Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 24.03.2014 року розірвано шлюб між сторонами. Від шлюбу мають дитину: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивача. Відповідач відповідного матеріального забезпечення на утримання сина не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі однієї четвертої частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти за минулий час: за період з 13.08.2015 року по 30 листопада 2015 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, згоден надавати грошову допомогу у розмірі 2000 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб: дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Судовим розглядом установлено, що дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивача. Оскільки відповідач має постійний доход, суд вважає, що відповідач зобов`язаний приймати участь в утриманні дитини та сплачувати аліменти на користь позивача в розмірі однієї четвертої частини від доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, [PERSON] довела, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, зокрема 13.08.2015 року було подано позовну заяву про стягнення аліментів, яку за рішенням Новоайдарського районного суду від 17.11.2015 року залишено без задоволення. З огляду на надання позивачем належних та допустимих доказів вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів за минулий період з 13 серпня 2015 року по 30 листопада 2015 року у розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 180, 181,182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved