Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Тернівської сільської ради Смілянського району та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] в померла її мати [PERSON] , якій на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,95 га в адмінмежах Тернівської сільської ради Смілянського району. Спадщину вона прийняла шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Під час оформлення спадщини нею було встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду від 06 грудня 2013 року право власності на вказане майно було визнано за [PERSON] як спадкоємцем четвертої черги. Не погоджуючись із вказаним рішенням позивачем було подано апеляційну скаргу, яку в подальшому було задоволено та скасовано це рішення як незаконне. Одночасно апеляційним судом було прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено в повному обсязі. В подальшому вона звернулась до державного нотаріуса з метою оформлення права власності на спадкове майно, однак одержати свідоцтво про право на спадщину не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. У зв`язку з цим, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. В судове засідання сторони не з`явились, направили до суду заяви, в яких просили розглядати справу у їх відсутності. Представник позивача підтримав позов, відповідачі не заперечували проти задоволення позову. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] в м. Добропілля Донецької області померла [PERSON] . Як встановлено із свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу померла доводилась позивачу матір`ю. Згідно з повідомленням міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Смілі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 21 квітня 2020 року [PERSON] була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,95 га в адмінмежах Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, кадастровий номер 7123789200:02:002:0104, і в цьому управлінні зберігається державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 161959, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян Тернівської сільської ради за № 73 від 10 вересня 2004 року. У відповідності із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті.\~ Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ( ст. 1258 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 28 січня 2019 року по справі № 703/3255/18, яке набрало законної сили 27 лютого 2019 року, встановлено факт спільного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з квітня 2005 року по [INFO] . З повідомлення державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 28 лютого 2020 року встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулась [PERSON] . Суд також враховує, що інші спадкоємці, які б прийняли спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом спільного проживання відсутні, оскільки у відповідності з довідкою виконкому Тернівської сільської ради від 14 листопада 2019 року на день смерті [PERSON] з нею за адресою її проживання ніхто не був зареєстрований. Постановою нотаріуса від 12 листопада 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті матері є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця. При цьому суд враховує, що спір про визнання права власності на земельну ділянку є спором про спадкування, а тому належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Таким чином, зазначення двох відповідачів у вигляді територіальної громади та інших спадкоємців є взаємовиключним. Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду від 06 грудня 2013 року по справі № 703/5817/13-ц право власності на спірну земельну ділянку було визнано за [PERSON] як спадкоємцем четвертої черги. Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що вона з 2005 року до часу відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем однією сім`єю, підтвердженням чого була довідка Тернівської сільської ради. Зазначене рішення було скасовано постановою апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2019 року та одночасно прийнято нове рішення, яким відмовлено [PERSON] в позові в повному обсязі. У відповідності з ч. 7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Суд зазначає, що [PERSON] була визнана спадкоємцем четвертої черги рішенням суду, яке було скасоване, на підставі довідки сільської ради про факт спільного проживання зі спадкодавцем в період часу з 2005 року по день відкриття спадщини. В той же час, в матеріалах справи наявне рішення суду від 28 січня 2019 року, яке набрало законної сили, та яким встановлено факт спільного проживання [PERSON] в зазначений період саме з [PERSON] , при чому в іншому населеному пункті. Враховуючи, що позивачем не доведено яким чином були порушені її права, свободи чи охоронювані законом інтереси відповідачем [PERSON] за наявності недоведеності її права на спадкування як спадкоємця четвертої черги, суд вважає, що вимоги до цього позивача є недоведеними та необґрунтованими. А тому позов підлягає до часткового задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved