Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом про витребування майна та зобовязання вчинити дії до [PERSON] посилаючись на те, що 13.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції у Херсонській області вони зареєстрували і при укладенні шлюбу позивачка обрала прізвище чоловіка. Під час перебування у шлюбі, 28 серпня 2014 року у сторін у справі народився син [PERSON]. З моменту народження дитини позивачка не працює, займається доглядом дитини, яка проживає разом із матірю, а відповідач, на час розгляду справи у суді, проживає окремо. Позивачка бажає у подальшому розірвати шлюб із відповідачем. Також позивачка за рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 18.11.2014 року стягнула з відповідача аліменти на утримання дитини та на своє утримання до досягнення дитиною 3 річного віку. З часу, коли сторони почали проживати окремо - з 18.10.2014 року, відповідач незважаючи на вимоги позивачки про надання у користування дитині належних дитині речей, майно дитини не повертає. 19.11.2014 року позивачка письмово звернулась з вимогою до відповідача у справі про повернення майна дитини, але відповіді від відповідача не надійшло. Позивачка з питанням повернення речей дитини зверталась до органу опіки та піклування, до правоохоронних органів, але дієвих результатів не отримала. Позивачка заявляє, що у відповідача на даний час перебуває майно, що належить дитині, а саме: - дитяче ліжко маятник; - дитячий комплект постільної білизни (подушка, матрац, наволочка, ковдра, підодіяльник, простирадло, балдахін, захисні бокові обшивки для ліжка); - підставка для балдахіна; - 2 подушки та 2 ковдри зеленого та синього кольору; - дитячий конверт синього кольору; - коляска АDАМЕХ (зима - літо) сіро-бірюзового кольору; - дощовик та москітна сітка для каляски; - ванночка зеленого кольору; - матрац паралоновий для ванночки; - комбінезон зимовий блакитного кольору; - самокат дитячий; - 2 комбінезони дитячих: х/б та махровий; - шапка блакитного кольору; - шкарпетки бежевого кольору; - погрімушка. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала у повному обсязі позовні вимоги та просила суд зобов'язати відповідача [PERSON] передати позивачці [PERSON] майно, яке є власністю малолітнього [PERSON], згідно переліку: дитяче ліжко маятник; дитячий комплект постільної білизни (подушка, матрац, наволочка, ковдра, підодіяльник, простирадло, балдахін, захисні бокові обшивки для ліжка); підставка для балдахіна; 2 подушки та 2 ковдри зеленого та синього кольору; дитячий конверт синього кольору, коляска АDАМЕХ (зима - літо) сіро- бірюзового кольору; дощовик та москітна сітка для каляски: ванночка зеленого кольору; матрац паралоновий для ванночки; комбінезон зимовий блакитного кольору; самокат дитячий; 2 комбінезони дитячих: х/б та махровий; шапка блакитного кольору; шкарпетки бежевого кольору; погрімушку та стягнути з [PERSON] на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання відповідач у справі [PERSON] не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник відповідача, на підставі угоди про надання адвокатських послуг [PERSON], позовні вимоги [PERSON] визнав частково, пояснивши, що сімя [PERSON] розпалась через надмірні вимоги матері позивачки щодо матеріального утримання сімї і що сторона відповідача не заперечує про передачу позивачці майна, яке дійсно належить дитині за виключенням дитячої коляски, самокату, які були придбані не сторонами у справі , а іншими особами для іншої онучки батьків відповідача - Маргарити, а не онуці [PERSON]. Крім того дитяча ванночка зеленого кольору була розбита сторонами у справі під час їх сімейної сварки, задовго до виникнення спору щодо майна дитини, під час сумісного проживання подружжя [PERSON]. Всі інші речі мати відповідача у справі принесла у судове засідання і передавала позивачці у справі, однак остання відмовилась їх брати. В судовому засіданні свідки у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] з початку їх сімейного життя проживали у злагоді, готувались до народження дитини, придбаючи необхідні дитині речі, але з вини відповідача стались сімейні сварки, він відмовився навіть поїхати забрати дитину з пологового будинку, тому позивачка деякий час проживала з відповідачем у найманому будинку, а потім змушена переїхати до помешкання матері, залишивши деякі речі дитини у відповідача. Саме ці речі вона вимагає повернути дитині. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, свідків у справі, дослідивши надані у справу докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступного: Згідно ст. 174 СК України майно, придбане батьками або одним із них для забезпечення розвитку, навчання та виховання дитини (одяг, інші речі особистого вжитку, іграшки, книги, музичні інструменти, спортивне обладнання тощо), є власністю дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 176 СК України батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Згідно ч. 2 ст. 14 СК України якщо дитина не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Суд вважає доказаним факт належності народженій у сторін дитині [PERSON] дитячого ліжка маятника, дитячого комплекту постільної білизни (подушка, матрац, наволочка, ковдра, підодіяльник, простирадло, балдахін, захисні бокові обшивки для ліжка); підставки для балдахіна, 2 подушок та 2 ковдр зеленого та синього кольору, дитячого конверту синього кольору, коляски АDАМЕХ (зима - літо) сіро-бірюзового кольору, дощовика та москітної сітки для коляски, комбінезону зимового блакитного кольору, 2 комбінезонів дитячих: х/б та махрового, шапки блакитного кольору, шкарпеток бежевого кольору, та погрімушки на підставі показань позивачки та підтвердження на підставі наданих нею письмових доказів про придбання через інтернет - мережу купівлі продажу товарів, оформлених на імя відповідача [PERSON], а саме дитячої коляски АDАМЕХ (зима - літо), що мало місце 10.07.2014 року та належних до неї аксесуарів, зазначених позивачкою як дощовик та москітна сітка для коляски на суму оголошеної цінності 1600 гривень та 05.07.2014 року дитячих товарів (гігієнічні, по догляду за дитиною, тобто за нетривалий період до народження дитини у сторін у справі (28.08.2014 року), на суму оголошеної цінності 948 гривень, що на думку суду є допустимим і розумним і не викликає сумнівів щодо придбання даних речей саме для народженого 28.08.2014 року сина [PERSON]. Разом із тим, позивачка не довела суду та не надала доказів придбання та належності дитині [PERSON] самокату дитячого, оскільки за показами представника відповідача зазначену річ знайшов батько відповідача під час перебування на роботі у м. Москва як викинутий непотреб та перевіз його до свого помешкання і жодного разу самокат не перебував за місцем проживання сторін під час їх сумісного проживання, тому її вимоги не підлягають задоволенню в цій частині. Також не підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо передачі відповідачем ванночки зеленого кольору та поролонового матрацу для ванночки, оскільки судом встановлено на підставі погодження позивачки про пошкодження зазначеної речі сторонами під час їх сумісного проживання, до виникнення підстав для звернення до суду з означеними позовними вимогами.

Outcome: partial