Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] сільської ради Буського району про визнання права власності на спадкове майно, покликаючись на те, що після смерті бабці [PERSON], 19.05.2003 року відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку № 180 на пл. Волохи в с. Побужани Буського району Львівської області та двох земельних ділянок загальною площею 1,2138 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Позивач звернулася в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки померлою, за життя, не виготовлено правовстановлюючих документів на будинок та документи на право власності на землю втрачені. Позивач, до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримує в повному обємі, просить його задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON], подала лист № 19 від 26.01.2016 р., з проханням справу слухати у відсутності їх представника, позов визнають, заперечень щодо позову, не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали даної справи, оглянувши спадкову нотаріальну справу, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЛВ № 010285 від 28.02.2000 р., виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року № 72, реєстровий № 2396, на земельні ділянки № 1 площею 0,9248 га., № 2 площею 0,2890 га., загальною площею 1,2138 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, виданий на імя [PERSON]. Свідоцтвом серії 1-СГ № 304661, виданим 20.05.2003 року [PERSON] сільською радою, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 8. Згідно заповіту від 26.01.1999 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області за реєстровим № 3, [PERSON] заповіла все своє майно позивачці. Судом встановлено що позивач звернулася в нотаріальну контору для прийняття спадщини, їй відмовлено, оскільки спадкодавцем, за життя, не виготовлено правовстановлюючих документів на будинок та збережено оригіналів документів на земельну ділянку (спадкова справа № 126/06 від 23.03.2006 року). Згідно довідки [PERSON] сільської ради № 889 від 21.12.2015 року вбачається, що [PERSON], до дня смерті 19.05.2003 року проживала в житловому будинку № 180 по вул. Волохи в с. Побужани Буського району Львівської області. З оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи № 126/06 від 23.03.2006 року, наданої завідувачем Буської державної наторіальної контори 03.02.2016 року за № 57/01-16, вбачається що у нотконторі, після смерті [PERSON], яка померла 19.05.2003 року, спадкова справа заведена за заявою позивачки. До спадкового майна, належить житловий будинок № 180 по вул. Волохи в с. Побужани Буського району Львівської області, 1990 року забудови, інвентаризаційна вартість якого, згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 16.12.2015 р., становить 249005 гривень; та земельні ділянки загальною площею 1,2138 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, проживає у даному житловому будинку, несе витрати по його утриманню, обробляє земельні ділянки. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, ні за заповітом, ні за законом немає. Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить.

Outcome: approved