Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26 вересня 2009 року уклала шлюб з відповідачем, що зареєстрований Виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №18 від 26 вересня 2009 року. Від шлюбу у подружжя є донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство фактично не ведеться. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відстуності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області 26 вересня 2009 року, актовий запис №18 від 26.09.2009 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26 вересня 2009 року). Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу у подружжя є дитина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. За змістом положень ч. 1 ст.24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у заяві просить після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, а тому приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved