Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 30 червня 2015 року між сторонами був розірваний шлюб, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, дитина знаходяться на утриманні позивача, відповідач проживає окремо і не надає допомогу на утримання дитини. Тому позивач вимушена була звернутись з вказаним позовом до суду. Позивач та її представник у судове засідання не зявились, до суду надішла заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував щодо винесення по справі заочного рішення (а.с.20). Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с. 16, 19). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30 червня 2015 року відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області (а.с. 6). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №364773, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №827 (а.с. 7). Згідно довідки Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області №338 від 27 серпня 2015 року, [PERSON], [INFO] проживає та перебуває на утримані матері [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду (ч.3 ст. 181 СК України) аліменти присуджуються у частці від доходу матері чи батька або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з обставин справи суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття та 1000 грн. на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 487,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved