Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом. Позивачка посилається на те, що в шлюбі між нею та відповідачем, [INFO] народилась дочка - [PERSON], а [INFO] син - [PERSON]. 04 березня 2016 року шлюб між ними розірвано. Рішенням суду від 04 квітня 2016 року з [PERSON] в її користь стягнуто аліменти в розмірі по 300 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття. Оскільки сума аліментів, яка стягується є недостатньою для задоволення потреб дитини, вважає, що слід змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати їх в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Дочка навчається у Чортківському державному медичному коледжі на платній формі навчання, в зв'язку з чим вона в липні 2017 року, в лютому та вересні 2018 року за навчання оплатила17400 грн. Крім цього за проживання в гуртожитку за вказаний період - 6000 грн, всього 23400 грн.. В зв'язку з чим просить стягнути половину витрат пов'язаних з навчанням дочки в розмірі 11700 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та зіслалася на обставини викладені в позові. Відповідач позов визнав частково, погодився на збільшення аліментів до 1500 грн. на обох дітей, проте зазначив, що сплатити додаткові витрати не має можливості. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.ч 1,3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст.ст. 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов'язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно з ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Судом встановлено, що в шлюбі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась дочка - [PERSON], а [INFO] син - [PERSON]. 04 березня 2016 року шлюб між ними розірвано. Рішенням суду від 04 квітня 2016 року з [PERSON] в користь позивачки стягнуто аліменти в розмірі по 300 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття. Дочка навчається у Чортківському державному медичному коледжі на платній формі навчання, в зв'язку з чим позивачка в липні 2017 року, в лютому та вересні 2018 року за навчання оплатила17400 грн. Крім цього за проживання в гуртожитку за вказаний період - 6000 грн, всього 23400 грн.. Враховуючи, що законодавством визначено обов'язок того з батьків з кого присуджено стягнення аліментів брати участь у додаткових витратах на дитину, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи. Що відповідач погоджується сплачувати аліменти в більшому розмірі, вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково та аліменти слід збільшити до 750 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: partial