Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Садового товариства «Фотон» про визнання статуту недійсним. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що на позачергових загальних зборах членів СТ «Фотон» від 22.02.2015 року та 22.03.2015 року було затверджено редакцію статуту Садового товариства «Фотон», яка 10.04.2015 року була зареєстрована Державною реєстраційною службою Черкаського районного управління юстиції. Вважаючи, що норми даного статуту порушують її права, як члена садового товариства, звернулась до суду з даним позовом. Вважає, що норми передбачені п. 8.14 нової редакції статуту СТ «Фотон» про заборону прийняття будь-яких рішень про внесення змін до керівних органів товариства та змін до установчих документів протягом року з дня обрання керівних органів, п. 8.14.1 статуту яким передбачена заборона проведення позачергових виборів на вимогу третини членів товариства раніше ніж спливе термін у шість місяців з моменту проведення попередніх позачергових зборів та п.8.15 статуту яким визначено, загальні збори, або позачергові збори є нелегітимними без попереднього проведення інвентаризації членів садового товариства і складання відповідного акту не пізніше ніж за місяць до проведення зборів і що цей акт затверджується на спільному засіданні правління та ревізійної комісії, є незаконними та порушують права членів СТ «Фотон». В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила визнати статут Садового товариства «Фотон» недійсним з підстав викладених . Представник відповідача [PERSON] позов визнала по підставах вказаних позивачем. Заслухавни сторони, вивчивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав та інтересів юридичної особи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Відповідно до вимог ст. ст. 88, 143, 154 ЦК України, ст. ст. 4, 37, 51, 65, 67 ЗУ «Про господарські товариства», ст. ст. 27, 30 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб» суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов: на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства; порушення допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені; відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача. Таким чином, при одночасній наявності зазначених умов присутні підстави для задоволення даного позову про визнання статуту недійсним. Позивачка [PERSON] звертаючись по суду з позовом про визнання статуту Садового товаритсва «Фотон» не ставить питання про визнання рішення загальних зборів СТ «Фотон» на яких був прийнятий даний статут недійсним, тому в суду відсутні підстави для задоволення позову. Сам статут юридичної особи за змістом ч. 2 ст. 20 ГК України є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки містить норми, обовязкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників. А також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Тобто статут затверджується (змінюється) загальними зборами учасників більшістю голосів учасників товариства, тому питання про визнання статуту недійсним не застосовуються норми, які регламентують недійсність правочинів. Суд також вважає, що невідповідність закону окремих положень статуту на які вказує позивач, не є підставою для визнання його недійсним в цілому. Крім вказаного, позивачка [PERSON] не надала суду належним чином завіреної копії оскаржуваного нею статуту СТ «Фотон» в повному обсязі, а надані окремі аркуші статуту, який просить визнати недійсним, що не дає можливості суду перевірити її доводи. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed