Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років, в обґрунтування якого посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2017 року. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем, спору про місце проживання дитини не існує. На даний час вона здійснює догляд за дитиною та не має можливості для забезпечення себе та дитини, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільній формі не бажає надавати матеріальну допомогу, але повинен та реально має можливість надавати таку допомогу, інших утриманців у нього не має. У зв`язку з чим просить суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Козіївка Краснокутського району Харківської області, РНОКПП: [NUMBER] , на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] трирічного віку, щомісячно. Стягнути понесені, у зв`язку зі зверненням до суду, витрати на правничу допомогу у сумі 500,00 гривень. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.22) Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його особиста розписка в отриманні судового виклику (а.с.29), про причини неявки суд не повідомив. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2017 року, про що Краснокутським районним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зроблено відповідний актовий запис № 48 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 04 квітня 2018 року Краснокутським районним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 10 (а.с.5). Відповідно до Витягу з державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 03 липня 2015 року (а.с.7). Відповідно до Довідки про реєстрацію особи № 1156 від 25 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 19 червня 2018 року по теперішній час (а.с.37). Відповідно до Довідки про доходи виданої Військовою частиною [NUMBER] (м. Харків) № 211 від 20 серпня 2018 року вбачається, що [PERSON] , військовослужбовець військової частини В/ч [NUMBER] , у період з серпня 2017 року до серпня 2018 року має дохід у сумі 94398,91 гривень (а.с.35). Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, тому позивач бажає отримувати аліменти на утримання дружини за рішенням суду. Згідно частин 8, 9\~ст.7 Сімейного Кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На підставі ч.1 ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. На підставі ч.1 ст.\~79\~Сімейного Кодексу\~України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Тобто аліменти на утримання дружини підлягають стягненню з 05 липня 2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Згідно із ч. 2, 4 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років . Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки має постійне джерело доходу, інших стягнень та утриманців не має та матеріальне становище дозволяє йому здійснювати виплати на утримання дружини. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення\~статті 141 ЦПК\~та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина шоста\~ст. 141 ЦПК)». Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2\~ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»\~(з відповідними змінами) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року №\~\~2246-VIII\~прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року складав 1762 грн. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. Крім цього, [PERSON] в своїй позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] витрати за надання правничої допомоги в розмірі 500 гривень. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги в розмірі 500 гривень позивачем надано:\~опис витрат по справі про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дружини, що складається з: витрат на надання правничої допомоги 500 гривень, виходячи з вартості роботи адвоката за одну годину; складання позовної заяви одна година 500 гривень. (а.с.3) Відповідно до п.п.1, 2 ч. 3, ч.8 ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує : чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;\~\~чи є розмір таких витрат обґрунтованим. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р. Витрати на правову допомогу, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Склад та розмір витрат на правничу допомогу, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинен бути наданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом\~порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. Таким чином суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи на надання правничої допомоги у розмірі 500 гривень, оскільки позивач не виконав вимоги закону, не надав детального розрахунку витрат, не обґрунтував дані витрати, і крім того, не надав належних платіжних документів, а наданий нею опис витрат по справі не відповідає вимогам щодо документів, якими мають бути підтверджені вартість правової допомоги та її оплата, суд вважає вказані витрати такими, що позивачем не доведені і необґрунтовані.

Outcome: partial