Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

\~ \~ [PERSON]звернулася в суд з означеною заявою. Мотивує тим,\~що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 02.10.2004 року у Завадівській сільській раді Турківського району. Від\~спільного подружнього життя мають трьох дітей, доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO].\~\~Життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб, кожен живе своїм життям та за своїми інтересами. Відповідач не працює, не забезпечує сімю матеріально, зловживає спиртними напоями, після чого влаштовує скандали, поривається до бійки. Протягом тривалого часу проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Крім того має іншого чоловіка та вагітна від нього. Просить розірвати шлюб, оскільки, такий носить формальний характер. Оскільки ніде не працює, має на утриманні трьох дітей, просить судові витрати покласти на відповідача. Позивач, до початку судового засідання, подала письмову заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу\~бажає залишити прізвище\~«Гайдич». Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов, згідно ст. 178 ЦПК України, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ст. ст. 211, 247 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що\~позовні вимоги\~є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони зареєстрували шлюб 02.10.2004 року в Завадівській сільській раді Турківського району Львівської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-СГ № 191862 від 02.10.2004 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво Серії № І-СГ № 076271, видане Задвірянською сільською радою 03.11.2006 року, актовий запис № 20), доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво Серії № І-СГ № 153965, видане Задвірянською сільською радою 15.09.2008 року, актовий запис № 29) та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво Серії № І-СГ № 247231, видане Задвірянською сільською радою 28.07.2010 року, актовий запис № 10). Згідно ч. 1ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги п.12 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~11\~від 21.12.2007\~року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на три місяці (ухвала Буського районного суду від 05.12.2018 р.), однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Позивач, у поданій заяві, наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Сторони стали чужими один одному. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, а тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Крім того, має іншого чоловіка. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після\~розірвання\~шлюбу,\~прізвище\~позивачу слід\~залишити\~«Гайдич». З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому його слід розірвати. Оскільки позивач не працює, є малозабезпеченою особою, має на утриманні трьох дітей, слід звільнити її від сплати судового збору. Такий стягнути з відповідача в користь держави.

Outcome: approved