Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Томашпільського районного суду Вінницької області з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, визначивши відповідачем Томашпільську селищну раду Томашпільського району Вінницької області. В обґрунтування позовних зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , що проживала в смт. Томашпіль, Томашпільського району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку площею 2,15 га, розташовану на території Борівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. [PERSON] доводилась тіткою позивачці [PERSON] , була рідною сестрою її матері, однак, документи, якими б підтверджувався факт родинних відносин між позивачем та її тіткою не збереглись. Позивач як спадкоємцем п`ятої черги після смерті [PERSON] в піврічний строк з дня відкриття спадщини звернулась в Томашпільську державну нотаріальну контору, але отримала відмову у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують родинні зв`язки з померлою тіткою та оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Дані обставини стали підставою для звернення з даним позовом. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 21 січня 2020 року дану цивільну справу було передано за підсудністю до Чернівецького районного суду Вінницької області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2020 року, головуючою суддею у даній справі визначено Кушнір Б.Б. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 13.02.2020 відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, вирішено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою від 11.03.2020 залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Чернівецького районного суду від 21 серпня 2020 року провадження у вказаній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №150/141/20 за позовом [PERSON] до Борівської сільської ради та до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 02.02.2021 року провадження у даній справі було поновлено та призначено справу до підготовчого судового засідання на 17.02.2021. Відповідач - Томашпільська селищна рада в судове засідання участь представника не забезпечила, у повідомленні, зареєстрованому 04.03.2020 року канцелярією суду, зазначено, що Томашпільська селищна рада позов визнає й не заперечує проти його задоволення в частині встановлення факту родинних відносин між позивачем та [PERSON] , що проживала в смт. Томашпіль, Томашпільського району Вінницької області. В частині визнання права власності на спадкове майно, яке знаходиться на території Борівської сільської ради, Томашпільська селищна рада не може бути відповідачем та не може визнавати чи заперечувати позов, оскільки майно знаходиться на території іншої громади. Підготовчі судові засіданні, призначені на 17.02.2021, 22.02.2021, 17.03.2021, 24.03.2021 неодноразово відкладались через неявку відповідача [PERSON] та на підставі поданих ним клопотань про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку із неможливістю його явки в судові засідання за станом здоров`я. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 05.04.2021 року підготовче провадження по даній цивільній справі було закрите та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять позов задоволити. Під час розгляду справи представником позивача уточнено дату смерті [PERSON] , яка зазначена в позовній заяві, а саме, просить вважати датою смерті [INFO] , а не дату 11.05.2016, якою видано свідоцтво про смерть. Протокольною ухвалою суду прийнято уточнення в частині дати смерті [PERSON] [INFO] . Відповідач Томашпільська селищна ради в судове засідання не з`явились, натомість через канцелярію суду подали заяву у якій просять розглядати у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання 13.03.2021 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином (телефонограмою) був поінформований про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим 11.05.2016 Томашпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №28. З довідки, виданої виконавчим комітетом Томашпільської селищної ради від 08.11.2019 №3264, вбачається, що відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , встановлено, що покійна [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] . З довідки Томашпільської селищної ради від 26 липня 2016 року №247, виданої на ім`я [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] постійно проживали разом та вели спільне господарство з тіткою [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається із спадкової справи, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк (05.10.2016 року) звернулася до Томашпільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, яка залишилася після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу № 370/2016. Листом державного нотаріуса Іваськової Н.М. за вих..№372/02-31 від 16.11.2019 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщини за законом після померлої [PERSON] , оскільки неможливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа спадкодавця на майно (а.с.8). Разом з тим, судом встановлено, що померла [PERSON] була тіткою позивачки [PERSON] , оскільки мама позивачки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , були рідними сестрами. Даний факт підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 07.11.2019 року, довідкою Томашпільської селищної ради №247 від 26.07.2016 року, довідкою виконавчого комітету Томашпільської селищної ради №3265 від 08.11.2019 року, а також показами свідків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За змістом п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольнити заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо продовжує юридичні наслідки. Приймаючи до уваги те, що встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, наявність доказів на підтвердження факту родинних відносин, суд вважає, що вимога позивача щодо встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Відповідно до копії спадкової справи № 370/2016, заведеної після померлої [PERSON] , крім позивача [PERSON] , іншим спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , на імя якого [PERSON] 26.05.1998 року було складено заповіт. Оскільки матеріали спадкової справи не містили повідомлення нотаріуса спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини після померлої [PERSON] , [PERSON] було залучено до участі у справі в якості третьої особи та повідомлено про наявність заповіту [PERSON] , складеного на нього. Вподальшому [PERSON] було залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача, провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №150/141/20 за позовом [PERSON] до Борівської сільської ради та до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2020 року у справі №150/141/20 у задоволені позову [PERSON] до Борівської сільської ради та до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було відмовлено, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 20.01.2021 року. Відтак, на момент розгляду справи [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] , яка у встановленому порядку та строки звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Належних доказів звернення інших спадкоємців про прийняття спадщини на момент розгляду справи та прийняття такої спадщини іншими спадкоємцями матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі прав та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Статтею 1268ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У п. 3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згіднозі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено у інформаційному листі ВССУ №24-753/0/4-1 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] залишалося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер: 0524981500:06:005:0073, місце розташування якої - Вінницька область, Борівська сільська рада, площа земельної ділянки: 2.1466 га, що належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0517491622019 від 12.11.2019 та копією Державного акту на право приватної власності на землю №034570. Таким чином суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на вищевказане нерухоме майно, з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, з незалежних від неї причин вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказаний об`єкт спадкового майна, у звязку із чим була вимушена звернутися за захистом прав та інтересів до суду. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємцем майна померлої за законом п`ятої черги, оскільки позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, судом вбачаються усі законні підстави згідно з нормами діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно за законом в порядку п`ятої черги. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Outcome: approved