Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], яким просила здійснити поділ майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] Виділити у власність їй ? частину будинку [ADDRESS] та виділити у власність [PERSON] ? частину вказаного будинку. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 09 червня 2001 року до 01 вересня 2015 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу ними був придбаний житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. Право власності на будинок в цілому зареєстровано за відповідачем. Після розірвання шлюбу відповідач, залишившись проживати в зазначеному будинку, перешкоджає їй у доступі до цього майна, чим порушує її право на володіння та користування належним їх майно, в зв'язку з чим вона вимушена з вказаним позовом звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] проти позову заперечували, посилалися на те, що спочатку 26.11.2010 р. була куплена ? частина житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] за кошти у сумі 344000 грн., які були отримані від продажу квартири, яка належала відповідачу та його матері [PERSON] А інша ? частка будинку була куплена 30.11.2010 р. за кошти 285793 грн., які відповідачу надав його племінник [PERSON], продавши свою квартиру, а також частково за кошти у сумі 11828 грн., які були отримані від продажу гаражу. Після придбання двох часток житлового будинку відповідач, його мати [PERSON], його племінник [PERSON], його син та колишня дружина (позивач) проживали однією сім'єю у зазначеному будинку. Посилання позивачки, що майно, яке придбане за час шлюбу, є спільною сумісною власністю є не законними. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд частково задовольняє позовні вимоги позивачки, виходячи з наступного: Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного суду України в постанові від 20.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна здійснюється за правилами, встановленими ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна визначається за погодженням подружжя, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ст. 60 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69 цього Кодексу визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із ч.2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 09 червня 2001 року до 01 вересня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] За час шлюбу 26.11.2010 року сторони за договором купівлі-продажу придбали ? частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №1966. 30.11.2010 року сторони за договором купівлі-продажу придбали іншу ? частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №1980. За двома договорами продаж житлового будинку вчинено за 641621 грн. (576.000 грн.+65625.00 грн.) Даний житловий будинок на праві власності зареєстрований за відповідачем [PERSON] Згідно ч.3,4 ст.65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення (або) державної реєстрації, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Таку Згоду на укладення договорів на купівлю спірного житлового будинку нотаріусу надавала позивачка 26.11.2010р. та 30.11.2010 р. (а.с.51,52) Судом також було встановлено, що для купівлі спірного житлового будинку 26.11.2010 року відповідачем [PERSON] та його матір'ю [PERSON] було здійснено продаж квартири [ADDRESS] за 344000 грн. (а.с.57) Факт продажу квартири з метою придбання спірного житлового будинку в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] Після продажу квартири [PERSON] та [PERSON] знялися з реєстрації, зареєструвалися і переїхали проживати у спірний будинок. (а.с.62,63) З огляду на наведене, суд доходить висновку, що гроші у сумі 344000 грн. належали [PERSON] та його матері [PERSON] Продана квартира належала їм за законом, що не є спільним майном подружжя. [INFO] [PERSON] померла. До дня смерті проживала у спірному будинку.(а.с.93,62) В судовому засіданні свідок [PERSON], який являється племінником відповідача надав пояснення, що він грошові кошти у сумі 285796 грн. передав відповідачу на придбання ? частки спірного будинку, які отримав від продажу своєї квартири [ADDRESS]. В той же час письмових даних про те, що [PERSON] після придбання спірного будинку став у ньому постійно проживати суду не надано, більш того, він залишався бути зареєстрованим у квартирі [ADDRESS], як на час продажу квартири по [ADDRESS], так і на сьогоднішній день. Не надано також доказів продажу [PERSON] гаражного боксу, розташованого у автогаражному кооперативі «Поршень» м.Харкова за 11828 грн. Таким чином спірний житловий будинок було придбано відповідачем [PERSON] за належні йому 344000 грн. та за спільні кошти подружжя у розмірі 297621.00 грн.(641621.00-344000=297621.00). Частка [PERSON] у праві власності на спірний житловий будинок становить 54/100 частини (344000х100:641621.00=53,61~54 або 54/100 частин житлового будинку). Частка спільного сумісного майна подружжя становить 46/100(100-54=46/100) Частка позивачки у праві власності на спірний житловий будинок становить 23/100 частини. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне розподілити майно набуте подружжям за час шлюбу та визнати за позивачкою право власності на 23/100 частин спірного житлового будинку з надвірними будівлями. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволено частково, суд у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивачки понесені витрати на сплату судового збору у сумі 328 грн.10 коп.

Outcome: partial