Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] . Обґрунтовуючи заяву тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . На день смерті бабусі, [PERSON] постійно проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , вела спільне господарство з [PERSON] , доглядала останню, а потім і похоронила за власні кошти. Після смерті [PERSON] заявниця фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом зі спадкодавцем. 06.12.2019 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, однак нотаріусом відмовлено. [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду направив клопотання про розгляд справи без участі представника, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] з [PERSON] постійно проживала, вела спільне господарство та доглядала за останньою. Заслухавши пояснення заявника, допитавши [PERSON] та [PERSON] в якості свідків, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Частиною 2 статті 315\~ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 19.04.2005 року, [PERSON] померла [INFO] . 29.08.1978 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок в [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 22.02.1981 року, [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно листа державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори від 11.02.2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки пропущено встановлений строк для прийняття спадщини. Крім того, довідка Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області від 27.11.2019 року №1195, не є достатньою для фактичного прийняття спадщини. Відповідно до довідки виданої Катюжанською сільською радою від 27.11.2019 року №1195 вбачається, що [PERSON] постійно проживала без реєстрації та вела спільне господарство разом зі своєю бабусею [PERSON] на момент смерті останньої ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] . Крім того, з вказаної довідки вбачається, що на момент видачі довідки [PERSON] продовжує обробляти земельну ділянку за вищевказаною адресою. Згідно акту від 27.11.2019 року складеного депутатом Катюжанської сільської ради Тробюк\~М.К. та сусідами [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] вела спільне господарство і обробляла землю разом зі своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім того, з вказаного акту вбачається, що на момент видачі довідки [PERSON] продовжує обробляти земельну ділянку за вищевказаною адресою. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, обставини, які зазначались за для обґрунтування підстав заявленої заяви знайшли своє підтвердження під час розгляду справи у суді. Отже, суд дійшов до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved