Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності шляхом стягнення грошової компенсації, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 04 червня 2013 року державним нотаріусом Третьої нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 1-1749, вона та її сестра [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Їй належить 1/3 частка вказаної квартири, а [PERSON] 2/3 частки квартири. Квартира посімейного заселення розташована на 8-му поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 42,8 кв.м., кухні площе. 7,7 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., ванної кімнати площею 4,1%6,4 кв.м., комори площею 1,2 кв.м. Загальна площа квартири 67,8 кв.м. В кожного з них є своя сім'я. Вона проживає з чоловіком та двома дітьми за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 246 кв.5. Сестра разом із свою сімєю проживає у вищевказаній квартирі. Після смерті батьків стосунки між ними погіршилися. На даний час сестра не допускає її у квартиру, де проживає, не дає їй ключі від квартири. У звязку з постійними сварками сумісне їх проживання у вказаній квартирі не можливе, тим більше, що в разі встановлення користування вказаною квартирою їй буде виділено кімнату, площа якої буде явно меншою за норми житлової площі на одну людину приймаючи до уваги склад її сім'ї. 21 вересня 2015 року вона звернулася до [PERSON] з листом, в якому просила надати їй дублікати ключів від квартири, забезпечити її право на користування частиною квартири та розглянути можливість виплатити їй грошової компенсації її частки квартири з переходом права власності на цю частку до неї. 10 жовтня 2015 року [PERSON] відповіла на її лист, та запропонувала викупити у неї її частку квартири за компромісною ціною, яка буде встановлена шляхом оцінки майна. Однак, від призначення оцінювача, кандидатура якого б задовольнила обидві сторони, [PERSON] відмовилася. Згоди щодо вартості її частки між ними не досягнуто. 10 жовтня 2015 року вона направила [PERSON] лист, в якому запропонувала викупити її частку квартири за суму в гривнях, що була еквівалентна 10000 доларам США. Відповіді вона не отримала, від викупу у неї її частки [PERSON] ухиляється. Згідно довідки КП «Черкаське агентство нерухомості», вартість вищевказаної квартири становить 660000 грн. Відтак, вартість 1/3 частки вказаної квартири становить 220000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/3 частки квартири [ADDRESS] в розмірі 220000 грн. Припинити право власності [PERSON] на 1/3 частки квартири [ADDRESS] з моменту оплати [PERSON] грошової компенсації вартості 1/3 частини квартири [ADDRESS]. 25 липня 206 року позивач скерувала до суд заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/3 частки квартири [ADDRESS] в розмірі 173630 грн. Припинити право власності [PERSON] на 1/3 частки квартири [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на вказані 1/3 квартири [ADDRESS] з моменту оплати [PERSON] грошової компенсації вартості 1/3 частини квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник зменшені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Частиною 1\~статті 11 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до вимог цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ Відповідно до ч. 1 статті\~60, ч. 1 ст.\~131 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести\~ті обставини, на які вона посилається як на підставу\~своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Відповідно до абз. 2 п. 2 й абз. 1 п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 04 червня 2013 року державним нотаріусом Третьої нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 1-1749, [PERSON] та її сестра [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. [PERSON] належить 1/3 частка вказаної квартири, а [PERSON] 2/3 частки квартири. Квартира посімейного заселення розташована на 8-му поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 42,8 кв.м., кухні площе. 7,7 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., ванної кімнати площею 4,1%6,4 кв.м., комори площею 1,2 кв.м. Загальна площа квартири 67,8 кв.м. В кожного з сторін є своя сім'я. [PERSON] проживає з чоловіком та двома дітьми за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 246 кв. 5. [PERSON] разом із свою сімєю проживає у вищевказаній квартирі. Після смерті батьків стосунки між сторонами погіршилися. На даний час відповідач не допускає позивача у квартиру, де проживає, не дає їй ключі від квартири. У звязку з постійними сварками сумісне їх проживання у вказаній квартирі не можливе, тим більше, що в разі встановлення користування вказаною квартирою позивачу буде виділено кімнату, площа якої буде меншою за норми житлової площі на одну людину приймаючи до уваги склад її сім'ї. В ході розгляду даної справи судом була призначена будівельно-технічна експертиза. Відповідно до висновку експерта судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 4/16 від 16 червня 201 року поділ в натурі квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] відповідно до частко співвласників, розмір яких становить 2/3 та 1/3, зметою утворення ізольованих квартир з окремими входами (виходами) з дотриманням вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва не можливий. Розмір грошової компенсації, яка повинна бути сплачена позивачу за 1/3 частину вартості квартири [ADDRESS], складає 173630 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право\~\~вимагати від інших співвласників, які володіють\~\~і\~\~користуються\~\~спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною;3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У силу приписів статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч.2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З огляду на те, що позивач надала суду докази про неможливість спільно користуватися квартирою, квартирою користується лише відповідач та ненадання доступу до квартири позивачу, враховуючи, що порушуються права позивача як іншого співвласника, з урахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні споруінтересів обох сторін, суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і стягнення з відповідача матеріальної компенсації за частку у спільному майні. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1733,60 грн. та витрати по проведенню експертизи в сумі 950 грн., що підтверджено платіжними дорученнями. Статтею 7 ЗаконуУкраїни «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про повернення [PERSON] зайво сплачені судові витрати, а саме 766,40 грн. за квитанцією № 0.0.452648761.1 від 23.10.2015 року та 243,60 грн. за квитанцією 0.0.452649923.1 від 23.10.2015 року.

Outcome: approved