Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, шлюб між ними розірвано, донька перебуває на утриманні матері. Відповідач сплачує аліменти на утримання доньки в розмірі 500 гривень щомісячно. Розмір аліментів на даний час є занадто низьким, не забезпечує належного матеріального утримання доньки. Враховуючи що позивач не працює, отримує пенсію по інвалідності, відповідач офіційно не працює, періодично їздить на роботу за кордон та має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі, просить збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати з останнього в користь позивачки на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. [PERSON], до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримала повністю, просить задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, в порядку ч.8 ст. 128, ч.9 ст.130 ЦПК України, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Подав заперечення на позовну заяву, зазначив що не заперечує проти надання доці матеріальної допомоги, періодично дає кошти на придбання одягу, купив планшет, згідний сплачувати аліменти в розмірі 700 гривень щомісячно на утримання доньки. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ст. ст. 211, 247 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено що сторони перебували у шлюбі з 06.02.2008 року. [INFO] року у них народилася донька [PERSON], що підтверджується Свідолцтвом Серії [NUMBER] від 03.09.2008 р., про що зроблено актовий запис № 58. На підставі рішення Буського районного суду від 01.02.2016 року, шлюб між сторонами розірвано. Згідно рішення Буського районного суду Львівської області від 26.01.2016 р., з [PERSON] в користь позивачки стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи з 23.12.2015 року, до повноліття дитини. Згідно положень ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі і (або) натуральній формі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року діючої в Україні з 27.09.1991року, держави учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Судом встановлено, що стан здоров'я позивачки, матеріальне становище, які були на час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів - не змінились, вона не працює, є інвалідом третьої групи. Донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, періодично їздить на роботу за кордон, інших осіб на своєму утриманні немає, у шлюбі з іншою особою не перебуває, крім того позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 700 гривень, зобов'язується в подальшому такі сплачувати. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що обставини, передбачені ст. 192 СК України, які є підставою для збільшення розміру аліментів, а саме: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я сторін та інші суттєві обставини, врахувавши матеріальний стан сторін, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, необхідно збільшити розмір аліментів, стягувати з відповідача в користь позивачки на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, отже такі слід стягувати з 26.03.2018 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved