Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утриманя дітей. Позовна заява мотивована тим, що з січня 2009 року вона з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку -[PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем за адресою [ADDRESS]. Відповідач з січня 2019 року не поживає з позивачем та дітьми, ухиляється від утримання дітей, не приймає участі у їх вихованні. Відповідач офіційно працює, має стабільний дохід, тому позивач бажає, щоб аліменти на утримання дітей були присуджені у частці від доходу відповідача. Угоди про добровільну сплату аліментів та утримання дітей між сторонами не досягнуто. У звязку з цим позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути із відповідача на її користь на утримання двох дітей аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтрмує в повному обсязі, за обставин викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] являються батьками: [PERSON], [INFO], свідоцтво серії І-АМ № 181299 від 10 січня 2011 року та [PERSON], [INFO], свідоцтво серії І-АМ №250206 від 21 березня 2013 року (а. с.7-8). Відповідно до довідки виданої ТОВ «ЖЕО» за № 1295 від 22 лютого 2019 року, [PERSON] та [PERSON] проживать разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] (а. с.9). Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Згідно зі ст. 180 СК України,батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3\~Конвенції\~ООН\~«Про права\~дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257\~СК\~України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180\~СК\~України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved