Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] міської ради Полтавської області\~ про\~ встановлення права власності на 3/8 частки жилого будинку з відповідною частиною господарських та\~ побутових будівель і споруд в порядку набувальної давності, вказавши що відповідно до договору дарування від 16 січня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 125, вона, є власником 5/8 частин жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться в місті Хорол, вулиця Калініна, будинок №13. Згідно з договором купівлі-продажу від 20.03.1965 року, посвідченого нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 560, власником 3/8 частин вказаного жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, є [PERSON], який помер 01 листопада 1985 року в м. Хорол Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] ІІ-КЕ№ 322997. Як зазначає позивач, відповідно до довідок виконкому [PERSON] міської ради від 12.06.2015 року № 2397 та № 2402 у будинку № 13 по вул. Калініна в м. Хорол проживав і був зареєстрований з 23.02.1982 року по день смерті 01.11.1985 року [PERSON]. На день смерті з ним ніхто не проживав і не був зареєстрований. Будинковолодіння по вулиці Калініна, 13 в м.Хорол дійсно мало раніше адресу вул.Калініна, 9 м.Хорол. Позивач вказує, що з повідомлення [PERSON] держнотконтори від 12.06.2015 року № 1109/01-16 слідує, що спадкова справа на майно померлого 01 листопада 1985 року [PERSON] не відкривалась, а згідно представленої нею довідки, виданої [PERSON] міською радою, на час відкриття спадщини [PERSON] проживав один, що означає, що спадщина ніким не була прийнята. Як зазначає позивач, після смерті 01 листопада 1985 року [PERSON] вона, добросовісно заволоділа належними покійному [PERSON] - 3/8 частинами цього домоволодіння і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном по даний час, до частин 1, 4 статті 344 ЦК України. На підставі вищевикладеного позивач прохала визнати за нею, [PERSON], [INFO], за набувальною давністю право власності на 3/8 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться в місті Хоролі, вулиця Калініна, будинок № 13 та належали на праві власності [PERSON], який помер 01 листопада 1985 року в м. Хорол Полтавської області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в позовній заяві прохала розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] міська рада Полтавської області\~ в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, зазначивши, що міська рада позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, з»ясувавши позицію\~сторін, взявши до уваги визнання відповідачем позову, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з інформаційної довідки, виданої Приватним підприємством «Бюро послуг та консультацій» 15 червня 2015 року за № 1740, слідує, що житловий будинок в м. Хорол Полтавської області, по вул. Калініна, буд. № 13, житловою площею 23, 5 кв.м., загальною площею 40, 1 кв.м., вартістю 10 558 гривень, зареєстрований в КП Лубенському МБТІ в книзі № 2 за реєстровим номером 488, за позивачем [PERSON] - 5/8 частин на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] держнотконторою за реєстровим № 125 та за [PERSON] - 3/8 частин на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.1965 року, посвідченого [PERSON] держнотконторою за реєстровим № 560. З довідок виконкому [PERSON] міської ради від 12.06.2015 року № 2397 та № 2402 слідує, що у будинку № 13 по вул. Калініна в м.Хорол Полтавської області проживав і був зареєстрований з 23.02.1982 року по день смерті 01.11.1985 року [PERSON]. На день смерті з ним ніхто не проживав і не був зареєстрований. Будинковолодіння по вулиці Калініна, 13 в м. Хорол дійсно мало раніше адресу вул. Калініна, 9 м. Хорол. З повідомлення [PERSON] держнотконтори від 12.06.2015 року № 1109/ 01-16 (а.с.20) вбачається, що спадкова справа на майно померлого 01 листопада 1985 року [PERSON] не відкривалась, а згідно довідки [PERSON] міської ради, на час відкриття спадщини [PERSON] проживав один, що означає, що спадщина ніким не була прийнята. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Серія І-ПЛ №037923 (а.с.19), виданого на підставі рішення [PERSON] міської ради № 407 від 20.06.2000 року, позивачу [PERSON], належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0834 га, розташована на території м.Хорол Полтавської області, вул.Калініна,13 [PERSON] міської ради, переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Згідно акту комісії [PERSON] міської ради Полтавської області від 12 червня 2015 року (а.с.21), після смерті 01 листопада 1985 року [PERSON] позивач [PERSON] доглядає належні покійному [PERSON] - 3/8 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Хорол Полтавської області, вул.Калініна, 13, тобто фактично добросовісно заволоділа, володіє ними та продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном по даний час. Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п.п. 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Кодексу він набирає чинності з 1 січня 2004 року, а правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. З аналізу вищевказних норм законодавства суд приходить до висновку, що правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном (в тому числі нерухомим) почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися з 01.01.2001 року, тому право на звернення до суду в порядку ст.344 ЦК України з вимогою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю виникло ще 01 січня 2011 року. Оскільки [PERSON], як співвласник жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться в м.Хорол Полтавської області, вул.Калініна, 13, якій належить 5/8 його частин, добросовісно заволоділа чужим майном - 3/8 частинами цього домоволодіння після смерті 01 листопада 1985 року власника [PERSON] і продовжує відкрито, безперервно володіти цим нерухомим майном по даний час, тобто більше десяти років, починаючи з 01.01.2001 року, то у відповідності до частин 1, 4 статті 344 ЦК України набула право власності на 3/8 часток вказаного нерухомого майна за набувальною давністю. Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення своїх прав у іншому порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] міської ради Полтавської області\~про\~встановлення права власності на 3/8 частки жилого будинку з відповідною частиною господарських та\~ побутових будівель і споруд в порядку набувальної давності слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved