Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації - про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що її донька [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 06 грудня 2005 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], яким з моменту розірвання шлюбу проживав зі своє матір'ю [PERSON]. [INFO] померла [PERSON]. Позивач зазначає, що починаючи з самого народження сина [PERSON], [INFO], [PERSON] свої батьківські обов'язки не виконує, про стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток свого сина [PERSON] не піклується, участі у вихованні не бере, жодного разу не відвідав свого сина за місцем його постійного проживання та навчання у СЗШ № 222 Святошинського району м. Києва. Також позивач зазначала, що з моменту розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON], тільки позивач та її покійна донька займались вихованням [PERSON], [INFO]. Проте, 06 квітня 2015 року [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], [INFO], померла, в зв'язку з чим позивач має бажання оформити опіку над неповнолітнім онуком. В зв'язку із зазначеним позивач просила суд: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]; - призначити [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, відповідач про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направили, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи в якій також зазначили, що при вирішенні справи по суті просять суд врахувати Подання про призначення опікуна для малолітнього [PERSON], 2004 р.н. №107-9417/40 від 15. 12. 2015 року. Третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направили, надавши до суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] № 108-21020/01 від 04. 12. 2015 року. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до висновку, що позов піддягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Встановлено, що 06 грудня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Вбачається, що від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], [INFO], яким з моменту розірвання шлюбу проживав зі своє матір'ю [PERSON] Позивач [PERSON] є бабусею [PERSON], [INFO]. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Позивач при зверненні до суду з позовом зазначала, що починаючи з самого народження сина [PERSON], [INFO], [PERSON] свої батьківські обов'язки не виконував, про стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток свого сина [PERSON] не піклується, участі у вихованні не бере, жодного разу не відвідав свого сина за місцем його постійного проживання та навчання у СЗШ № 222 Святошинського району м. Києва. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON], тільки позивач та її покійна донька займались вихованням [PERSON], [INFO]. Так як, 06 квітня 2015 року [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], [INFO], померла, позивач має бажання оформити опіку над неповнолітнім онуком, в зв'язку з чим позивач просила суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне. В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати їх до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В процесі розгляду справи, представником третьої особи до суду було надано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] № 108-21020/01 від 04. 12. 2015 року, який міститься в матеріалах справи. З урахуванням викладеного вище, зважаючи на те, що судом при розгляді справи встановлено, що відповідач по справі [PERSON] свої батьківські обов'язки по відношенню до сина [PERSON], 2004 р.н. не виконував, про стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток свого сина [PERSON] не піклується, участі у вихованні не бере, жодного разу не відвідав свого сина за місцем його постійного проживання та навчання у СЗШ № 222 Святошинського району м. Києва, з урахуванням наявного в матеріалах справи Висновку Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації № 108-21020/01 від 04. 12. 2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], суд вважає вимогу позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], 2004 року народження, обґрунтованою, доведеною та такою що підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про призначення її опікуном над неповнолітнім [PERSON] 2004 року народження, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 63 Цивільний кодекс України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. В процесі розгляду справи представником третьої особи до суду було надано Подання Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації №107-9417/40 від 15. 12. 2015 року про призначення опікуна для малолітнього [PERSON] громадянку [PERSON] Зважаючи на викладене, з урахуванням наявних в матеріалі справи доказів, суд вважає вимогу позивача про призначення її опікуном над неповнолітнім [PERSON], 2004 року народження такою, що відповідає інтересам малолітнього [PERSON], а тому вказана вимога також підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, у відповідності з вимогами ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved