Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2006 року, є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти на суперечки, зловживання відповідача алкогольними напоями, що призвело до фактичного припинення подружніх відносин. З урахуванням наведеного просить шлюб розірвати, залишити проживати з нею неповнолітніх дітей та стягнути з відповідача понесені судові витрати. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, вказала, що протягом наданого судом строку для примирення стосунки з чоловіком не налагодились, вони не проживають спільно понад два роки, а тому наполягає на розірванні шлюбу, її рішення є усвідомленим та добровільним. Відповідач [PERSON] заперечив щодо розірвання шлюбу, вказав, що причиною неможливості досягти з дружиною примирення є втручання у їх сімейне життя матері дружини. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~21.11.2018 року було відкрито провадження у справі. \~ \~ \~ \~22.12.2018 року підготовче провадження було закрито, справа була призначена до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали Березнівського районного суду Рівненської області від 17.01.2019 року сторонам у справі було надано строк для примирення тривалістю 2 місці, провадження у справі зупинено. \~ \~ \~ \~19.04.2019 року провадження у справі було поновлено у зв`язку із завершенням визначеного судом строку для примирення подружжя. \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали Березнівського районного суду Рівненської області від 11.06.2019 року сторонам у справі було надано строк для примирення тривалістю 1 місяць, провадження у справі зупинено. \~ \~ \~ \~20.08.2019 року провадження у справі було поновлено. \~ \~ \~ \~Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 16.11.2017 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 01.09.2006 року (актовий запис №8). Із свідоцтв про народження серія [NUMBER] , серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 № 11, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, покликаючись на те, що примирення з відповідачем протягом наданого судом строку не досягнуто. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки шлюб між сторонами не може бути збережений, а встановлені фактичні обставини свідчать про те, що він фактично розпався, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача, яка більше не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про визначення після розірвання шлюбу місця проживання дітей з нею, то вона не підлягає до задоволення, так як позовна заява не містить будь-якого обґрунтування даної вимоги, суду не були представлені будь-які докази щодо необхідності визначення місця проживання дітей саме з позивачем, дана вимога відображена лише у прохальній частині позовної заяви. З урахуванням даної обставини суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці її право звернутись з вказаною вимогою згідно до положень ст.161 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору (квитанція від 07.11.2018.2018 року) у розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: partial