Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про припинення права [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS], визнання за нею права на 1/3 частку цієї квартири, виплату [PERSON] 72000 грн., внесених на депозитний рахунок суду та зобов»язання відповідача знятися з реєстрації у вказаній квартирі. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що з 09 серпня 2002 року по 08 травня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 06 грудня 2007 року вони придбали квартиру [ADDRESS]. Квартира перебуває у спільній частковій власності її, [PERSON], її неповнолітнього сина [PERSON] та відповідача [PERSON] 11.10.2011 року Славутським міськрайонним судом визнано мирову угоду, укладену між нею та відповідачем, відповідно до умов якої протягом тридцяти днів з моменту затвердження угоди вона сплачує на користь [PERSON] 9000 доларів США, що становить 72000 грн., а останній зобов»язується відчужити на її користь 1/3 частину вищевказаної квартири. Відповідач злісно ухилявся від виконання умов мирової угоди, а 13 червня 2013 року звернувся в суд з позовом про усунення перешкод в користуванні квартирою та про виділ 1/3 частки в квартирі. В кінці судового розгляду представник відповідача змінив позовні вимоги і запевнив, що виконає умови мирової угоди. Тому 17 січня 2014 року вона внесла на депозит суду 72000 грн. Однак в послідуючому представник відповідача повідомив, що у нього відсутні повноваження на виконання обов»язків по мировій угоді. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві і додатково пояснила, що вона виконала умови мирової угоди, сплатила відповідні кошти. Відповідач жодного дня в спірній квартирі не проживав, має іншу сім»ю, з якою мешкає в Російській Федерації, до м. Славути не з»являється та не бажає відчуджувати на її користь належну йому частку в квартирі. Тому просить задоволити позов. Представник позивачки адвокат [PERSON] підтримав позов і пояснив, що частка [PERSON] в спірній квартирі є незначною, спільне володіння і користування цією квартирою неможливе, оскільки сторони розірвали шлюб у 2009 році. Відповідач проживає з іншою сім»єю і забезпечений житлом. Позивачка виконала умови мирової угоди та внесла на депозитний рахунок кошти в розмірі 72000 грн., тому у відповідності до ст.365 ЦК є передбачені законом підстави для задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, про що свідчить відповідна поштова розписка, однак в судове засідання не з»явився і не повідомив про причини неявки. Відповідачу направлялася судова повістка на адресу, зазначену у позовній заяві, однак повернулася до суду із поштовою відміткою «по закінченню терміну зберігання». У відповідності до ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. Таким чином згідно ч.5 ст.76 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про день і час розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Так судом встановлено і не оспорюється сторонами, що позивачка, її неповнолітній син [PERSON] та відповідач 06 грудня 2007 року придбали у рівних частках квартиру [ADDRESS]. 10 грудня 2007 року відповідно до вимог закону за ними було зареєстровано право власності на цю квартиру. Ухвалою Славутського міськрайсуду від 11 жовтня 2011 року визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], відповідно до умов якої [PERSON] протягом тридцяти днів з моменту затвердження угоди сплачує на користь [PERSON] 9000 доларів США, що становить 72000 грн. як компенсацію 1/3 частини квартири [ADDRESS], а [PERSON] зобов»язується відчужити на користь [PERSON] 1/3 частину вищевказаної квартири. Таким чином на момент звернення до суду та на даний час існує рішення суду, що набрало законної сили та яким визначено право та обов»язки сторін в спірних правовідносинах. Із пояснень позивачки вбачається, що відповідач ухилявся від виконання умов мирової угоди і лише в січні 2014 року на пропозицію його представника вона внесла на депозит суду 72000 грн. в рахунок виконання умов угоди. Однак в подальшому угода зі сторони [PERSON] його представником виконана не була. В послідуючому позивачка звернулася до суду за захистом своїх інтересів з позовом про припинення права власності відповідача на належну йому 1/3 частину спірної квартири на підставі ст.365 ЦК України. Ст. 365 ч.1 ЦК України передбачені підстави припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, а ч.2 ст.365 ЦК України передбачена умова, за якої суд постановляє рішення про припинення особи на частку у спільному майні - попереднє внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивачкою 17 січня 2014 року внесено на депозит суду 72000 грн., призначенням платежу є позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом, що стверджується копією квитанції від 17 січня 2014 року. [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] стверджують, що саме ця сума повинна бути передана відповідачу як компенсація вартості його частки в квартирі, оскільки була обумовлена сторонами під час укладання мирової угоди та відповідає затратам [PERSON] на придбання квартири. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак його представник подавав до суду зустрічний позов про стягнення в рахунок компенсації 1/3 частини квартири в розмірі 108000 грн. Зазначену позовну заяву ухвалою суду від 02.07.2014 року було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків і сплати судового збору. В зв»язку з невиконанням вимог цієї ухвали зустрічний позов був повернутий позивачу ухвалою суду від 06.10.2014 року. Вказане підтверджує, що між сторонами існує спір про вартість 1/3 частини квартири, належної відповідачу. Суд вважає, що позивачкою та її представником не надано об»єктивних доказів дійсної вартості частки відповідача у спірній квартирі. Також суд не може прийняти до уваги домовленість сторін про вартість частки [PERSON] в квартирі станом на момент укладення мирової угоди в розмірі 72000 грн., оскільки на даний час розглядається новий позов, заявлений з інших підстав і предметом доказування відповідно до ст.365 ч.2 ЦК України є вартість частки в спірному майні. Таким чином відсутні передбачені законом підстави для виплати [PERSON] коштів в розмірі 72000 грн., внесених позивачкою на депозитний рахунок суду та для задоволення позову.

Outcome: dismissed