Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що за час спільного проживання з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач із сімєю не проживає. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач офіційно не працює. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 500грн. щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і\~ досягнення дитиною повноліття та судові витрати за надання юридичної допомоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, просила суд за обставин, викладених в позові ,стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 50,00 грн. щомісячно і до досягнення сином повноліття та понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 400,00 грн. Просила розгляд справи проводити у її відсутність(а.с.45). Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявились, відповідачем надано суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти зменшених позовних вимог не заперечив (а.с.46). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що у сторін, які перебувають у зареєстрованому шлюбі, народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №700 від 25.08.2016 року, разом із [PERSON], [INFO], проживає та знаходяться на її утриманні та вихованні син [PERSON], [INFO] (а.с.2). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідач не проживає з позивачем однією сімєю,\~ в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.\~ Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязку утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. \~ \~ \~ \~ При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. Згідно ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 50 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до\~ досягнення дитиною повноліття. На підтвердження раніше поданого заперечення до позовної заяви та свого матеріального становища відповідачем надано довідку №2961 від 14.09.2016 року, видану виконкомом Тростянецької селищної ради, згідно якої зазначено, що до складу сім`ї відповідача входить мати [PERSON], [INFO], крім того з довідки №2948 від 14.09.2016 року вбачається, що [PERSON] не працює, здійснює догляд за своєю матір`ю (а.с.21). Відповідно до довідки №692, виданої Тростянецькою ЦРЛ, встановлено, що [PERSON] знаходиться на «Д» обліку(а.с24). Також з відповіді Тростянецького РЦЗ від 19.09.2016 року за №45 встановлено, що [PERSON] на обліку як безробітний в Тростянецькому РЦЗ станом на 20.09.2016 року не перебуває (а.с.41). Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3 , п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно п.1 ст. 18 , п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати посильну допомогу на утримання сина щомісячно і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, повязані з оплатою правової допомоги в сумі 400,00 грн., що підтверджується квитанцією від 25.08.2016 року(а.с.7) та судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved