Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], що знаходиться у м. Збараж Тернопільської області. В даному будинку зареєстровані: позивач [PERSON], її дочка [PERSON] та внук [PERSON], а також відповідач колишній зять позивача [PERSON], який з 2005 року не проживає у даному будинку, жодного майна, яке б належало відповідачу у будинку немає, він повністю припинив виконувати обовязки члена сімї, які повязані з утриманням житла, оплатою комунальних послуг. Шлюб дочки позивача з відповідачем розірвано, на даний час [PERSON] має іншу сімю та проживає в іншій місцевості, тому втратив інтерес до вказаного житла. На підставі наведеного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №1 по вул. Злуки,5, в м. Збараж Тернопільської області. Ухвалою суду від 28 вересня 2018 відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи на 12 жовтня 2018 року, яке було відкладено на 29 жовтня 2018 року. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача, проживає навпроти будинку [PERSON], по вул. Злуки.2 в м. Збараж Тернопільської області більше 30 років. Їй відомо, що [PERSON] є колишнім зятем позивача, однак він не проживає в будинку по вул. Злуки,5 в м. Збараж Тернопільської області більше року. Вона є подругою [PERSON], а тому часто бувала в неї вдома, особистих речей відповідача там немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою [PERSON], проживає [INFO]. [PERSON] є колишнім зятем позивачки, однак він не проживає у належному їй житлі, за адресою: вул.Злуки,5/1, м. Збараж Тернопільської області. З 2003 року відповідач не проживав у квартирі за вказаною адресою, особистих речей останнього у цьому житлі вона не бачила. Суд, заслухавши доводи представника позивача, покази свідків, розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Як вбачається з довідки про склад сімї та характеристику житлового приміщення №1777 від 19 вересня 2018 року, виданої МКП «Збараж», за адресою вул. Злуки,5/1, м. Збараж, Тернопільська область зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Аналогічна інформація про зареєстрованих осіб у житловому будинку №5 кв. 1 по вул. Злуки у м. Збаражі міститься також у будинковій книзі, яка заведена [PERSON] Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 12 вересня 2018 року, складеного депутатом Збаразької міської ради [PERSON], встановлено, що за адресою вул. Злуки,5/1, м. Збараж, Тернопільська область зареєстровані, але фактично не проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вказану обставини підтвердили сусіди [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] Шлюб між ними розірвано 25 червня 2003 року, актовий запис №78, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії I-ИД №046759, виданим повторно 25 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області. Судом було встановлено, що відповідач тривалий час, а саме, як стверджують свідки [PERSON] та [PERSON], з часу реєстрації не проживав у квартирі позивача, відсутній у місці реєстрації без поважних причин, не сплачував комунальні послуги і не ніс жодних обовязків по утриманню даного житла. Його особистих речей за місцем реєстрації немає. Відтак, з встановлених обставин, вбачається, що для врегулювання спірних правовідносин, які виникли між сторонами, не підлягають застосуванню приписи статей 391 та 405 Цивільного кодексу України, на які посилається позивач, оскільки [PERSON] не надано доказів того, що вона є власником квартири [ADDRESS], що знаходиться у м. Збараж Тернопільської області. Дана обставина в силу норм частини другої статті 78 ЦПК України не може підтверджуватись долученими до матеріалів цивільної справи копіями технічного паспорту на вказану квартиру та будинкової книги прописки громадян. До виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню норми ЖК УРСР. За змістом частини першої статті 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~2\~від 12\~квітня 1985\~року «Про\~деякі питання,\~що виникли\~в практиці\~застосування судами\~Житлового кодексу\~України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Аналіз встановлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач [PERSON] втратив інтерес до житла, в якому зареєстроване його місце проживання, оскільки більше шести місяців у ньому фактично не проживає, участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг не бере, а тому втратив право користування даним жилим приміщенням. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні квартирою та проживанні в ній, про поважність причин його відсутності більше шести місяців, наявність між ним і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання його таким, що втратив право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду таких встановлено не було. За вказаних обставин , виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням -квартирою №1 по вул. Злуки,5, в м. Збараж Тернопільської області. В силу ст.141 ЦПК України із відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved