Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 28.04.2011 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради Городенківського району, актовий запис № 6. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки між сторонами погіршилися, стали частими сварки внаслідок безпідставних ревнощів відповідача. Тривалий час сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження шлюбу з відповідачем неможливе, суперечить інтересам позивачки та дітей, тому просить шлюб розірвати, неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] залишити проживати біля неї. Ухвалою суду від 14 листопада 2019 р. сторонам надавався строк для примирення - два місяці, провадження в справі було зупинено до закінчення строку для примирення сторін. Ухвалою суду від 20 січня 2020 р. провадження в справі поновлено, призначено підготовче засідання. Сторони в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності; позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує, відповідач - позов визнає. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 28.04.2011 Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис за № 25 від 21 липня 2011 р., та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 16 від 19 червня 2013 р., що підтверджується копіями свідоцтв про народження, виданими Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, відповідно 21 липня 2011 р. серії [NUMBER] та 19 червня 2013 р. серії [NUMBER] . Довідкою № 518, виданою 24.06.2019 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради, стверджується, що діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наданий судом строк для примирення сторони не помирилися. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Враховуючи положення ст.29 ЦК України, ст.160 Сімейного кодексу України, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - позивачкою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка в позовній заяві та в заяві про розгляд справи в її відсутності не зазначила, яким прізвищем бажає іменуватися після розірвання шлюбу, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища позивачки. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ч.1 ст. 142 ЦПК України, якими передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивачка [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1536,80 грн., що стверджується квитанцією № 281.79.1/29905299 від 25.06.2019. Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову поступила до суду до початку розгляду справи по суті, тому є підстави для повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 768,40 грн. (1536,80: 2= 768,40). На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114, 160 Сімейного Кодексу України, ст. 29 ЦК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved