Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Запоріжжяз позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.06.2016 року справу за підсудністю передано на розгляд Ленінському районному суду м.Запоріжжя. Ухвалою Ленінського районного судум.Запоріжжя від 06.07.2016 року вказана цивільна справа прийнята до провадження судді Нікітенко Н.П. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2016 року у зв'язку із закінченням повноважень судді Нікітенко Н.П., справу було прийнято до провадження судді Ісакова Д.О. та призначено до розгляду. В позові позивачка зазначила, що з 10.09.2005 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після народження сина [PERSON], [PERSON] одразу пішов із сім'ї. На підставі заочного рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.06.2015 року (справа №336/3522/15-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка з дітьми проживає окремо від відповідача, діти перебувають на повному її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач не приймає участі у вихованні дітей, аліментів не сплачує, не надає жодної матеріальної допомоги, не спілкується та не бачиться з дітьми. Впродовж 5 років відповідач у справі повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, таким чином позивачка вважає, що відповідач усунувся від виконання батьківських обов'язків, а тому була вимушена звернутись до суду із вказаним позовом в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі, просив суд відмовити у їх задоволенні, справу розглядати без його участі. Третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району свої листом від 09.06.2016 року за №01-13/369 просила суд розглянути вказану справа без участі їх представника, вважала за можливе приймати рішення на розсуд суду, додатково повідомивши, що питання надання висновку органу опіки та піклування про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав розглядаються на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради за місцем реєстрації відповідача. Третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей. Представник позивача адвокати [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2005 року по 23.06.2015 року, що підтверджується заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.06.2015 року №336/3552/15-ц (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.2007 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с.11) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.2013 року, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.12) Згідно свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 07 липня 2017 року, виданого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с.222) Відповідно до довідки НЖК «Глобус» від 01.02.2016 року, [PERSON], разом з дітьми [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] зареєстровані та постійно проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до паспорту позивача [PERSON], вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно акту обстеження умов проживання, виданого відділом по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей, 25.03.2016 року було проведено обстеження умов проживання неповнолітніх дітей за адресою: [ADDRESS], умови проживання добрі та повністю відповідають необхідним стандартам (а.с.54). Також суду надана довідка №15, яка була видана директором Запорізькогонавчально-виховного комплексу №19 від 08.02.2016 року про те, що [PERSON], [INFO] є ученицею 2-А класу ЗНВК №19. Вказана довідка була засвідчена і класним керівником дитини - [PERSON], яка вказала, що батько [PERSON] ніколи не приходив до школи та не приймав участі у вихованні доньки. Всі організаційні та фінансові питання вирішує мати дитини - [PERSON] (а.с.13). Згідно аналогічної довідки №14, яка була видана директором Запорізького навчально-виховного комплексу №19 від 08.02.2016 року про те, що [PERSON], [INFO] є вихованцем ЗНВК №19 з серпня 2015 року. Вказана довідка була засвідчена і вихователем дитини - [PERSON], яка вказала, вихованням та організаційними питаннями займається виключно мати дитини - [PERSON] (а.с.14). Згідно свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] виданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району від 04.04.2013 року, власниками квартири [ADDRESS], в рівних долях є - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до заочного рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16.12.2015 року №335/8342/15-ц, [PERSON] було надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України разом з дітьми [PERSON] та [PERSON], без згоди батька [PERSON] Вказані вище документи підтверджують посилання позивачки на те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків та жодним чином не приймає участі в житті дітей. Договором про сплату аліментів на дитину, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Швецовою О.С. від 23.10.2013 року за р.№2630, встановлено обов'язок батька - [PERSON] перераховувати щомісячно аліменти у розмірі 1000 гривень на кожну дитину, а також приймати участь у додаткових витратах за потреби. (а.с. 21). Із наданих відповідачем документів, підтверджуючих перерахування грошових коштів на ім'я позивачки, не вбачається добросовісності виконання умов договору про сплату аліментів, оскільки вказані перекази, по-перше не носять систематичний порядок, по-друге частина наданих суду документальних копій переказів виконувалась батьком відповідача - дідусем дітей [PERSON], крім цього жодний з документів не містить інформацію про призначення платежу (а саме сплату аліментів), у зв'язку з чим судом не може бути розцінене як доведений факт належного виконання обов'язку зі сплати аліментів відповідачем. Відповідно до висновку щодо розв'язання спору, наданого Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району № 05/01-27/0405 від 17.05.2018 року вбачається, що районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, провела засідання комісії з питань захисту прав дитини та прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки останній належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітніх дітей, права і інтереси яких повинні бути захищенні у встановленому законом порядку, з метою захисту їх прав і інтересів. Крім того, відповідно до висновку спеціаліста-психолога від 11.04.2018 року, за результатами проведеного психологічного обстеження, зроблені висновки про те, що [PERSON] відчуває негативні емоційні переживання до біологічного батька, пов'язані з образою, що він кинув їх з мамою, [PERSON] до біологічного батька ставиться нейтрально, як до чужої людини, якої він ніколи не бачив. Обидві дитини своїм батьком вважають [PERSON]. Також у висновку зазначено, що [PERSON] проживає разом з дітьми - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Умови для проживання дітей створені належним чином. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається із абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оскільки батько дитини - [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків, суд вважає, що діти повинні залишитись із матір'ю. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму сплаченого судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved