Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: [PERSON] про визнання права користування квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона протягом тривалого часу, з початку 2015 р., постійно проживає в неприватизованій житловій квартирі [ADDRESS] , в яку на підставі ордеру № 1250 від 03.12.1997 року вселились [PERSON] та її мати [PERSON] . При цьому, окрім позивачки, у вказаній квартирі проживала рідна тітка позивачки - [PERSON] , яка померла [INFO] , її чоловік - [PERSON] , а також донька позивачки - [PERSON] , 2007 р.н. Фактично до смерті [PERSON] , позивачка, її донька та чоловік померлої проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, і навіть після смерті наймача квартири продовжили проживати однією сім`єю та сплачувати відповідні рахунки за житлово-комунальні послуги. За вказаних обставин, позивачка вважає, що вона, як член сім`ї наймача спірної квартири, має право на визнання за нею право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою від 03.01.2017 р. відкрито провадження у даній справі. Протокольною ухвалою від 24.05.2017 р. залучено до участі у справі третю особу Київську міську раду. Крім того, під час розгляду справи в суді, третьою особою - [PERSON] було подано позов до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Київської міської ради, третя особа: [PERSON] , яку прийнятий судом до спільного розгляду з первісним позовом 15.11.2017 р.. Ухвалою від 21.02.2018 р. розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до ШРДА, треті особи: КМР, [PERSON] , про визнання права користування житловим приміщенням, та за позовом третьої особи [PERSON] до ШРДА, КМР, [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням, продовжити за правилами загального позовного провадження, вирішено продовжити за правила загального позовного провадження. Ухвалою від 05.11.2018 р. позов [PERSON] до ШРДА, треті особи: КМР, [PERSON] , про визнання права користування житловим приміщенням, залишено без розгляду. Так, вимоги позову третьої особи - [PERSON] (далі по тексту позивач) обґрунтовані тим, що він з 12.09.1984 р. по дату смерті квартиронаймача [PERSON] - 23.10.2016 р. перебував у зареєстрованому шлюбі. З 03.02.1997 р. [PERSON] разом з [PERSON] постійно проживали та несли спільні витрати по оплаті житлово - комульнальних послуг в неприватизованій квартирі [ADDRESS] , право користування на яку виникло у дружини позивача на підставі Ордеру № 1250 від 03.02.1997 р., крім того, був відкритий особистий рахунок квартири на ім`я матері померлої - [PERSON] [INFO] мати дружини позивача - титульний наймач [PERSON] померла, а тому після її смерті єдиним фактичним наймачем спірної квартири залишилась [PERSON] . При цьому, позивач зауважує, що після смерті [PERSON] , яка відбулася 23.10.2016 р., він продовжує проживати у цій квартирі, утримувати її, а також здійснювати витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. А тому, позивач вважає, що він, як член сім`ї наймача спірної квартири, має право на визнання за ним право користування квартирою [ADDRESS] та визнати його новим наймачем житлової квартири [ADDRESS] , замість померлого наймача [PERSON] . Ухвалою від 12.03.2019 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 11.11.2019 р. у судовому засіданні з обставин справи було допитано в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник ШРДА в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник КМР та третя особа [PERSON] в судове засідання з`явились про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини не явки суду не повідомили. Вислухавши учасників справи та показання свідків, дослідивши матеріали справи, а також оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов третьої особи підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на підставі ордеру № 1250 виданого 03.02.1997 р., в квартирі [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON] (дата смерті - [INFO] ) та [PERSON] (дата смерті - [INFO] ), що підтверджується Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.11.2016 р. та свідоцтвом [NUMBER] від 02.11.2016 р. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що за згодою [PERSON] та [PERSON] з 1997 р. та по теперішній час у квартирі [ADDRESS] проживає, але не зареєстрований за цією адресою, позивач по справі - [PERSON] , який з 1984 р. перебував у зареєстрованому шлюбі з наймачем квартири - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 07.03.1985 р. Вказані обставини знайшли своє підтвердження з наявних в матеріалах справи, а також показань свідків, наданих останніми у судовому засіданні. Крім того, згідно з наявними в матеріалах справи копіями квитанцій позивач після смерті наймача квартири - [PERSON] продовжує утримувати вказане майно та оплачувати надання житлово-комунальних послуг. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що через відсутність реєстрації місця проживання у спірній квартирі, він не має можливості підтвердити своє право користування цим житлом у позасудовому порядку. Згідно з статтею 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб. Якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другої цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права корситування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.7 своєї постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядку при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї, наймача, чи прописані вони в данному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювалося угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Разом з тим, згідно роз`яснень, викладених в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 року за №9, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Крім того, в силу вимог п.4 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, які свідчать, що позивач був членом сім`ї померлого наймача [PERSON] , та з 1997 року постійно проживає в спірній квартирі, в якій він не зареєстрований, при цьому, після смерті своє дружини продовжує утримувати вказане майно, крім того, позивач не має іншого житла, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, визнавши [PERSON] новим наймачем квартири та визнати за ним право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved