Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась у суд із вказаним позовом, в обґрунтування позову зазначила, що з 26 грудня 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З вини відповідача їх шлюб розпався. На даний час сторони разом не проживають. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини Емілії у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача, щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги повністю підтримує та просить розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву , в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. В судове засідання сторони не з`явилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Матеріалами справи встановлено, згідно фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 січня 2019 року батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 9). Даними довідки про склад сім`ї виданої виконавчим комітетом Вовчанської міської ради Харківської області № 250 від 15 листопада 2019 року, позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] (а.с. 11), в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що малолітня Емілія перебуває на утриманні позивача по справі. Як зазначено у ст. ст. 180 - 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. В даному випадку норми закону передбачають обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та не залежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2019 року складає 1921 грн. 00 коп. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 768 грн. 40 коп. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved