Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1684,00 грн. на її утримання щомісячно до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трьох років. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 18 вересня 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося. Ведення між ними спільного господарства припинено. Відповідач проживає окремо, діти проживають разом з нею. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, хоча за законом зобов'язаний їх утримувати. Позивач у зв'язку із доглядом за дітьми не працює, отримує лише державну матеріальну допомогу у розмірі 1935 грн. щомісячно, однак цієї суми для забезпечення себе та дітей необхідними засобами для існування не вистачає. Враховуючи що [PERSON] є працездатною особою, інших осіб на його утриманні не має, а тому має можливість надавати допомогу на її утримання до досягнення дитиною трирічного вік, просить позов задовольнити, оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі на підставі наданих документів та виходячи із доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Додатково зазначила, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року відповідачу були призначені аліменти на утримання дітей по 1/8 частині від усіх його доходів на кожну дитину, однак [PERSON] аліментів не сплачує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по їх сплаті. Твердження відповідача про перебування на його утриманні дитини від першого шлюбу та непрацездатних батьків не підтверджується належними доказами та є лише спробою ухилитись від покладених на нього обов'язків по утриманню дітей та матері до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти позову у повному обсязі та просили відмовити у його задоволенні виходячи з доводів викладених у відзиві на позовну заяву. [PERSON] додатково пояснив, що 02 березня 2018 року був звільнений з основного місця роботи з посади охоронця ТОВ «Безпека». Після звільнення був змушений звернутись до Дніпровського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. Однак на даний час являється безробітним та отримує соціальну допомогу у розмір 544,00 грн. щомісячно. У працевлаштуванні на посаду охоронця виникли складнощі через погіршення стану здоров'я. Крім того, відповідач має зобов'язання по стягненню з нього аліментів на утримання спільних із позивачем дітей у розмірі 1/8 частини всіх його доходів щомісячно та на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] від попереднього шлюбу, які він сплачує добровільно. Також відповідач зазначив про надання матеріальної допомоги своїм непрацездатним батькам [PERSON] та [PERSON], які являються пенсіонерами та отримують мінімальну пенсію. Відповідач вказує, що під час перебування у шлюбі постійно працював, намагався допомогти дружині по господарству, а тому не мав можливості підвищувати свій професійний рівень та кваліфікацію. На даний час він опинився у скрутних життєвих обставинах, без перспективи знайти роботу, маючи вади слуху та інші захворювання, а тому не має можливості сплачувати дружині аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2010 року сторони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1213 (а.с. 9). Від даного шлюбу позивач і відповідач мають спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 10, 11, 12). Спільні діти сторін проживають разом із матір'ю - позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою №3358, виданою 26 вересня 2017 року Виконавчим комітетом Пісківської селищної ради Бородянського району, Київської області (а.с. 13). Батько [PERSON] - відповідач у справі, проживає окремо. Позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дітей у розмірі 1935,00 грн., що підтверджується довідкою Центру по нарахуванню та виплаті пенсій та допомог від 18 жовтня 2017 року №3845 (а.с. 14). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року у справі №755/15613/17 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/8 частині з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 17 жовтня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 71-74). Як убачається із довідок-розрахунків заборгованості державних виконавців Дніпровського районного у м. Києві відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві [PERSON] має заборгованість по аліментам стягнутим на користь [PERSON] на підставі виконавчих листів №755/15613/17, виданих 31 січня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва (а.с. 104-107). 24 квітня 2018 року [PERSON] двома платежами було погашено 8084,00 грн. заборгованості за аліментами за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року, що підтверджується відповідними квитанціями №300 та №301 від 24.04.2018 року (а.с. 108-109). Крім спільних із позивачем малолітніх дітей у відповідача є малолітній син - [PERSON], [INFO]. Як убачається із заяви від 19.12.2017 року [PERSON] - матері спільної із відповідачем дитини від попереднього шлюбу, відповідач у добровільному порядку регулярно надає матеріальну допомогу на утримання сина - [PERSON], [INFO], шляхом перерахування грошових коштів через поштові або банківські установи з 2009 року по теперішній час у розмірі від 300,00 грн. до 500,00 грн. (а.с.79). Також під час судового розгляду встановлено, що на даний час батьки відповідача являються пенсіонерами (а.с. 80, 81), а [PERSON] за можливості надає їм матеріальну допомогу. За положенням ч.ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Заперечуючи проти позову відповідач посилається на відсутність у нього матеріальної можливості утримувати дружину до досягнення [PERSON], [INFO] народження трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За даними довідки про доходи виданої ТОВ «Безпека» № 3 від 17.11.2017 року за період з серпня місяця 2017 року по листопад 2017 року розмір отриманого відповідачем доходу становить 7 993,35 грн. (а.с.82). Як убачається із даних довідок Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості від 14.03.2018 року № 482, від 28.03.2018 року № 579, [PERSON] [PERSON] з 13 березня 2018 року облікований у Дніпровській районній філії Київського міського центру зайнятості як безробітний. (а.с.66,67 ). Згідно довідки Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості від 12.04.2018 року № 653, за період з 21.03.2018 року по 31.03.2018 року [PERSON] отримав дохід 245,39 грн. За таких обставин суд вважає доведеною обставину того, що відповідач за своїм матеріальним становищем не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає малолітній [PERSON], [INFO] народження до досягнення ним трирічного віку. Більше того, як убачається із медичного висновку попереднього огляду проведеного 29 березня 2018 року за направленням ТОВ «Фора» для влаштування [PERSON] на посаду охоронця, у відповідача виявлено ряд захворювань (а.с. 69, 70). Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За положеннями ч.ч. 1-2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на означене, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що розмір доходу відповідача, після сплати всіх зобов'язань по аліментам на дітей, не дає йому можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення малолітнім сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, а тому позов слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed