Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] , 30 червня 2020 року, близько 15 год. 30 хв., в с. Терново по вул. Вайди, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 212140», державний номерний знак [NUMBER] , перед розворотом, не переконавшись в безпечності маневру на лівому узбіччі, допустив зіткнення з мотоциклом марки «Musstand-150», державний номерний знак б/н, під керуванням [PERSON] , внаслідок чого вона як пасажир, при падінні з мотоцикла після зіткнення отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, двох забійних ран лобної ділянки голови та синця лівої гомілки, які у відповідності з висновком судово-медичного експерта №242 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. По факту вчиненої дорожньо-транспортної пригоди дана подія була внесена до ЄРДР 01.07.2020 року та порушено кримінальне провадження №12020070160000641, однак у зв`язку з відсутністю у нього тілесних ушкоджень середньої тяжкості СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області кримінальне провадження №12020070160000641, що внесено до ЄРДР від 01.07.2020 року, 21 липня 2020 року було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а копія постанови про закриття кримінального провадження та матеріали були направлені начальнику Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області для притягнення винних до адміністративної відповідальності. Внаслідок грубого порушення вимог п.п.9.4, 2.3, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху на [PERSON] було складено адміністративний протокол серії ДПР 18 №087365 від 01.09.2020 року, який скеровано до Тячівського райсуду для притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 29 вересня 2020 року Тячівським районним судом по справі №307/2567/20, провадження №3/307/1059/20 було встановлено, що відповідач [PERSON] своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП, що підтверджується протоколом серії ДПР 18 №087365 від 01.09.2020 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.06.2020 року, письмовими поясненнями [PERSON] від 08.07.2020 року та особистими поясненнями [PERSON] . За скоєне адміністративне правопорушення, що спричинило тілесні ушкодження [PERSON] , на [PERSON] Тячівським районним судом за ст. 124 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави та 420,40 гривень судового збору. Постанова Тячівського районного суду від 29.09.2019 року набрала законної сили. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, синця лівої гомілки, двох забійних ран лобної ділянки голови, шрами, які до цього часу не згладились, тому вони спотворюють її обличчя і вона змушена носити на лобній частині голови пов`язку, прикриваючи їх, які у відповідності з висновком судово-медичного експерта №242 від 08 липня 2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Отримавши тілесні ушкодження внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, що скоїв [PERSON] , вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Тячівській рай лікарні з 30.06.2020 року по 07.07.2020 року, купляла за свої кошти ліки та продукти харчування. [PERSON] обіцяв їй відшкодувати моральні збитки в сумі 15000 гривень, однак коли вона вийшла із стаціонарного відділення лікарні на амбулаторне лікування, [PERSON] повністю відвернувся від неї та своїх обіцянок відшкодувати в добровільному порядку моральну шкоду. Вона зателефонувала [PERSON] та просила його відшкодувати їй моральну шкоду, тому що її сильно боліла та болить голова і вона не могла і зараз не може фізично працювати, але під час розмови з ним щодо відшкодування їй моральної шкоди, по телефону облаяв її нецензурними словами та висловлювався в її адресу образливими словами, які вона записала на свій телефон. Оскільки, [PERSON] відмовився їй відшкодовувати моральні збитки вона звернулась до адвоката про надання їй правової допомоги в підготуванні позовної заяви та збір доказових матеріалів по даній дорожньо-транспортній пригоді, за що сплатила 2500 гривень. Діями [PERSON] їй заподіяно моральну шкоду в розмірі 15000 гривень. Просить стягнути з [PERSON] на її користь 15000 гривень моральної шкоди та 2500 гривень витрат на правову допомогу адвоката. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - Коржук І.І. позов підтримав повністю, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 21.07.2020 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12020070160000641 від 1 липня 2020 року, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Із змісту вказаної постанови слідчого вбачається, що 30 червня 2020 року, о 15 год. 30 хв., в с. Терново, Тячівського району [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 212140», номерний знак [NUMBER] , здійснив маневр розвороту справа наліво зі сторони с. Нерсениця у напрямку с. Крива, де напроти магазину «Оріон» в с. Терново по вулиці Туполєва, 18, на лівому узбіччі дороги допустив зіткнення з їдучим йому назустріч мотоциклом марки «Musstsng-150», чорного кольору, без державного номерного знаку, під керуванням [PERSON] із пасажиром [PERSON] , яка внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у виглядізакритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, скальної рани лобної ділянки голови. Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.09.2020 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень. За змістом вказаної постанови суду 30 червня 2020 року, о 15 год. 30 хв., в с. Терново, Тячівського району [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 212140», номерний знак [NUMBER] , перед розворотом не переконався в безпечності маневру та допустив зіткнення з мотоциклом марки «Musstsng-150», б/н, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 20.07.2020 рок за №242 у [PERSON] , 1986 року народження, мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох забійно-рваних ран лобної ділянки голови та синця лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження могли виникнути по ударному механізму від дії тупих твердих предметів та тупогранних предметів, якими могли бути виступаючі деталі транспортних засобів в момент дорожньо-транспортної пригоди та послідуючого падіння і ударі об нерівне покриття дороги. Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, дві забійно-рвані рани лобної ділянки голови відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 6-ти, але менше 21-го дня. Синець лівої гомілки відноситься до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності. Строку події 30 червня 2020 року - всі вищевказані тілесні ушкодження відповідають. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявністю її вини. Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яку фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] на відповідній правовій підставі володів автомобілем марки «ВАЗ 212140», номерний знак [NUMBER] , і саме з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода 30 червня 2020 року, о 15 год. 30 хв., в с. Терново, Тячівського району, внаслідок якої він допустив зіткнення з мотоциклом марки «Musstsng-150», без державного номерного знаку, під керуванням [PERSON] із пасажиром [PERSON] , яка внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження. А тому саме [PERSON] , який спричинив моральну шкоду позивачу [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути відповідачем в даній цивільній справі. Таким чином, суд вважає, що у зв`язку з протиправною винною поведінкою відповідача [PERSON] у відношенні до позивача, внаслідок чого заподіяно тілесні ушкодження позивачці, позивачка на підставі вказаних норм закону має право на відшкодування з боку відповідача [PERSON] моральної шкоди. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що протиправними діями відповідача [PERSON] завдано тілесних ушкоджень позивачці, що вона отримала моральну травму та біль, внаслідок чого погіршився її стан здоров`я, а тому з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе позов про відшкодування заподіяної моральної шкоди задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 15000 гривень завданої моральної шкоди. Оцінивши наведені докази, зокрема квитанцію до прибуткового касового ордеру №44 від 15 жовтня 2020 року, розрахунок щодо граничного розміру компенсації на правову допомогу щодо отримання грошових коштів в сумі 2500 гривень за надання правової допомоги адвокатом Коржук І.І. від позивачки [PERSON] , суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката, в сумі 2500 гривень також підлягають до задоволення. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача [PERSON] .

Outcome: approved