Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом щодо визнання за нею права власності на частку в об'єкті незавершеного будівництва та права на отримання нею в натурі об'єкту інвестування - підземний гаражний бокс [NUMBER] за будівельним номером, фактичний номер [NUMBER] (за БТІ), який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною будівельною площею 18,9кв.м та визнати за нею майнове (речове) право на отримання в натурі об'єкту інвестування - підземний гаражний бокс [NUMBER] за будівельним номером, фактичний номер [NUMBER] (за БТІ), загальною будівельною площею 18,9кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно Договору інвестування будівництва підземних гаражів [NUMBER] від 29 липня 2004 року, після введення в експлуатацію гаражного комплексу. [PERSON] виконала у повному обсязі свої зобов'язання за контрактом будівництва об'єкту його інвестування. Факт внесення коштів (інвестування) в повному обсязі підтверджує довідкою відповідача про 100% оплату інвестиційного внеску [NUMBER] від 08 листопада 2004 року. Однак позивач не може вступити в право власності та повноцінно розпоряджатися об'єктом своїх інвестицій так, як весь гаражний комплекс до якого входить і об'єкт інвестування відповідачем не був зданий в експлуатацію. В судове засідання 25 квітня 2016 року представник позивача не з'явився, однак до суду направив заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги та розглядати справу за його відсутності. Представники відповідачів у судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом опублікування оголошення у газеті «Урядовий кур'єр», відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі укладеного та підписаного між [PERSON] та ТОВ НВФ «Вест»довору [NUMBER] інвечтування будівництва підземних гаражів від 29.07.2004р. предметом якого була інвестиційна діяльність, згідно якої [PERSON], як інвестор фінансує будівництво підземного гаражного боксу [NUMBER] за будівельним номером, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною будівельною площею 18.9кв.м., а ТОВ НВФ «Вест» передає його інвестору. За умовами контракту позивач виступає - інвестором. Хоча відповідач ДП «Енпол» передав гаражний бокс позивачеві однак через не виконання з боку відповідача взятих на себе зобов'язань щодо завершення будівництва всього гаражного комплексу та ведення його в експлуатацію позивач не має можливості користуватися гаражем, як власник, введення в експлуатацію гаражного комплексу та будівництво до цього часу не закінчено, на сьогоднішній день робота з боку відповідачів, стосовно ведення комплексу, частиною якого є гараж [NUMBER], а фактичний номер якого [NUMBER] в експлуатацію призупинена і не відомо коли буде закінчена. [PERSON] було повністю про інвестовано будівництво підземного гаражного боксу [NUMBER], який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною будівельною площею 18,9кв.м., про що свідчить довідка ДП НВФ «Вест» про 100% оплату інвестиційного внеску [NUMBER] від 08 листопада 2004 року. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статей 526 та 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися сторонами належним чином. У відповідності до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачем порушено строк закінчення будівництва та введення в експлуатацію гаражного комплексу. Згідно статей 610 та 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 177 ЦК України, серед інших видів об'єктів цивільних прав, визначає майнові права. Стаття 190 ЦК України встановлює, що майном як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до статті 876 ЦК України, власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до пункту 5 статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій. Згідно частини першої пункту 1 статті 18 зазначеного Закону, держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав та законних інтересів її суб'єктів. В пункті 1 статті 19 Закону України «Про інвестиційну діяльність» зазначено, що захист інвестицій - це комплекс організаційних, технічних та правових заходів, спрямованих на створення умов, які сприяють збереженню інвестицій, досягненню цілі внесення інвестицій, ефективній діяльності об'єктів інвестування та реінвестування, захисту законних прав та інтересів інвесторів, у тому числі права на отримання прибутку (доходу) інвестицій. Таким чином судом встановлено, що позивачем виконані всі умови договору про інвестування у будівництво підземного гаража, оскільки було виконано 100% інвестиційних зобов'язань. Відповдач безпідставно не виконав своїх договірних зобов'язань щодо позивача. Відповідно до ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як встановлено судом, Акт про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта гаражного комплексу за адресою: [ADDRESS] управлінням Держархбудконтролю м. Києва не реєструвався. Київським міським бюро технічної інвентаризації технічний паспорт на спірний гаражний бокс не виготовлявся. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки позивачем виконані умови інвестиційного контракту у повному обсязі, то у нього з моменту виконання зобов'язань щодо сплати вартості об'єкта інвестування виникло і майнове право на цей об'єкт та право власності на частку в об'єкті незавершеного будівництва, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Крім цього, суд вважає, що підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо визнання за позивачем майнового (речового) права на отримання в натурі об'єкту інвестування після введення гаражного комплексу розташованого за адресою [ADDRESS] в експлуатацію.

Outcome: approved