Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2008 року по жовтень 2017 року у сумі 6 990 грн 02 коп. Свої вимоги мотивувала доводами про неналежне виконання відповідачем аліментних зобов'язань, внаслідок чого утворилась значна заборгованість по сплаті аліментів на утримання їх спільної доньки, і на відповідача має бути покладена відповідальність за неналежне виконання зобов'язань у вигляді неустойки. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позові, пояснили, що від шлюбу з відповідачем позивач має доньку, на утримання якої згідно з рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти, однак свої зобов'язання він належним чином не виконував: аліменти сплачував нерегулярно, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах державного виконавця, чим ставив позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що заборгованості по аліментах у нього не має, пояснив, що з 2007 року у ті періоди, коли вони з позивачем проживали разом він віддавав позивачу всі свої заробітки, а коли проживали окремо він платив аліменти в повному обсязі. Так, аліменти утримувалися у ті періоди, коли він працював, - з його заробітної плати, а також він платив аліменти безпосередньо позивачу, про що свідчать надані ним розписки, при цьому частина розписок не збереглась. А з грудня 2015 року донька постійно проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні. Пізніше судовим рішенням також було визначено місце проживання дитини разом з відповідачем (батьком). Незважаючи на це, донька залишається зареєстрованою з матір'ю. Вважає, що стягнення з нього неустойки призведе до погіршення матеріального становища його та дитини, яка з ним зараз проживає та яку він утримує. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22.10.2007 у цивільній справі № 2-2806-07, крім іншого, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки сторін - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 26) Поясненнями сторін в судовому засіданні, дослідженими розписками та розрахунками заборгованості по аліментах у боржника [PERSON] по виконавчому листу № 2-2806 від 22.10.2007р., довідкою державного виконавця № 1466 від 01.03.2018р., наданими Шосткинським міськрайонним відділом державної виконавчої служби підтверджується, що відповідач сплачував аліменти на утримання доньки нерегулярно та не в повному обсязі (а.с. 4-5, 14, 17-19, 21-25, 42-47). При цьому, судом при зіставленні даних, що містяться у розрахунку заборгованості по аліментах, із розписками про отримання аліментів /а.с.17-19, 21-25/, встановлено, що державним виконавцем не враховано сплату аліментів за січень 2014р., сплата яких підтверджується розпискою від 22.01.2014р. /а.с. 18/, листопад 2014р., сплата яких підтверджується розпискою від 07.11.2014р. /а.с. 22/, грудень 2014р., сплата яких підтверджується розпискою від 26.12.2014р. /а.с. 24/, березень 2015р., сплата яких підтверджується розпискою від 15.03.2015р. /а.с. 23/ та травень 2017р., сплата яких підтверджується розпискою від 14.06.2017р. /а.с. 25/. При цьому, судом не приймаються до уваги доводи представника позивача про те, що вказані розписки не мають доказового значення, оскільки з них не можливо з'ясувати за що, були отримані позивачем ці кошти, оскільки у кожній із вказаних розписок чітко зазначено, що ці кошти на сплату аліментів за відповідний місяць. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1, 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як зазначалося вище, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки, разом з тим в судовому засіданні встановлено, що з кінця грудня 2015 року донька постійно проживає з батьком. Вказане підтверджується як довідкою ТОВ «Харківенергоремонт» від 07.06.2017 № 523, так і поясненнями сторін . Крім того, рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 02 грудня 2016 у справі № 589/2475/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, залишеним ухвалою Апеляційного суду Сумської області 17.02.2017р. без змін (які наявні в загальному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень), місцем проживання дитини сторін визначено місце проживання її батька - відповідача по справі. Відповідно до ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зважаючи на вищезазначене, враховуючи, що дитина проживає з батьком з кінця грудня 2015 року і знаходиться на його утриманні, суд,

Outcome: partial