Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, орган опіки та піклування Адміністрації Заводського району, Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. У своєму позові позивач посилається на те, що 31 січня 2015 року народилася [PERSON], батьком якої значиться [PERSON], а матірю [PERSON]. Позивач є матірю [PERSON] та, відповідно, бабусею [PERSON]. Після народження 31 січня 2015 року дитини, мати [PERSON] почала надмірно зловживати спиртними напоями, провокувала сварки. Відповідач, маючи дитину, могла піти з дому у стані сильного алкогольного спяніння на декілька днів, не цікавлячись, що буде з дитиною. Усі кошти які надавала держава на утримання дитини, вона витратила на утримання дитини, вона витрачала на свої потреби, а саме на алкогольні вироби. Дитина весь час перебувала на її утриманні. З травня 2015 року служба у справах дітей ВК Заводської районної ради у м.Дніпродзержинську ради проводила профілактичну роботу з відповідачем, але результатів дана робота не дала.27 липня 2015 року відповідач у стані алкогольного спяніння покинула дитину та зникла, з цього час по 03 серпня 2015 року дитина знаходилась на її утриманні. З серпня 2015 року дитина була влаштована до КЗ «Дніпродзержинського спеціалізованого будинку дитини Дніпропетровської обласної ради», де дитина перебуває по теперішній час. Із зазначеного часу мати дитиною не цікавиться та жодного разу не відвідувала її у будинку дитини. Відповідач [PERSON] з 2013 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в наслідок вживання каннабоїдів та психостимуляторів, синдром залежності; з 2012 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра з тяжким психічним захворюванням, є інвалідом третьої групи до 05.08.2016 року, періодично вживає алкогольні напої. Вважає, що є усі підстави позбавити відповідачів батьківських прав. Окрім цього, оскільки вона є бабусею дитини [PERSON], [INFO], а тому вважає, що вона має переважне право на призначення її опікуном. Тому, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; призначити [PERSON], [INFO], опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO]; стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь опікуна [PERSON], починаючи з 25 вересня 2015 року та до повноліття дитини; стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь опікуна [PERSON], до повноліття дитини; в силу ст. 367 ЦПК України рішення по справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання; стягнути з відповідачів судовий збір. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалась на обставини викладені в позові, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; призначити [PERSON], [INFO], опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO]; стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь опікуна [PERSON], починаючи з 25 вересня 2015 року та до повноліття дитини; стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь опікуна [PERSON], до повноліття дитини; в силу ст. 367 ЦПК України рішення по справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання; стягнути з відповідачів судовий збір. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивача та вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а також не заперечувала про призначення [PERSON], [INFO], опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів з відповідачів на користь позивача. Не заперечують, що відповідачі не піклується про стан здоровя дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, самоусунулись від виконання обовязків по вихованню та утриманню дитини, не цікавляться її долею. Представник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та вважав, що є усі підстави для задоволення позову. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, надали суду заяви, у які не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Вислухавши позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, представника прокуратури, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, яке видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 20 лютого 2015 року, актовий запис № 138, де зазначено, що батьками малолітньої дитини є відповідачі. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], була залишена відповідачам із позивачем [PERSON] за адресою: Дніпропетровської області, м.Дніпродзержинськ, вул.Леонтовича, буд. № 101, що вбачається з матеріалів справи. Як вбачається з направлення заступника начальника служби у справах дітей [PERSON] від 27.07.2015 року № 844/12 малолітня дитина [PERSON], [INFO], була направлена на тимчасове влаштування до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради, як дитина яка залишилась без батьківського піклування. Згідно довідки, яка видана головним лікарем КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради [PERSON] від 30.09.2015 року № 755, що дитина [PERSON], [INFO], поступила по заяві прабабусі [PERSON], у звязку з тим, що залишилась без батьківського піклування, та за весь час перебування малолітньої дитини у будинку дитини її відвідували прабабуся [PERSON] та бабуся [PERSON], мати та батько дитини жодного разу свою доньку у будинку дитини не відвідали. Як вбачається з довідки від 02.09.2015 року № 1594/03/04, яка видана Головним лікарем Комунального закладу «Дніпродзержинська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради, відповідач [PERSON], [INFO], з 2012 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з тяжким психічним захворюванням, є інвалідом третьої групи до 05.08.2016 року, дієздатним. З 2013 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в наслідок вживання каннабіоїдів та психостимуляторів, синдром залежності. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до висновків органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району від 06 листопада 2015 року та 27 січня 2016 року, встановлено, що син позивача відповідач [PERSON] перебував у незареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого у січні 2015 року народилася донька [PERSON]. В порушення вимог ст.150 Сімейного Кодексу України батьки дитини не виконують обовязків по вихованню, лікуванню та утриманню дитини взагалі. Бабуся дитини позивач по справі [PERSON] бажає встановити опіку над дитиною та вона може виконувати функції по вихованню дитини. Тому, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні до малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та таким, що відповідатиме інтересам дитини. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] повністю самоусунулися від виконання своїх батьківських обовязків, не займається вихованням своєї малолітньої дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надають, а тому вимоги позивача про позбавлення їх батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.234 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно до ст. 244 Сімейного Кодексу України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є бабусею дитини [PERSON], [INFO], та мамою відповідачу [PERSON], [INFO], та відповідно до висновку від 27 січня 2016 року орган опіки та піклування Адміністрації Заводського району вважає доцільним передати малолітню [PERSON], [INFO], під опіку бабусі [PERSON]. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, визначено, що особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO], встановлення опіки та стягнення аліментів, підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, а також щодо вимог про стягнення аліментів на користь держави.

Outcome: approved