Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] . Вказана заява, з урахуванням доповнень та уточнень, мотивована тим, що заявник, її мати [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство, хоча мати заявника та її вітчим офіційно шлюб не реєстрували. [INFO] померла мати заявника [PERSON] , а [PERSON] продовжив проживати разом із заявником та вести із нею спільне господарство. [PERSON] [INFO] помер, а тому після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,23 га, кадастровий номер 7121589400:31:001:0118, земельної ділянки площею 0,53 га, кадастровий номер 712158940.0:14:010:0142, та земельної ділянки площею 0,49 га, кадастровий номер 7121589400:07:003:0015, які розташовані в с. Благодатне Золотоніського району, Черкаської області, та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник наполягає, що вона проживала разом із своїм вітчимом як одна сім`я, вели спільне господарство та було пов`язані спільним побутом, а тому відповідно до норм ст. 1268 ЦК України вона прийняла спадщину після його смерті. Після смерті [PERSON] заявник виявила намір належним чином оформити свої спадкові права на майно, яке належало померлому, а тому їй необхідно надати документи, які підтверджують факт спільного проживання спадкодавця та спадкоємця на час відкриття спадщини. Однак заявник не має можливості надати відповідні документи, оскільки її мати та вітчим померли, шлюб офіційно не реєстрували, а тому заявник не має можливості встановити даний факт в позасудовому порядку, що позбавляє можливості заявника належним чином оформити свої спадкові права та отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину. Оскільки встановити даний факт іншим шляхом заявник не має можливості, а вказана обставина унеможливлює йому належним чином оформити свої спадкові права, остання звернулася до суду із вказаною заявою. У судове засідання заявник та її представник за довіреністю [PERSON] не з`явились, однак остання звернулась до суду з відповідною заявою, в якій розгляд справи просила провести за її відсутності, на задоволенні вказаної заяви наполягала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не з`явився однак направив до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив проводити за відсутності представника сільської ради, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до норм ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом п`ятим частини другої вказаної вище статті встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною другою ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник наполягає, що вона відповідно до норм ст.. 1268 ЦК України постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважається такою, що прийняла спадщину. У постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України зазначив, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У положеннях пункту 23 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 надано роз`яснення з приводу того, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт постійного проживання має юридичне значення та має бути встановлений з метою підтвердження наявності обставин, що свідчать про прийняття заявником як спадкоємцем спадщини в порядку, визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2008 року, яке посвідчено державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П., зареєстрованого в реєстрі за №6093, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкоємцем її майна є її дочка [PERSON] , яка успадкувала будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 11.04.2011 року) [PERSON] помер [INFO] , про що виконкомом Чапаєвської сільської ради Золотоніського району Черкаської області складено відповідний актовий запис за №20. Згідно з даними довідки, яка видана Благодатнівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області від 12.02.2019 року за №210, померлий [INFO] [PERSON] на день смерті був постійним жителем села Чапаєвка (с. Благодатне) Золотоніського району Черкаської області та проживав однією сім`єю із [PERSON] , у будинку по [ADDRESS] . Суд бере до уваги, що згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Таким чином факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] стверджується довідкою сільської ради, яка належним чином досліджена судом. Будь-які докази, які б спростовували чи ставили під сумнів вказані обставини матеріали справи не містять та судом не знайдено. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом та веденням спільного домашнього господарства на день смерті останнього, що підтверджено письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована. Із матеріалів справи вбачається, що заявник звернулась із заявою до суду про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем з метою оформлення своїх спадкових прав. Встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право, а встановити даний факт іншим шляхом, окрім як звернення до суду із такою заявою заявником вбачається неможливим. У той же час, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на те, що факт проживання однією сім`єю набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 1 січня 2004 року. Разом з тим згідно із загальним правилом дії законів та інших правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Отже, не можна встановити факт спільного проживання заявника разом з [PERSON] до 01 січня 2004 року, оскільки законодавством України, яке діяло до 2004 року, встановлення такого факту не мало правового значення. За таких обставин заява підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: partial