Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просила: шлюб, зареєстрований Черняківською сільською радою Чутівського району Полтавської області 18.08.1995 р., (актовий запис №04) між нею та відповідачем, розірвати. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 18.08.1995 року між нею та відповідачем укладений шлюб, зареєстрований Черняківською сільською радою Чутівського району Полтавської області, актовий запис №04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №045967, виданого відділом РАЦС Чутівського РУЮ Полтавської області. Від шлюбу на теперішній час неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. В останній час спільного проживання вони не знаходили порозуміння, майже не спілкувалися між собою, все частіше між ними виникали сварки. Сімю почали розхитувати взаємні образи та неправда, внаслідок чого стало неможливим подальше спільне проживання. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ спільного майна немає. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення, та просив розглянути справу без його присутності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 18.08.1995 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб в Черняківській сільській раді Чутівського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 045967, виданим повторно 08.07.2008 року (а.с. 8). Як встановлено судом, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір щодо поділу майна відсутній. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved