Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом до відповідача та просить стягнути з нього на свою користь пеню у зв`язку з простроченням сплати аліментів за період з червня 2018 року по лютий 2021 року. Ціна позову становить: 39442,68 грн. Позов мотивує тим, що рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідач має заборгованість за аліментами, а тому з нього підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву разом із доданими до нього доказами у встановлений судом строк не надіслав. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у ньому. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Судом установлено, що у сторін є дитина, [PERSON] , [INFO] (а. с. 3). Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Рішення набрало законної сили 13 червня 2018 року (а. с. 7, 8). Згідно з довідкою Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за період з червня 2018 року по лютий 2021 року, заборгованість [PERSON] за аліментами становить 24765,19 грн (а. с. 20). За змістом ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, пеня за прострочення сплати аліментів нараховується у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення. Положення ч. 1 ст. 196 СК України визначають, що розмір пені не може бути більшим 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів. За змістом листа Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 18 червня 2021 року № 7042, оскільки [PERSON] на момент виникнення заборгованості за аліментами не працював то йому нараховано заборгованість за статистичними даними про середньомісячну заробітну плату по Долинському району, при цьому податки чи інші відрахування не проводилися. Згідно з ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Оскільки у цій справі суд установив, що заборгованість зі сплати аліментів боржнику виконавцем нараховано із сум середньомісячної заробітної плати без вирахування сум на сплату податків, зборів тощо, відповідно це має бути враховано при визначенні розміру пені за несвоєчасну сплату аліментів. Окрім цього, нарахований позивачкою розмір пені частково є необґрунтованим, оскільки не враховує того факту, що при виникненні заборгованості зі сплати аліментів подальша сплата аліментів не може вважатися поточною сплатою аліментів, а є, у тому числі погашенням попередньої виниклої заборгованості за аліментами. Крім цього, за такої сплати заборгованості за аліментами, виникають випадки часткової сплати аліментів за відповідний місяць. Зазначене не знайшло відображення у поданому позивачкою розрахунку пені. У свою чергу відповідач не надав контррозрахунок пені за прострочення сплати аліментів, оскільки взагалі не визнає цього позову. Головуючим суддею у цій справі підготовлено розрахунок пені, що ним підписаний та на окремому аркуші міститься у матеріалах справи. За ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. У цій справі ухвалою суду від 30 березня 2021 року надано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, позовної заяви з додатками, можливість подання відзиву до суду разом з усіма письмовими та електронними доказами, висновками експертів і заявами свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Ухвалу суду від 30 березня 2021 року відповідач отримав 3 квітня 2021 року (а. с. 32). В судовому засіданні 21 вересня 2021 року, що було четвертим судовим засідання з розгляду справи по суті, відповідач через представника подав докази про сплату ним аліментів, а саме розписок отримувача аліментів за період з червня по листопад 2018 року. В судовому засіданні представник відповідача з цього приводу пояснила, що відповідач не міг раніше подати ці докази, оскільки вони видавались у 2018 році, а тому не міг їх віднайти. Порядок подання доказів визначений положеннями ст. 83 ЦПК України. За правилами цієї статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] раніше у цій справі не повідомляв письмово суд та не зазначав, які докази не може подати та причини, з яких докази не можуть бути подані у встановлений строк. Подані ним копії доказів не були заздалегідь надіслані позивачці та іншому учаснику справи - третій особі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ці докази були виключно у відповідача та не є публічно доступними, а також подані в судовому засіданні без клопотання про їх приєднання до матеріалів справи. За змістом ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Оскільки подані докази відповідачем подано з порушенням положень ст. 83 ЦПК України, ухвалою суду від 21 вересня 2021 року занесеною до протоколу судового засідання, суд відмовив у прийнятті до розгляду доказів поданих відповідачем. Позивачкою у справі визначено ціну цього позову: 39442,68 грн. У свою чергу суд бачить підстави для стягнення пені за прострочення сплати аліментів на суму 19966,59 грн, відповідно цей позов є частково обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установлений у 2021 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня - 2270 грн. Отже, оскільки вимоги майнового характеру позивачки у цій справі задоволено частково, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 459,65 грн, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial