Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , разом із спадкодавцем, своєю матір`ю - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається із будинку [ADDRESS] , який належав померлій на підставі договору дарування житлового будинку №1910 від 28.11.2003 року та земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій на підставі договору дарування земельної ділянки №4202 від 21.10.2004 року. За життя померлою на користь заявника було складено заповіт №362 від 18.07.2005 року. 02 червня 2020 року звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину і отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не має належних документів на підтвердження факту проживання з померлою на день відкриття спадщини. Заявник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити. Представник заінтересованої особи, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином проте в судове засідання не з`явився. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народилась с. Лоскутівка Попаснянського району Луганської області, у Свідоцтві про її народження від 20.04.1959 серії [NUMBER] її матір`ю зазначена на російській мові: « [PERSON] (а.с. 5-7). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.03.1990 року серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між, на російській мові зазначено, « [PERSON] » і « [PERSON] » розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 20.03.1990 року зроблено запис за №166. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища їй на російський мові « [PERSON] » (а.с.8). З копії свідоцтва про смерть від [INFO] серії [NUMBER] , що [PERSON] померла [INFO] у м. Привілля Луганської області, про що складено відповідний актовий запис №55 (а.с.9). З копії довідки голови вуличного комітету [PERSON] , що [PERSON] фактично тривалий час мешкала та вела спільне господарство зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] по день її смерті (а.с.10). З копії заповіту, зареєстрованого у реєстрі під №362, посвідченого секретарем Привільської міської ради Богдановою Л.М. 18.07.2005 року, що [PERSON] на випадок своє смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все що їй буде належати на день смерті, та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.11). З копії договору дарування земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за №4202, від 21.10.2004 р, що [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13). З копії договору дарування житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі за №1910, від 28.11.2003 р., що [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с.14). З копії довідки про склад сім`ї від 02.06.2020 №8180, що станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована [PERSON] (а.с.16). З постанови про відмову вчинення нотаріальної дії від 02.06.2020 року № 110/02-31, що приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу Скриннік І.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої [INFO] матері [PERSON] , оскільки не має належних документів на підтвердження факту проживання з померлою на день відкриття спадщини та таким чином не прийняла спадщину (а.с.22). Зі змісту листа Лисичанської державної нотаріальної контори від 07.10.2020 № 502/01-09 слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] заводилась у приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Скриннік І.В. за №54/2020 (а.с.34). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.02.2021 р., що [PERSON] , [INFO] , зміна прізвище на [PERSON] , у зв`язку із вступом у шлюб 03 березня 1979 р., про що зроблено актовий запис №22 (а.с.46). Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Належними та допустимими доказами по справі підтверджується факт постійного проживання спадкодавця разом із заявником на час відкриття спадщини, незважаючи на те, що місце реєстрації вказаних осіб на час відкриття спадщини не співпадало. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 вказаної статті, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як слідує з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи те, що від встановлення судом факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, залежить реалізація заявником свого права на спадкування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заявника, як обґрунтованих та доведених належним чином. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved