Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2012 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] неможливість спільного проживання та виховання дитини позивач вирішила розірвати шлюб. Шлюбні відносини сторони не підтримують з березня 2016 року, проживають окремо один від одного. Сторони в судове засідання не зявились, попередньо подали до суду заяви, якими підтвердили свої наміри, щодо розірвання шлюбу, від строку на примирення відмовилися. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 грудня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с.4).Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO](а.с.3). Шлюбні відносини сторони не підтримують з березня 2016 року, проживають окремо один від одного, наміру про збереження шлюбу не мають. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3 ст.109 СК України, передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини та чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась цим правом та звернулася з цим позовом до суду. Наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Приймаючи до уваги зазначене сторонами по справі, суд вважає, що причини, що спонукують їх на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню . Спору щодо спільного майна подружжя на даний час у сторін по справі не має . На підставі викладеного ,

Outcome: approved