Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 03 липня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 292. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 03 липня 1998 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу [PERSON] та відповідач мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка зазначає, що впродовж сумісного життя з'ясувалось, що різне розуміння поняття шлюбу, розбіжності у вихованні дитини та відсутність спільних інтересів зробили її з відповідачем чужими людьми. З часом відчуження зробило їхнє життя неможливим. Також вказує, що останнім часом відповідач став поводити себе неадекватно, почав влаштовувати скандали та застосовувати відносно неї фізичну силу, у зв'язку з чим вона була змушена звертатись з відповідною заявою до правоохоронних органів. Така поведінка відповідача негативно впливала на розвиток їх дитини. Крім того, шлюбні відносини між ними фактично припинились декілька місяців тому, спільного господарства вони не ведуть та проживають окремо, а тому сім'я існує лише формально. Майнового спору між ними немає. Тому вважає недоцільним надання їм строку на примирення. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та подала заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був сповіщений про розгляд справи належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 03 липня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради був зареєстрований шлюб, актовий запис № 292, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що впродовж сумісного життя сторін з'ясувалось, що різне розуміння поняття шлюбу, розбіжності у вихованні дитини та відсутність спільних інтересів зробили їх чужими людьми. З часом відчуження зробило їхнє життя неможливим. Також встановлено, що останнім часом [PERSON] став поводити себе неадекватно, почав влаштовувати скандали та застосовувати відносно позивачки фізичну силу, у зв'язку з чим вона була змушена звертатись з відповідною заявою до правоохоронних органів. Така поведінка відповідача негативно впливала на розвиток їх малолітньої дитини. Крім того, шлюбні відносини між сторонами фактично припинились декілька місяців тому, спільного господарства вони не ведуть та проживають окремо, а тому сім'я існує лише формально. Майнового спору між ними немає. Тому суд вважає недоцільним надання сторонам строку на примирення. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимогі на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Outcome: approved