Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частини житлового будинку та земельної ділянки. Позов мотивувала тим, що 07.09.1991 року вони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі ЗАГС м. Лубни. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними не розірвано. За час шлюбу був придбаний / побудований / житловий будинок по [ADDRESS] вартістю 236 297 грн. Даний будинок розташований на приватизованій відповідачем земельній ділянці площею 0, 1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд вартістю 96, 75 грн. Зараз вони проживають окремо та на її пропозицію поділитися майном добровільно відповідач відмовився. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали повністю та надали пояснення згідно мотивів викладених в позові. Відповідач та його представник в судове засідання, будучи належним чином повідомленими, тричі не з»явилися, про поважність причин неявки не повідомили. Суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача. Судом досліджено наступні докази по справі, які він бере до уваги. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб 07.09.1991 року, реєстровий запис відділу ЗАГС м. Лубни Полтавської області № 413. Згідно свідоцтва про народження від 24.12.1996 року сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно інформаційної довідки КП « Лубенське МБТІ « від 05.03.2014 року № 20 та витягу з реєстру прав на нерухоме майно житловий будинок в [ADDRESS] зареєстрований в реєстровій книзі № 18 реєстровий номер 5828 за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності САЕ № 448822 виданого виконавчим комітетом Лукімської сільської ради 30.11.2011 року. Згідно довідки відділу Держземагентства у Оржицькому районі від 19.03.2014 року № 253 та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.03.2014 року № 585 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0, 1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, посвідчене державним актом серії ЯЕ № 757833, зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010955900173. Як вбачається з зазначеного витягу земля виділена з числа земель державної власності, а саме: пасовища. Письмові докази щодо квартири в м. Лубни суд вважає недопустимими доказами, оскільки не стосуються предмету спору. На підставі пояснень представника позивача, позивача та досліджених письмових доказів суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] 07.09.1991 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі ЗАГС м. Лубни, реєстровий запис відділу ЗАГС м. Лубни Полтавської області № 413. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними не розірвано. За час шлюбу позивач та відповідач придбали / побудували / житловий однокімнатний будинок / свідоцтво про право власності від 30.11.2011 року, державна реєстрація права власності - 06.12.2011 року / по [ADDRESS] вартістю 236 297 грн. Даний будинок розташований на приватизованій відповідачем земельній ділянці площею 0, 1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд вартістю 96, 75 грн. В даний час позивач має намір поділитися майном придбаним в період шлюбу з відповідачем. Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини / навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо / самостійного заробітку / доходу /. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України об»єктами права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно частини 1 статті 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За таких умов позов підлягає задоволенню. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача та на користь держави в частині недоплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved