Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з бабою, яка померла [INFO]. Заявник обґрунтовують свою заяву тим, що [INFO] у віці 95 років померла [PERSON], яка постійно проживала [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів громадського стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, про що здійснено актовий запис [NUMBER]. Померла [PERSON] доводилась матір'ю [PERSON], який є батьком заявника [PERSON]. [PERSON] на праві особистої приватної власності належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право власності на житло [NUMBER] від 11.02.2002 року. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Спадкоємець першої черги [PERSON] спадок за законом після смерті матері [PERSON] в установлений законом строк не прийняв, сумісно з спадкодавцем на дату її смерті не проживав. Заявник вказує на те, що вона, як онука спадкодавця та спадкоємець п'ятої черги прийняла спадок за законом після баби [PERSON], оскільки постійно проживала сумісно з спадкодавцем на дату її смерті з адресою: [ADDRESS], заяву про відмову у прийнятті спадку до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не надавала. У лютому 2017 року звернулась до Першої маріупольської державної нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав на спадкове майно спадкоємця [PERSON] Однак нотаріусом було роз'яснено, що оскільки [PERSON] не вписана у с особовий рахунок за адресою свого постійного проживання, тобто по [ADDRESS], необхідно в судовому порядку встановити фат сумісного проживання зі спадкодавцем. Також заявник зазначила, що [PERSON] за адресою своєї реєстрації не проживала, оскільки квартиру здавала у найм, фактично проживала за адресою: [ADDRESS], оскільки вона потребувала постійної допомоги, яка надавалась заявником. За адресою фактичного проживання [ADDRESS] [PERSON] отримувала пенсію, шляхом доставки на домашню адресу, також за даною адресою неодноразово викликалась карета швидкої допомоги, а на день смерті поліція. Після смерті баби, поховала її за власні кошти. Також [PERSON] знаходилась на обліку у диспансерному закладі як особа яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Тому просить встановити факт сумісного проживання. Заявник у судове засідання не прибула, просила розглядати справу у її відсутність, її інтереси буде представляти адвокат Шевчук Н.А. Представник заявника Шевчук Н.А. у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, наполягала на їх задоволенні, у подальшому надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, у подальшому надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши думку представника заявника та пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Згідно відповіді Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 20.03.2017 №607/01-09, за даними Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. У свідоцтві про право власності на житло, виданого 11.02.2002 року Управлінням міського майна, зазначено, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], загальна площа квартири становить 21,3 кв.м. (а.с.8). [PERSON] є онукою [PERSON] та донькою заінтересованої особи [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.9). З 04.09.1992 року [PERSON] постійно мешкає у квартирі [ADDRESS], про що свідчить виписка з особового рахунку [NUMBER] виданого 20.02.2017 року ККП «УК «ЗАХІДНА» та покази свідків. Згідно листа Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області від 14.04.2017 №1383/04, [PERSON], [INFO], яка померла 08.12.2015, перебувала на обліку за адресою: [ADDRESS], спосіб отримання пенсії через поштове відділення 87554. У довідці виданої КЗ ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя» 28.02.2017 №103/01-09 зазначено, що [PERSON], [INFO] знаходилась на «Д» обліку згідно переписі населення територіальної ділянки в КЗ «ЦПМСД №2 за адресою: [ADDRESS]. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами заявника, в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] мешкала разом із заявником останні 10 років, заявник була онукою та доглядала її, оскільки баба потребувала стороннього догляду. В суду немає підстав ставити під сумнів свідчень, наданих свідками, їх пояснення відповідають та не суперечать обставинам, встановлених судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Встановлення факту сумісного проживання необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті ї баби. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved