Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 15 квітня 2004 року. Від шлюбу вони з відповідачем мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач, який працює та отримує постійний заробіток, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивач просить суд задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення позивача в позовній заяві до суду, дослідивши докази, прикладені до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 15 квітня 2004 року в Глибоцькій сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 03, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 15 квітня 2004 року (а.с. 3), але з вересня 2015 року однією сім'єю фактично не проживають. Сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Із довідки № 697 від 06.11.2015 року наданою Глибоцьким сільським головою, вбачається, що позивач [PERSON] з дітьми мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 2). У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичних та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до положень ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи що відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, позов підлягає задоволенню в повному обсязі і суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved