного проживання, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Таким чином, заявником не надано достатніх доказів в обґрунтування вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed