Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, треті особи - [PERSON] , [PERSON] , про визнання за позивачем права власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими та надвірними спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивує, в основному, тим, що останній мав на праві власності житловий будинок [ADDRESS] , однак, через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно, не може оформити свідоцтва про право на спадщину за законом. З покликанням на відсутність спору щодо вказаного житлового будинку та інших спадкоємців, неможливість іншим шляхом реалізувати своє право на спадкове майно, просить позов задовольнити. Представник позивача - адвокат Мартин В.І. не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила про розгляд справи без її участі, позов підтримала (а.с. 87). Представник Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав до суду лист, в якому проти задоволення позову не заперечив, просив справу розглядати без участі представника селищної ради (а.с. 88-89). Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що на спадкове майно не претендують, проти задоволення позову в користь [PERSON] не заперечують, просять про розгляд справи без їхньої участі (а.с. 52, 55). Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, третіх осіб, спадкову справу № 79/2019, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в ред. 2004р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Так, ст. 524 ЦК Української РСР у редакції 1963 р. передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР у редакції 1963 р. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР , визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.02.1996 р. вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11). 20.07.1993 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений головою виконкому Завидовицької сільської ради народних депутатів, зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 15, яким житловий будинок, розташований в с. Поріччя і все майно заповіла [PERSON] (а.с.16). Шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном спадщину після смерті [PERSON] прийняв її племінник - [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав разом з нею, що підтверджується довідками, виданими виконавчим комітетом Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області № 1130 від 20.11.2018 р. та № 622 від 24.07.2019 р. (а.с. 24, 26). Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається із копій свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] (а.с. 10). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, із житлового будинку [ADDRESS] . На випадок своєї смерті він спадковим майном не розпорядився. Із позовної заяви, оглянутої спадкової справи № 79/2019, постанови завідувача Городоцької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Львівській області Шаравара В.В. № 1132/02-31 від 16.07.2019 р. видно, що позивачка [PERSON] 22.03.2019 р. зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак, через відсутність правовстановлюючого документу, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок (а.с. 17, 67 звор.). Із копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , довідки, виданої виконавчим комітетом Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області № 163 від 06.03.2019 р., видно, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , на час смерті спадкодавця постійно проживала і була зареєстрована разом з ним у спадковому будинку (а.с. 12, 14, 26). Так, з копій технічного паспорта, будинкової книги, довідки Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації № 1356 від 28.05.2019 р., довідки, виданої виконкомом Великолюбінської селищної ради № 823 від 26.07.2019 р., копій погосподарських книг за 1994-1995 рр., 1996-1999 рр. вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] 1980 року побудови, право власності на нього не реєструвалось, за будинком закріплена земельна ділянка, в тому числі для його обслуговування, площею 0,12 га (а.с. 18-21, 22, 23, 32-36, 37-38, 40-42). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на вищенаведене, оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті набув або володів житловим будинком [ADDRESS] неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено, його дочка [PERSON] фактично спадщину прийняла, живе у спірному будинку, обробляє земельну ділянку при ньому, постійно проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на час його смерті, інші спадкоємці від часток у спадковому майні відмовились в її користь, а тому, є підстави до визнання за [PERSON] права власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved