Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON], який за життя заповіту не залишив. [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом 1 черги після смерті батька відповідно до ст. 1261 ЦК України. Інших спадкоємців немає. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.08.2008 року, виданим державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Вінницької області та рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.09.2013 року. До спадкового майна покійного належить: садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] Іллінецька державна нотаріальна контора не видає позивачу свідоцтво про право на зазначене спадкове майно, оскільки первинна реєстрація домоволодіння у встановленому порядку проведена не була, тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів. В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, натомість подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Іллінецької міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить справу розглядати за відсутності представника ради, щодо задоволення позову не заперечує. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Борисівка Іллінецького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). До спадкового майна покійного належить садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно копії свідоцтва про народження позивача [NUMBER] (а.с. 4) та копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5), позивач є дочкою спадкодавця, а відповідно є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом на його майно. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернувся за прийняттям спадщини після смерті батька [PERSON], що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.10). Разом з тим, 11 вересня 2018 року Державним нотаріусом Іллінецької ДНК Манус В.В. позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв'язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів (а.с.19). Таким чином не визнане право [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, після смерті [PERSON] Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по сухі суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв'язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved