Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, в обґрунтування якого посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2000 року, є батьками двох малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, подружні зради відповідача, що призвело до фактичного припинення подружніх відносин. З урахуванням наведеного, просить шлюб розірвати, малолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з нею, а також стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору. Крім того, позивач покликається на те, що з відповідачем на час предявлення позову між ними не досягнуто домовленості з питання матеріального утримання дітей, усі витрати вона несе самостійно, в звязку з чим просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтримала позовні вимоги в щодо розірвання шлюбу повністю, примирення з відповідачем не бажає; вимоги щодо стягнення аліментів зменшила до 1000 грн. на кожну дитину, про що подала письмові заяви. Просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву, відповідно до якої вимоги визнав повністю, не заперечив щодо розірвання шлюбу, вказавши, що не бажає примирення з позивачем, також не заперечив щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн. на утримання кожної дитини. Просить розглядати справу у його відсутності. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серія І-ГЮ №033354 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2000 року Сторони у справі є батьками малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження серія І-ГЮ №292926, серія І-ГЮ №205892). Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони примиритись та налагодити подружні стосунки не бажають, наполягають на розірванні шлюбу, в звязку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обовязку утримувати сина та доньку, а тому з метою захисту інтересів дітей, які мають право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів з [PERSON] Приймаючи до уваги вік дітей та її потреби, визнання відповідачем позову у заявленому розмірі, суд визначає розмір аліментів по 1000 грн. на утримання кожної дитини, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, в звязку з чим суд стягує аліменти з відповідача з 12.04.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору (квитанція №31251344 від 12.04.2018 року) у розмірі 704 грн.

Outcome: approved