Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог Управління Державної Автомобільної інспекції ГУ МВС України у Вінницькій області, нотаріус [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачу на праві приватної власності належав транспортний засіб - легковий автомобіль марки Suzuki Grand Vitara - 2008 року випуску. д.н.з. [NUMBER], кузов [NUMBER]. 08.02.2010р. позивачем було підписано нотаріально посвідчену довіреність на [PERSON], але з чітко обмеженим обсягом прав, а саме на право керування транспортним засобом строком дії до 08.08.2010р. В подальшому, 26.05.2010р. позивач звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про дострокове припинення цієї довіреності і там же дізналась, що від її імені оформлено довіреність на право розпорядження автомобілем на ім'я [PERSON], та колишнього її співмешканця - [PERSON], яку завірено нотаріусом [PERSON] Позивач зазначає, що ніколи не була в Рівненській області і жодних документів у нотаріуса [PERSON], не підписувала. Її паспорт весь час був при ній і з її володіння не вибував. 05.06.2010р., з листа Білоцерківського МРЕВ ДАІ позивачу стало відомо, що належний їй автомобіль марки Suzuki Grand Vitara було знято з обліку [PERSON] на підставі його заяви на зняття з обліку та нотаріального посвідченої копії довіреності ВММ № 811538. Вищевказний автомобіль [PERSON] незаконно, без відома позивача, продав відповідачу по справі - [PERSON] При продажі автомобіля, відповідач діяв від імені позивача по підробленому дорученню № 811538, виданому 16.02.2010р. По даному факту Білоцерківським МВ ГУ МВС України у Київській області порушено кримінальну справу № 02-6994. Позивач просить витребувати у [PERSON] транспортний засіб - легковий автомобіль марки Suzuki Grand Vitara - 2008 року випуску. д.н.з. [NUMBER], кузов [NUMBER] та передати його [PERSON] Стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1842,30 грн. та судові витрати в розмірі 114,70 грн. 12.08.2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій збільшила заявлені вимоги та додатково просила скасувати державну реєстрацію, транспортного засобу - легкового автомобіля марки Suzuki Grand Vitara - 2008 року випуску. д.н.з. [NUMBER], кузов [NUMBER], зареєстрованого за [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі за обставин викладених у ньому. Додатково пояснили, що [PERSON] є власницею оспорюваного автомобіля та нікому його не передавала. Коштів за автомобіль не отримувала. Довіреність №811538 від 16.02.2010 року являється підробленою, оскільки факт підробки підпису позивача підтверджується висновком провідного експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області за №72 від 09.03.2011 року, який наявний в матеріалах порушеної кримінальної справи. Позивач не підписувала жодної довіреності і не уповноважувала [PERSON] та [PERSON] правом управління та розпорядження її автомобілем. Просили суд позов задовольнити. Допитана в судовому засіданні в якості свідка відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] заперечили щодо задоволення позову, оскільки [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля. Просять відмовити в задоволенні позову. Представник Управління ДАІ ГУМВС України у Вінницькій області Сонік С.І., під час розгляду справи позовні вимоги не визнала та заперечила проти їх задоволення, посилаючись на їх необгрунтованіть та безпідставність. Треті особи [PERSON], його представник [PERSON], нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності третіх осіб. Свідок [PERSON], суду пояснив, що допомагав [PERSON] на її прохання та прохання її чоловіка, підшуковувати автомобіль. Коли підшукав автомобіль, то допомагав його переоформляти. Автомобіль перевірявся в ДАІ на предмет викрадення. При оформленні документів був присутній чоловік на ім»я [PERSON], прізвища якого він не пам»ятає та власник автомобіля. В «Автосвіті» документи підписував також власник автомобіля. Кошти отримав чоловік на ім»я [PERSON] та передав їх зразу ж власнику автомобіля. Хто проводив зняття автомобіля з обліку, йому не відомо. З»ясувавши позиції сторін, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері не договірних зобов'язань, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Судом встановлено, що 16.02.2010р. приватним нотаріусом [PERSON] Млинівської районної приватної нотаріальної контори посвідчено довіреність серії ВММ № 811538, якою [PERSON] уповноважує [PERSON] керувати та розпоряджатися автомобілем марки Suzuki Grand Vitara - 2008 року випуску. д.н.з. [NUMBER], кузов [NUMBER] (а.с.13). Згідно постанови дізнавача Білоцерківського МВ ГУМВС України у Київській області Федоренко А.А., вбачається, що порушено кримінальну справу № 02-6994 за фактом підробки довіреності серії ВММ № 811538 від 16.02.2010р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 358 ч.1 КК України (а.с.20), яка згідно повідомлення СВ Білоцерківського МВ 16.11.2012р., на підставі ст. 206 п.3 та ст.. 130 КПК України була зупинена (а.с.71), що свідчить про те, що встановити особу, дії якої призвели до підробки нотаріального доручення не представилось можливим. Судом не може бути взято до уваги висновок експерта № 174 від 23.03.2011р. виготовлений НДЕКЦ при УМВС України в Київській області, в якому міститься висновок про те, що «підпис в графі «ПІДПИС» довіреності на управління та розпорядження АТЗ смт. Млинів, Рівненської області від 16.02.2010р. виконаний не [PERSON] і не [PERSON], а іншою особою», оскільки експертиза проведена в рамках кримінального провадження досудове слідство по якому не завершилось, а строни в справі цивільного судочинства не зверталися до суду із заявами клопотаннями про необхідність проведення експертизи. Крім того, на пропозицію суду також відмовлись від призначення судово-почеркознавчої експертизи. За змістом частини першої статті 203 ЦК, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. В ході розгляду справи [PERSON] не доведено, що автомобіль марки Suzuki Grand Vitara - 2008 року випуску. д.н.з. [NUMBER], кузов [NUMBER] вибув із її власності незаконно. Так, Цивільним кодексом України в главі 29 передбачені цивільно-правові способи захисту права власності. Зокрема, норми ст. ст. 387, 388 ЦК України надають власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння або від добросовісного набувача. Частина 1 ст. 388 ЦК України передбачає, що у випадку, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом зазначених правових норм судом встановлено: що автомобіль вибув з володіння власника або володіння особи, якій воно було передане власником у користування, в силу зазначених обставин, а також набувач [PERSON] придбала це майно за відплатним договором і не знала та не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Оскільки добросовісне набуття в розумінні ст. 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння. При цьому за змістом ст. 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Ураховуючи вимоги ст. 10 ЦПК України та виходячи зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, власник зобов'язаний довести, що майно вибуло з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі, а набувач - довести, що він придбав майно за відплатною угодою й що він не знав і не міг знати про те, що придбаває майно в особи, якій не належить право його відчуження. Якщо майно вибуло з володіння власника за його волею (передано за договором іншій особі, яка його відчужила) він не має право вимагати повернення майна від добросовісного набувача. У той же час покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем, якщо на момент укладення відплатної угоди щодо спірного майна мали місце претензії третіх осіб, про які покупцю було відомо і які згодом були в установленому порядку визнані правомірними. В судовому засіданні [PERSON] довела, що вона придбала автомобіль добросовісно, на умовах відплатності та не може нести відповідальність за дії осіб, які незаконно заволоділи автомобілем.

Outcome: dismissed