overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, який мотивувала тим, що вона має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі [PERSON] Однак, на даний час [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, через що просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Вказала, що позов підтримує і просила його задоволити. Відповідач також в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності. Надав письмові заперечення проти позову де вказує, що позов визнає частково, так як на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина, на утримання якої він сплачує аліменти. До того ж, він в даний час ніде не працює. Щодо розміру стягуваних з нього аліментів - згоден сплачувати 1/6 частину всіх видів свого доходу до досягнення сином повноліття. За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами. Вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини стягуються з них в судовому порядку, згідно ст.181 СК України п.3 у частці від доходу її батька (матері). Суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів своїх доходів на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує, що у відповідача, окрім неповнолітнього сина [PERSON], на утриманні перебуває ще й інший неповнолітній син [PERSON], [INFO]. [PERSON] на даний час ніде не працює, але є працездатним, а отже й має реальну можливість працювати та надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. У відповідності до вимог ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. До того ж, згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача й судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із спільною заявою, в якій прохає надати їй право на шлюб з [PERSON] до досягнення шлюбного віку. Заявлені вимоги мотивує тим, що вагітна від [PERSON], вони мають взаємне почуття любові, бажають створити сім'ю та зареєструвати шлюб. У зв'язку із тим, що наразі заявниця не досягла шлюбного віку, прохає суд надати їй дане право в порядку ст.23 Сімейного кодексу України. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи заявниця [PERSON], заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та представник органу РАЦС до суду не з'явились. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись на адресу суду із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності, заявницею вимоги підтримані у повному обсязі, заінтересовані особи проти задоволення заяви заперечень не надали. Дослідивши приєднані до справи письмові докази та встановивши всі обставини справи, суд звертає увагу на наступне. За нормами ст.ст.22,23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, тобто особи, яким на день реєстрації шлюбу виповнилось вісімнадцять років. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, дане право їй може бути надано за рішенням суду, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у м.Комсомольську, що підтверджується копією паспорта заявниці (а.с.4). Тобто, на момент розгляду справи [PERSON] досягла сімнадцятирічного віку. За повідомленням Горішньоплавнівської міської лікарні (а.с.24) [PERSON] перебуває на обліку по вагітності у жіночій консультації з 07.09.2016 року, термін вагітності складає 9 тижнів. Відповідно до роз'яснень, що містяться у Постанові № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Разом із тим, право на звернення до суду із заявою про надання права на шлюб має виключно особа, що досягла шістнадцятирічного віку. Згідно з поясненнями заявниці [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні від 27.09.2016 року, останні мають взаємні почуття любові, бажають створити сім'ю та зареєструвати шлюб, невдовзі у них народиться спільна дитина. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні від 27.09.2016 року проти задоволення заяви не заперечувала, та пояснила, що її донька та [PERSON] вже тривалий час мають стосунки і бажають створити сім'ю. З огляду на викладене, враховуючи, що заявниця досягла віку, з якого законом надано право на звернення до суду із вказаною заявою, встановлення такого факту відповідає її інтересам, оскільки вони мають намір спільно проживати, разом виховувати спільну дитину та бажають зареєструвати з [PERSON] шлюб, суд вважає, що заявлена [PERSON] вимога підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із указаним позовом, в якому зазначила, що 17.04.2007 року між нею та ВАТ КБ Надра (правонаступником якого є ПАТ Комерційний банк Надра) був укладений Договір поруки №17/04/2007/840-Н/193/1, за яким позивач поручалась перед банком за виконання [PERSON] своїх зобов'язань за Договором кредиту №17/04/2007/840-Н/193 від 17 квітня 2007 року. Згідно змісту позову, в лютому 2016 року від відповідача [PERSON] позивачу стало відомо про те, що 17 червня 2008 року між відповідачами було укладено додаткову угоду до кредитного договору №17/04/2007/840-Н/193 від 17 квітня 2007 року, відповідно до якої був збільшений строк кредитування та строк повернення кредиту: замість 16 квітня 2027 року строк збільшився до 16 квітня 2037 року. [PERSON] вказує, що такі зміни відбулись без її письмового погодження, а тому є незаконними. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 559 ЦК України, позивач просить визнати припиненим договір поруки №17/04/2007/840-Н/193/1 від 17 квітня 2007 року. В судове засідання позивач та її представник не зявились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та представник ПАТ Комерційний банк Надра в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Від представника ПАТ КБ Надра надійшли письмові заперечення на позов, у яких останній просив відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із указаним позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просила суд поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 частину із 51/100 часток будинку, розташованого за адресою: м. Житомир, проїзд Кароля Гейнча, 9/10; визнати депозитні вклади по договорам в ПАТ «Дельта Банк» №006-05706-030614 та ПАТ «[PERSON] Стандарт» №039103779 в національній валюті спільно нажитим майном подружжя; визнати за позивачем в рахунок поділу майна право власності на 1/2 частину депозитних банківських вкладів в ПАТ «Дельта Банк» (договір №006-05706-030614) та ПАТ «[PERSON] Стандарт» (договір №039103779). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21 травня 2009 року між сторонами у справі було розірвано шлюб. Під час шлюбу, сторонами 31.03.2005 року разом за рахунок спільних коштів, було придбано частину будинку за адресою: м. Житомир, проїзд Кароля Гейнча 9/10. Крім того [PERSON] зазначила, що нею та відповідачем у період перебування у шлюбі зроблені вклади у ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «[PERSON] Стандарт» на навчання спільних дітей, які в подальшому переукладались на нові терміни. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Додав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 2001 по 2009 роки. Самі перші договори банківських вкладів були укладені ще в 2003-2004 роках, а вклади складались із спільно зароблених коштів. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із указаним позовом, в якому просила виділити їй та відповідачу по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває в шлюбі із [PERSON] та позивачем 16 серпня 2016 року була подана позовна заява про розірвання шлюбу. Крім того [PERSON] зазначає, що в період шлюбу у вересні 2010 року за спільні кошти вона із відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 09 вересня 2010 року придбали квартиру [ADDRESS], яка являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 05.11.2013 року перебуває з відповідачем - [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Зазначила, що вони з відповідачем спочатку їхнього подружнього життя жили непогано, однак з часом чоловік змінив своє ставлення до неї. Після народження дитини, почав ображати її, принижувати, піднімати на неї руки. Також він не має батьківського ставлення до дитини, не допомагає позивачці. Сторони з 27.06.2015 року проживають окремо. Відповідач не займається вихованням дитини, не надає коштів на її утримання. Оскільки їй одній важко утримувати дитину, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] у обґрунтування позову посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, згідний на його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 05.11.2013 року відомо, що сторони, а саме: [PERSON] у подальшому [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.11.2013 року (актовий запис № 4) у виконавчому комітеті Солянуватської сільської ради Старосамбірського району Львівської області. (а.с. 2). Із копії свідоцтва серія [NUMBER] від 03.04.2014 року про народження [PERSON], [INFO], відомо, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Однак, сторони не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дитину, а тому згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу відповідача. Ураховуючи наведене, є підстави присудити з відповідача у користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту подачі позовної заяви і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 23.02.2013 року перебуває з відповідачем - [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Зазначила, що відповідач не надає коштів на утримання дитини. Неповнолітня дочка проживає з нею і перебуває виключно на її утриманні. Вона самостійно, за особисті кошти, здійснює необхідні витрати по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини. Оскільки їй одній важко утримувати дитину, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] у обґрунтування позову посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, згідний на його задоволення. Додатково пояснив, що після того як вони з дружиною почали проживати окремо, він в перший місяць надав їй матеріальну допомогу на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 29.03.2015 року відомо, що сторони, а саме: Супик у подальшому [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.02.2013 року (актовий запис № 31) у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області. (а.с. 3). Із копії свідоцтва серія [NUMBER] від 05.11.2013 року про народження [PERSON], [INFO], відомо, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 4). Згідно копії довідки від 14.07.2015 року № 541 виданої ЖЕК № 1 м. Самбора, відомо, що [PERSON] проживає без реєстрації у квартирі батьків з дочкою [PERSON], 2013 року народження. ( а.с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Однак, сторони не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дитину, а тому згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу відповідача. Ураховуючи наведене, є підстави присудити з відповідача у користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту подачі позовної заяви і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і просила визнати безвісно відсутнім свого чоловіка [PERSON] Свою заяву обґрунтовувала тим, що він був зареєстрований в [INFO], але разом з нею постійно проживав [INFO]. На початку 1995 року [PERSON] поїхав на заробітки до Російської Федерації, у 1999 році він телефонував та повідомив, що збирається додому, але так жодного разу і не приїхав та про своє місце знаходження не повідомляв. В кінці 90-х років заявник зверталася до органів внутрішніх справ з питанням розшуку чоловіка, однак встановити його місцезнаходження не вдалося. На даний час жодних відомостей про [PERSON] немає та його місце знаходження невідоме. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявниці для розірвання шлюбу та розпорядження нерухомим майном. У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала. Заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та інші письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження (а.с. 7) 19.07.1980 року заявник в справі та [PERSON] уклали шлюб. Відповідно до копії паспорта [PERSON] (а.с. 5-6) останній зареєстрував своє місце проживання в [INFO]. Однак з листів Князівської сільської ради Путивльського району Сумської області та доданих копій записів з погосподарських та будинкових книг вбачається, що [PERSON] з 17.07.1980 року зареєстрований в [INFO], але за місцем реєстрації не проживає, а вибув до м. Путивль (а.с. 33-37). Факт проживання [PERSON] саме в цьому місці підтвердили і допитані свідки. Так, свідок [PERSON] суду повідомила, що проживає по сусідству з заявником, і їй відомо, що остання разом з чоловіком проживала [INFO]. Останній працював у школі, а під час канікул їздив на заробітки, з яких не повернувся. Близько 20 років його місцеперебування невідоме. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її батьком, приблизно в 1995 році він поїхав на заробітки до Російської Федерації, один раз прислав гроші, потім надіслав листа про те, що знайшов роботу. Після цього ніяких звісток від нього не надходило, його місцеперебування невідоме. Факт відсутності за місцем проживання підтверджується і комісійним актом від 26.08.2015 року, в якому зазначено, що [PERSON] по вул. Островського, 32/2 в м. Путивль не проживає з 1995 року по теперішній час (а.с. 15). З довідки Путивльського РВ УМВС України в Сумській області від 20.08.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], в розшуку не перебуває. Відповідно до ч.1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, що має для заявника юридичне значення, позаяк дає право на припинення шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і просить визнати наказ №41а від 04.03.2013 року «Про звільнення з роботи» незаконним в частині звільнення [PERSON] з посади спеціаліста з обслуговування клієнтів Одеського відділення №4 ПАТ «Ідея Банк» на підставі п.2 ст.41 КЗпП України; поновити [PERSON] на посаді спеціаліста з обслуговування клієнтів Одеського відділення №4 ПАТ «Ідея Банк»; стягнути з ПАТ «Ідея Банк» м. Львів на користь [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 04.03.2013 року по день постановлення рішення; стягнути з ПАТ «Ідея Банк» м. Львів на користь [PERSON] моральну шкоду у сумі 5000,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що наказом голови правління ПАТ «Ідея Банк» від 04.03.2013 р. № 41а [PERSON] була звільнена з посади спеціаліста з обслуговування клієнтів Одеського відділення №4 ПАТ «Ідея Банк», відповідно до п.2 ст.41 КЗпП України на підставі результатів розслідування робочої групи від 27.02.2013 року, за винні дії, які призвели до втрати довір'я банку. З даним наказом позивач не згодна, оскільки відповідно до вимог п.2 ст.41 КЗпП України, втрата довіри може бути обумовлена лише винними діями працівника, які він зробив усвідомлено або з необережності, що дає підставу роботодавцю не довіряти такому працівникові. Позивач не була ознайомлена з результатами розслідування робочої групи, з огляду на що обґрунтованість висновку власника про втрату довіри до неї не підтверджена доказами. Крім того, ніяких актів, які б свідчили про порушення [PERSON] умов трудового договору не складалося. Порушень трудової дисципліни за час роботи в банку [PERSON] не допускала. Позивач вважає, що за час вимушеного прогулу середній заробіток з дня звільнення по день ухвалення рішення складає 24875,76 грн. (104,52 грн. * 238 робочих дня = 24875,76 грн.) Розмір відшкодування моральної шкоди, яка спричинена їй неправомірними діями керівництва банку позивач оцінює в 5000 грн. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, якою позовні вимоги довірителя підтримала, просила їх задовольнити та закінчити розгляд справи за відсутності позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив розглянути справу за відсутності представника відповідача,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і просить визнати припиненим зобовязання за договором поруки від 03.03.2008 року. При цьому позивач посилається на те, що 03.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки на забезпечення кредитного договору № СМ-SМЕ507/017/2008 від 03.03.2008 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк. Термін виплати по основному зобовязанню настав 21.09.2009 року, однак до 2013 року ніяких вимог до позивача стосовно зазначеного кредиту банк не виставляв. Проте в 2013 році до суду звернулось ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Позивач вважає, що таким чином порушені його законні права та інтереси як поручителя, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, якою позов підтримав, просив задовольнити та закінчити розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час слухання справи був повідомлена. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає позов [PERSON] обґрунтованим і доведеним. При цьому суд виходить з наступного. 03.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки на забезпечення кредитного договору № СМ-SМЕ507/017/2008 від 03.03.2008 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк. Термін виплати по основному зобовязанню настав 21.09.2009 року, однак до 2013 року ніяких вимог до позивача стосовно зазначеного кредиту банк не виставляв. Проте в 2013 році до суду звернулось ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до ч.2 ст. 555 ЦК України поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не повязані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав всій борг. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Таким чином, суд робить висновок, що шестимісячний строк предявлення вимоги до позивача, сплив 21.03.2010 року, а тому зобовязання [PERSON] за договором поруки від 03.03.2008 року є припиненими.

Outcome: approved