Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у звязку із його ухиленням від виконання батьківських обовязків з виховання та утримання дитини. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який наразі розірвано. Вони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання батько дитини не брав участі у вихованні сина, а після розірвання шлюбу взагалі самоусунувся від виконання батьківських обовязків, з сином не спілкується, не цікавиться станом здоровя та розвитком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали повністю, посилаючись на викладені у позові обставини. Додатково позивач пояснила, що після розлучення відповідач вже протягом шести років поспіль не спілкується з дитиною, навіть коли проживав у м.Горішні Плавні. Так як син боляче переживав відсутність батьківського спілкування, позивач намагалась налагодити їх стосунки, проте [PERSON] відмовлявся від зустрічей з дитиною та уникав їх. У 2014 році відповідач виїхав до родичів в АР Крим, проте ніколи не намагався звязатись з сином через мережу Інтернет або іншим шляхом. Навіть за час спільного проживання відповідач не брав участі у вихованні сина, ніколи не відвідував навчальні заклади, лікарів тощо. За судовим рішенням з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина, проте за відсутності поштового сполучення, останнє залишається не виконаним. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач [PERSON] до суду не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до положень ч.9 ст.74 ЦПК України через опублікування оголошення. Правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження відповідач не скористався. Представник Органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні, підтримуючи заявлені позивачем вимоги, наполягала на доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що знайома з позивачкою з 2009 року та вони підтримують дружні відносини, ходять одне до одного у гості. За час спільного проживання сторін, відповідач вживав алкогольні напої, сину уваги не приділяв, навчанням не цікавився, фінансово не допомагав. Починаючи з 2011 року свідок відповідача не бачила. Будучи допитаною в якості свідка, [PERSON], пояснила, що є матірю позивачки, а відповідач відповідно приходиться їй колишнім зятем. З часом її стосунки з [PERSON] погіршились, останній вживав алкоголь, наркотичні засоби, на фоні чого почав проявляти агресію на очах у дитини. За час проживання відповідача у місті Комсомольську (Горішні Плавні), останній ніколи не цікавився дитиною, не приділяв належної уваги, не вітав зі святами. У дитини взагалі не збереглися спогади про батька, оскільки вони не спілкувались. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків та дослідивши приєднані письмові докази, судом встановлено наступне. Починаючи з 14.10.2005 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Комсомольського міського суду від 16.12.2011 року (а.с.9). Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини. За наданою суду довідкою (а.с.6) місце проживання неповнолітнього [PERSON] зареєстровано разом із позивачкою у місті Горішні Плавні. Рішенням Комсомольського міського суду від 12.05.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з висновком органу опіки та піклування позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], визнано доцільним (а.с.44-49). Розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Так, у відповідності до ст.ст.150,151 Сімейного кодексу України (далі СК України) первинний і головний обовязок по вихованню дитини покладається на її батьків. Передача дитини на виховання іншим фізичним чи юридичним особам не звільняє батьків від обовязку піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та проживання малолітньої дитини з ними, вправі вимагати повернення дитини до себе. Згідно із частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини тощо. Відповідно до розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними висновками. Проте, як встановлено судом, відповідач [PERSON] свідомо самоусунувся від виконання свого обовязку по вихованню та забезпеченню належного розвитку відносно свого сина. Згідно з матеріалами справи відповідач проживає окремо від дитини, заклад освіти, де навчається [PERSON] не відвідує, розвитком та навчанням сина не цікавиться, батьківські збори та позашкільні заходи не відвідує, зв'язок із вчителем не підтримує. За повідомленням управління охорони здоровя у м.Горішні Плавні від 05.05.2017 року, [PERSON] спостерігається сімейним лікарем за місцем проживання, в разі потреби за медичною допомогою звертається мати дитини (а.с.58). Згідно з наданою [PERSON] ступенів №6 інформацією про виконання сторонами батьківських обовязків, навчанням та вихованням дитини займається позивачка, остання підтримує тісний звязок із навчальним закладом, цікавиться розвитком дитини та її досягненнями у школі, приділяє сину належну увагу та турботу (а.с.47-48). Відповідно до наданого суду висновку психолога за результатами діагностики [PERSON] від 11.05.2017 року (а.с.52), близькими членами родини для дитини є мати, бабуся і дідусь, емоційний контакт із батьком у [PERSON] відсутній. Дитина має надзвичайну прихильність до матері, довіряє їй. Під час зясування в судовому засіданні думки дитини судом встановлено, що [PERSON] бажає проживати разом із матірю. Батько ним не цікавиться і не спілкується, коли востаннє його бачив дитина згадати не змогла. Виходячи із наведених доказів та встановлених судом обставин справи, враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав,

Outcome: approved