Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в інтересах [PERSON] до суду з позовом, вказавши, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Крамчаніним С.А. від 11.03.2008 року, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] В зазначеному будинку зареєстрований син дружини позивача [PERSON], який понад 3 роки не користується житловим приміщенням в будинку, власних речей в будинку не має. З акту фактичного проживання, складеного депутатом Новокаховської міської ради [PERSON] за участю свідків від 02.11.2018 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], який фактично не мешкає за зазначеною адресою понад 3 роки. 02.11.2018 року на останню відому адресу реєстрації відповідача був надісланий лист з проханням в добровільному порядку знятися з реєстрації з житлового будинку за адресою: вул [ADDRESS], проте відповіді на вказаний лист не надійшло. У зв'язку з пропискою відповідача в спірному будинку, [PERSON] змушений сплачувати зайві комунальні послуги за зареєстровану особу, яка не проживає за місцем реєстрації. Окрім того, позивач не має можливості отримати соціальну допомогу та субсидію у зв'язку із реєстрацією відповідача в житловому будинку. Просила суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач, його представник не з'явилися, в своїй заяві підтримали заявлені вимоги, просили розгляд справи здійснювати в їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві, адресованій суду, позов визнав повністю, підтвердивши факт не проживання в спірному будинку понад три роки, просив розглядати справу в його відсутність. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється у зв'язку з відсутністю учасників справи. Суд, дослідивши докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Відповідно до договору дарування житлового будинку від 11.03.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Крамчаніним С.А. за реєстровим № 1537, зареєстрованого в КП «Каховське БТІ»за № 217305, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] З акту складеного депутатом Новокаховської міської ради, [PERSON], від 02.11.2018 року вбачається, що [PERSON] в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], зареєстрований, але не проживає понад 3 роки. 02.11.2018 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася з листом до відповідача, в якому просила в добровільному порядку знятися з реєстрації за адресою : [ADDRESS], відповіді на лист не надійшло. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки [PERSON] не проживає понад рік в житловому будинку, що належить на праві власності позивачу, є сином його дружини, тому суд застосовуючи до спірних правовідносин ст. 405 ч.2 ЦК України, вважає, що відповідач без поважних причин не користується житловим приміщенням в будинку, в добровільному порядку не знімається з реєстрації, своєю реєстрацією створює перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні житловим будинком, внаслідок чого позивач несе зайві витрати на сплату комунальних послуг та не має можливості оформити субсидію, відповідач не заперечує проти позову, тому у суду є підстави для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. На підставі ст. 317-320, 391, 405 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved