Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.02.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 384. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на протязі останніх років спільне життя у сторін погіршилось, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Спільне господарство не ведеться, в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечить інтересам позивача. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просила: розірвати шлюб та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання двох дитини у вигляді 2 000 грн., але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 30.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що 26.02.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 384, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 26.02.2014 р., серії [NUMBER] . За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 05.09.2014 року, серії [NUMBER] . Сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, вважають, що примирення неможливе. Згідно з частиною другою\~статті 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини першої\~статті 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може пред`явити один із подружжя. Згідно зі\~статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~статті 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що вимога позовної заяви про розірвання шлюбу є обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення. Разом з тим, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви щодо стягнення аліментів також підлягають задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ Згідно договору найму від 01.06.2021 року, позивач винаймає квартиру по [ADDRESS] та проживає в ній разом із сином - [PERSON] , [INFO] , за що сплачує орендну плату в сумі 4000 грн. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Однак, як встановлено з матеріалів справи, відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає, син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 даної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (ч. 2\~ст. 12 ЦПК). Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не заперечує проти заявлених вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на утримання спільної дитини, в розмірі по 2 000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430\~ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України\~із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved