Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з січня 2004 року проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS], домовившись з власницею квартири [PERSON] про користування та догляд за квартирою, сплату комунальних платежів та здійснення поточного ремонту. В липні 2004 року [PERSON] дізналася, що власниця квартиру продає і вирішила її купити. У 2007 році остаточно домовившись про всі істотні умови договору купівлі-продажу позивач сплатила [PERSON] повну вартість квартири, яка в свою чергу на виконання правочину передала їй всі ключі від квартири, надавши можливість фактично користуватися нею як своєю власністю, а також взяла на себе зобов'язання в подальшому нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу, чого однак не зробила до теперішнього часу. Нещодавно позивачка узнала, що квартира, якою вона багато років користується як своєю, була продана [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.05.2005 року. [PERSON] помер [INFO], після його смерті спадщину ніхто не прийняв і за оформленням спадщини не звертався. Позивач вважає, що так як вона добросовісно заволоділа вище вказаною квартирою і безперервно володіє нею з 2004 року, що підтверджується довідкою «ЕЖКЕУ-2011» № 769 від 04.07.2014 року (а.с. 9), то відповідно до чинного законодавства України вона має право на визнання за нею права власності на дане нерухоме майно в порядку набувальної давності. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяви про слухання справи без їх участі, та винести рішення у відповідності до чинного законодавства (а.с. 14, 17). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов такими, що підлягає задоволенню. Статтею 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦКУ) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст. 325 ЦКУ, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або не законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому в п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а отже, визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Отже, враховуючи, що [PERSON] добросовісно заволоділа квартирою за набувальною давністю, яка розташована за адресою: [ADDRESS], безперервно володіє нею з 2004 року, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за нею право власності в порядку набувальної давності. На підставі викладеного й у відповідності до ст. 325, 328, 344 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, -

Outcome: approved