Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що [INFO]. в [ADDRESS] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки [NUMBER], площею 1,8014 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала її матері на підставі Державного Акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 16.08.2007 р. відповідно до розпорядження Жмеринської РДА № 627 від 21.11.2006 р. Земельна ділянка знаходиться на території Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. За час свого життя мати склала заповіт від 23.03.2001 р., яким заповіла їй все своє майно в тому числі і житловий будинок з усіма господарськими будівлями, що в [ADDRESS] Також відповідно до заповіту від 25.02.2010 р. [PERSON] заповіла позивачці земельну ділянку, площею 1,8014 га належну їй на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Спадщину після смерті матері позивачка прийняла шляхом подачі до Жмеринської районної державної нотаріальної контори письмової заяви про прийняття спадщини. Однак в отриманні свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено оскільки державний акт було втрачено. З приводу втрати оригіналу державного акту про право власності на земельну ділянку позивачкою було поміщено оголошення у Жмеринській газеті №8(177) від 20.02.2015 р. Інших спадкоємців, які б претендували на отримання спадщини відсутні. На підставі викладеного просить визнати за нею право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 1,8014 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної її матері [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 16.08.2007 р. відповідно до розпорядження Жмеринської РДА №627 від 21.11.2006 р. Ухвалами Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.08.2015 р. та від 03.09.2015 р. до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено [PERSON] (а.с.46), співвідповідачами - [PERSON], [PERSON] (а.с. 78) В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просить його задовольнити. Додатково та на запитання пояснила, що спадщину після смерті матері прийняла вона, подала відповідну заяву в нотаріальну контору. Її Брат [PERSON] на спадщину не претендує. Вона доглянула матір до смерті. Сестра [PERSON] померла. Вважає, що вона є єдиним спадкоємцем, а тому має право на цілу земельну ділянку, просила позов задовольнити. Представник відповідача Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області Лавров А.Д. позов визнав, проти його задоволення не заперечив. Суду показав, що дійсно мати позивачка була членом КСП «Вільна Україна» та в результаті розпаювання земель отримала земельну ділянку як пай. В будинку на час смерті [PERSON] ніхто не проживав. У наступні судові засідання, будучи повідомленим належним чином не з»являвся, надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 36). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 03.09.2015 року позов визнала, проти його задоволення не заперечила, пояснила, що [PERSON] її баба. Відповідачка після смерті матері [PERSON] звернулась у нотаріальну контору та вони із сестрою вирішили спадкувати майно порівну. Їй не відомо, що її мати приймала спадщину після смерті баби. Їй роз»яснено та зрозуміло, що вона має право на частку у земельній ділянці, що була прийнята після смерті баби її матір»ю, однак на неї не претендує та не заперечує проти визнання права власності на її частку земельної ділянки за позивачкою, надалі, будучи повідомленою про час та місце проведення судового засідання, до суду не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.84) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов [PERSON] визнав повністю, вступивши на стороні позивача, не заперечив щодо його задоволення, просив справу розглядати у його відсутність, повідомив, що спору про спадкування у нього із позивачкою немає, він на спадщину не претендує. (а.с. 49) Відповідачка [PERSON],будучи повідомленою про час та місце судового засідання (а.с.87) в судове засідання не з'явилась, відношення до позову не висловила, заяв про відкладення розгляду справи, поважності причин неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, які не з'явились в судове засідання, оскільки підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст. 169 ЦПК України не встановлено. Суд, заслухавши пояснення, оглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7), яка після реєстрації шлюбу 20.05.1995 р. змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 8, 6) Відповідно до заповіту, посвідченого 23.03.2001 року Носківецькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області за реєстром №10, [PERSON] належне їй майно, де б воно не знаходилось, в тому числі житловий будинок з усіма погосподарськими будівлями, що в [ADDRESS], і взагалі все те, що їй належатиме до смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла [PERSON] (а.с. 15) Відповідно до дублікату заповіту, посвідченого 25.02.2010 р. Носківецькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області за реєстром №12, що не скасований (а.с. 17-18), [PERSON] заповіла земельну ділянку розміром 1,8014 га належну їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Жмеринською районною державною нотаріальною конторою [PERSON] (а.с. 16) [INFO]. [PERSON] померла (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки № [NUMBER] площею 1,8014 га на території Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], належної [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 10) Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку зареєстровано 16.08.2007 р. в Державному земельному кадастрі. (а.с. 11-13) Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2015 рік становить 37653,11 грн. (а.с. 14) Відповідно до довідки виконкому Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області № 649 від 23.06.2015 р. (а.с. 21) померла [INFO] [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] На час відкриття спадщини із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований. Згідно копії спадкової справи №114 відкритої до майна померлої [INFO]. [PERSON] (а.с. 37-44. 75-75а) [PERSON] звернулась до Жмеринської районної державної нотаріальної контори у визначений ст. 1270 ЦК України строк із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Окрім того, позивачка повідомила, що спадкоємцями на обов'язкову частку у спадщині є діти померлої [PERSON] та [PERSON] (а.с. 38-зворот). Також із письмовою заявою до Жмеринської райдержнотконтори звернулась [PERSON], як непрацездатна за віком дочка померлої, та просить видати свідоцтво про право на спадщину на належну їй частку спадкового майна. (а.с. 39) [INFO]. [PERSON] померла (а.с. 52), після смерті якої відкрилась спадщина. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] Відповідно до копії спадкової справи №288/2014 до майна померлої [INFO]. [PERSON] (а.с. 61-74) у визначений ст. 1270 ЦК України строк спадкоємці [PERSON] та [PERSON] звернулись до Жмеринського райдержнотконтори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] (а.с.63-65) Позивачці державним нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на земельну ділянку площею 1,8014 га на території Носківецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що залишилась після смерті матері [PERSON] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 20). Оригінал Державного Акта на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] серії [NUMBER], було втрачено і з цього приводу позивачкою було розміщено оголошення у «Жмеринській газеті» №8 (177) від 20.02.2015 р. (а.с. 22-24) Із встановлених обставин випливає, що між сторонами виникли правовідносини спадкування за законом, що регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті. Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України - право власності припиняється в разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини(ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкодавцю з часу її відкриття, незалежно від часу її прийняття. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз»яснень, що містяться у п.10 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Спадкування обов'язкової частки в спадщині здійснюється на підставах встановлених законом, шляхом прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтями 1268 - 1269 ЦК. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України, що діяла в редакції на час смерті спадкодавця [PERSON] право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Отже, з огляду на викладене, судом встановлено, що померла [INFO]. [PERSON], яка є власником земельної ділянки відповідно до чинного на час виникнення права власності земельного законодавства, залишила заповіт на користь своєї дочки - позивачки [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подачі письмової заяви до нотаріальної контори. Окрім спадкоємця за заповітом [PERSON] спадкоємцями після смерті [PERSON] на обов'язкову частку є повнолітні непрацездатні діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] Спадкоємець на обов'язкову частку [PERSON] письмової заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття у визначений статтею 1270 ЦК України строк не подав, тобто вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] Спадкоємець на обов'язкову частку [PERSON] у визначений статтею 1270 ЦК України строк подала до Жмеринської районної державної нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини. Таким чином, з урахуванням частки, яку прийняла спадкоємець на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], частка спадкоємця за заповітом позивачки [PERSON] у спадщині становить 3/4. За таких обставин суд вважає, що позов належить задовольнити частково. Відповідачка [PERSON] заяви про визнання позову суду не надала, у судове засідання не з»явилась, а тому застосування ч.4 ст. 174 ЦПК України не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати у виді судового збору (а.с. 1) пропорційно задоволеним вимогам, що становить 282,40 грн. Відповідно до ст.ст. 16, 25, п.11 ч.1 346, 1216, 1218, ч.1 ст.1223, ч.1 ст. 1225, 1241, 1268, 1269, 1270 ЦК України ст. 81, ч.1 ст. 126 ЗК України,

Outcome: partial