Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 01 серпня 1970 року між ними з відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають повнолітню доньку. На даний час стан її здоров'я дуже важкий, вона страждає численними захворюваннями, перенесла інсульт та потребує сторонньої допомоги. У зв'язку з наведеним вище, вона потребує значних матеріальних витрат. Вона є пенсіонеркою і отримує невелику пенсію, яка є недостатньою для лікування та проживання, у зв'язку з чим вона потребує матеріальної допомоги від чоловіка. Відповідач є військовим пенсіонером і має можливість надавати грошову допомогу на її утримання. У зв'язку з вищенаведеним, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову. В судове засідання позивачка не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності у зв'язку із станом її здоров'я, та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, двічі надсилав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності та повідомляв, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. З'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною першою статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляду. В ході судового розгляду встановлено, що 01 серпня 1970 року у Міському ЗАГС м.Конотоп Сумської області між [PERSON], 1949 року народження та [PERSON], 1949 року народження, було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за №371. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища: [PERSON] (а.с.2 - копія свідоцтва про одруження). Як встановлено в ході розгляду справи, позивачка дійсно є пенсіонеркою за віком (а.с.5 - копія посвідчення). Також, в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження твердження позивачки, викладені у її позовній заяві, щодо її важкого стану здоров'я, зокрема щодо перенесення нею інсульту (а.с.6-7 - копія епікризу; а.с.8-9 - копія епікризу; а.с.10 - копія епікризу). Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. Виходячи зі змісту частин 1,2,4 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майма, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч.3 ст.77 СК України, аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. У відповідності до частин 1,3 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, можу бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно ч.1 ст.82 СК України, право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Частиною 3 ст.82 СК України визначено, що право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що позивачка є пенсіонеркою, не працює, на даний час перебуває у важкому стані здоров'я та дійсно потребує матеріальної допомоги від чоловіка. Крім того, відповідач у своїх заявах, направлених на адресу суду, визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. За таких обставин, суд дійшов до висновку про обгрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх задоволення. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного та круючись ст.ст.75, 77, 79, 80, 82 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 174 ч.4, 208-209, 212-215, 292-294, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved