Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обгрунтування позову посилається на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем 3 липня 2013 року у них народилась дочка [PERSON], батьком якої є відповідач по справі. 27.05.2015 року шлюб між нею і відповідачем розірваний. Після розірвання шлюбу дочка проживає разом із нею в с.Адамівка Радивилівського району. Після народження дитини вона фактично самостійно займається її вихованням. Перебуваючи в відпустці по догляду за дитиною до трьох років до липня 2015 року отримувала допомогу в розмірі 810 грн., а в подальшому буде отримувати допомогу по догляду за дитиною у розмірі 140 грн. на місяць. Вона неодноразово зверталась до відповідача з пропозицією домовитись про його участь в утриманні та матеріальному забезпеченні дочки [PERSON], але він відмовляється добровільно давати кошти на її утримання. Відповідач проживає з іншою жінкою, на утриманні інших дітей немає, непрацездатних батьків у нього теж немає. Має постійне місце роботи та має інші доходи, а тому може сплачувати аліменти на утримання дочки та її. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно та на неї до досягнення дочкою трьох років в розмірі 300 грн.. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов із підстав викладених у позовній заяві і просила його задоволити в повному обсязі. Показала, що крім основної роботи на посаді керівника гуртка Почаєвского будинку дитячої творчості, займається перепродажем автомобілів і має від цього доходи, а тому крім аліментів на дитину має можливість надавати матеріальну допомогу і на її утримання. Відповідач позов визнав частково. Показав оскільки отримує мінімальну заробітну плату, має на утриманні дружину та доньку Аліну, інших доходів немає, а тому згідний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 380 грн. Можливості сплачувати кошти на утримання колишньої дружини немає. В цій частині позовних вимог просить відмовити. Заслухавши сторони та їх представників адвокатів [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що від шлюбних відносин сторони мають доньку Яну, [INFO] (а.с.5). Після розірвання між ними 27 травня 2015 року шлюбу дитина проживає з матір»ю (а.с.6). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він зареєстрував шлюб 25.07.2015 року з іншою особою у якої є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки встановлено, що вона проживає у будинку своїх батьків в с.Адамівка Радивилівського району разом з донькою. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Згідно довідки відділу освіти Кременецької РДА № 658 від 26.08.2015 року слідує, що відповідач працює керівником гуртка Почаєвського будинку дитячої творчості, його середньомісячний заробіток становить 1293 грн. 83 коп. В судовому засіданні встановлено, що відповідач від другого шлюбу спільних дітей немає, а також у нього на утриманні відсутні непрацездатні батьки. Згідно з положеннями ст.ст.180-182 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, крім заробітної плати інших видів доходів немає. Позивач в судовому засіданні не довела, що відповідач має інші доходи, а саме від перепродажі автомобілів. Навпаки дане спростовується довідкою № 3165 від 08.09.2015 року центру ДАІ № 6102 м.Кременець із якої слідує, що транспортні засоби на [PERSON] станом на 01.01.2013 року та по сьогоднішній день за ним не зареєстровані, та довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виданою 08.09.2015 року реєстраційною службою Кременецького РУЮ Тернопільської області згідно якої [PERSON] фізичною особою підприємцем не значиться. З правової позиції ВВС України, що висловлена в його Постанові 5 лютого 2014 року у справі №143 цс13, вбачається що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до абзацу другого ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права викладених у постанові Верховного Суду України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. В позовній заяві та в судовому засіданні позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в сумі 500 грн. та на її утримання 300 грн. щомісячно. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, суд з урахуванням постанови Верховного Суду України від 05.02.2014 року ст.ст.180, 182, 183 СК України вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Ч.1 ст.183 СК України передбачає обов»язок суду визначати частку заробітку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на користь дитини. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що малолітня дочка [PERSON], [INFO], проживає з матір»ю, яка на даний час є непрацюючою, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/8 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved