Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання через продовження навчання. У позовній заяві зазначено, що відповідач є батьком позивача. До повноліття доньки він сплачував аліменти на її утримання у розмірі ? частини заробітку щомісячно. На теперішній час [PERSON] досягла вісімнадцяти років, навчається в одинадцятому класі Запорізької гімназії № 46, тому потребує матеріальної допомоги. Її батько працює, матеріально досить забезпечений, але матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Посилаючись на наведені обставини та ст. 199 СК України, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, до закінчення нею навчання. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що потребує матеріальної підтримки від батька, оскільки вона через навчання не має можливості працевлаштування, тому перебуває на утриманні матері. Крім неї є ще одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Представник позивача під час розгляду справи також підтримала заявлені [PERSON] позовні вимоги з підстав, зазначених у позові та просила їх задовольнити, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, а остання її потребує у зв'язку із навчанням. Представник відповідача під час судового розгляду визнала позов частково та пояснила, що відповідач має на утриманні хвору мати похилого віку та двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], згоден виплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини його доходів. Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому розгляді, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з вимогами ч.1,2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З роз`яснень, що містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітніх доньки, сина та їх розмір, суд повинен врахувати положення ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської районної ради м. Запоріжжя, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], актовий запис № 43 (а.с. 2). Згідно з довідкою № 318 від 25.12.2015 р. [PERSON] навчається у в Запорізькій гімназії № 46 Запорізької міської ради Запорізької області в одинадцятому класі (а.с. 3). Таким чином, суд приходить до переконання, що повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги і має право на отримання аліментів на період навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Вимогами ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач має двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя (а.с. 23) та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с. 24). Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач працює у ПАТ «Запоріжсталь» та має стабільний заробіток (а.с. 39). За таких обставин відповідач [PERSON] має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки. Проте враховуючи сімейний стан відповідача, наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, хворобливий стан здоров'я неповнолітнього [PERSON], суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на утримання повнолітньої доньки як 1/6 частина заробітку (доходу) відповідача, у зв'язку з чим позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Суд не може погодитись із доводами представника відповідача щодо наявності на утриманні відповідача його матері - [PERSON], [INFO], оскільки вказаний факт не підтверджений належними та допустимими доказами. Наявність виписки з історії хвороби [PERSON], датованої квітнем 2015 р. не може свідчити про факт її перебування на утриманні сина.

Outcome: partial