Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрували 04 листопада 1989 р. у виконавчому комітеті Топорівської сільської ради Городенківьского району Івано-Франківської області, актовий запис № 20. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В шлюбі в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка на даний час досягла повноліття. Спільне сімейне життя в сторін не склалося. За час спільного проживання відповідач постійно вчиняв різного роду насилля над позивачкою, дебоші, конфлікти, ображав нецензурною лайкою, бив, спричиняв їй тілесні ушкодження. У зв`язку з цим позивачка змушена була тікати з дому. Терпіти знущання відповідача позивачка не бажає. Сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов`язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивачка вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне проживання з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України, поданим відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України. Відправлена за адресою зареєстрованого місце проживання відповідача судова повістка на 13.02.2020 повернута до суду без вручення адресату. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 04 листопада 1989 р. виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району, запис за № 20 в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Топорівською сільською радою Городенківського району. У шлюбі в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка вже досягла повноліття. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved