Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначено, що 21.07.2003 між сторонами зареєстровано шлюб. За час спільного проживання у сторін по справі\~ народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач не займається вихованням дітей, кошти на утримання дітей надає нерегулярно та в недостатніх для належного утримання дітей розмірах. Відповідач не має постійного місця роботи, як фізична особа-підприємець не зареєстрований, тому на думку позивачки, має нерегулярний та мінливий дохід. За вказаних обставин, позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2021 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення (а.с. 21). Представник відповідача адвокат Сологуб В.Г. надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого вказав, що разом з відповідачем проживає його батько [PERSON] , який є пенсіонером та перебуває на утриманні відповідача, а також хворіє, у зв`язку з чим відповідач несе витрати на лікування батька. Крім того, зазначає, що відповідач регулярно забезпечує дітей усім необхідним, тому не погоджується з викладеними у позовній заяві обставинами. Також вказує, що відповідач офіційно працевлаштований в КП «Вінницьке шляхове управління» та отримує відповідний дохід. Відповідач не заперечує свого обов`язку щодо утримання дітей, однак позовні вимоги визнає частково та просить суд стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 255 гривень щомісячно та на утримання доньки [PERSON] - в розмірі 1\~100 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача адвокат Сологуб В.Г. в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити частково, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.07.2003, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого повторно 12.05.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 9). В шлюбі\~у сторін\~по справі\~народились\~діти:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серія [NUMBER] , виданого 07.05.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 23.12.2014 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с.13, 14). Згідно з копією довідки, виданої за підписом голови квартального комітету «Набережений-1» 29.06.2021 № 528, [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована разом із сином [PERSON] та донькою [PERSON] (а.с.5). Згідно з копією пенсійного посвідчення від 09.02.1999, [PERSON] ,Ю є пенсіонером за віком (а.с.41). Відповідно до копії довідки КП «Вінницьке шляхове управління» №262 від 20.10.2021, відповідач [PERSON] працює в даному підприємстві з 26.07.2021 та його дохід за період з 26.07.2021 по 30.09.2021 склав 19\~722, 96 грн. (а.с.43). Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної\~Ради України\~№789-XII\~від 27.02.1991\~року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.1\~ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд вважає непереконливими доводи представника відповідача про те, що його батько [PERSON] знаходиться но його утриманні, оскільки дана обставина не підтверджена належними та достатніми доказами. Встановлюючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача, суд враховує вибір позивача щодо способу стягнення аліментів на утримання дитини, саме в твердій грошовій сумі, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також те, що відповідач працевлаштований та має постійний дохід, не має інших дітей, непрацездатну дружину, непрацездатних батьків, дочку або сина та може надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дітей. Виходячи із засад розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 3 000 грн. 00 коп. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.09.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, тобто, за період з 15.09.2021 по 15.10.2021 допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 681 грн. 00 коп., іншу частину судового збору в розмірі 227 грн. 00 коп. слід компенсувати за рахунок держави. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial