Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в твердому розмірі на утримання неповнолітнього сина. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 24.07.2010 року вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 19.12.2016 року. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] мешкає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач постійно подорожує, працює лікарем на морських судах, нещодавно придбав транспортний засіб. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач на розгляд справи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи в судовому засіданні повідомлявся належним чином; відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 24.07.2010 року по 04.01.2017 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24.07.2010 року, рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 19.12.2016 року, яке набрало законної сили 04.01.2017 року. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.10.2011 року. Згідно довідки квартального комітету «Лівобережний» №132 від 15.05.2019 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з синами [PERSON] , 2005 року народження. та [PERSON] , 2011 року народження. Статтею 51 Конституції України\~передбачено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в\~ст. 180 СК України\~зазначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість щодо сплати аліментів на утримання дитини. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до\~ст. 182 СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; \~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є особою працездатного віку, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями, інших осіб на утриманні не має, свій обов`язок щодо участі в матеріальному утриманні своєї дитини належним чином не виконує. Як вбачається з позовної заяви, відповідач працює лікарем на морських судах, має регулярний дохід. Вказані обставини відповідачем не оспорювалися. Згідно відповіді Територіального сервісного центру №2347 Регіонального сервісного центру в Запорізькій області №31/8-2347-430 від 04.09.2019 року згідно відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів за [PERSON] 11.07.2019 року ТСЦ № [NUMBER] зареєстровано автомобіль PORSCHE CAYENNE, 2008 року випуску, білого кольору, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 27 Конвенції про права дитини передбачено, що батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає за необхідне зазначити, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, забезпечення достойного рівня життя і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Це узгоджується з правовою позицією ВС у постанові від 25.09.2019 року у справі №755/14148/18. Згідно частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.07.2019 року становить 2118грн. Враховуючи вказаний розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також обов`язок обох батьків утримувати дітей, встановлений законом про бюджет, мінімальний розмір витрат на дитину з боку кожного з батьків для дітей віком від 6 до 18 років не може бути меншим за 1059 грн. Між тим, позивач просить стягути аліменти на утримання дитини в сумі 6000 грн., який значно перевищує вказаний мінімум, який кожний з батьків має вкладати на дитину, а також встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач не обґрунтувала належними та допустимими доказами розмір щомісячного доходу позивача та необхідність щомісячних витрат на дитину у заявленому розмірі. А також не врахувала, що також має утримувати свого сина, не перекладаючи цей обовязок лише на батька. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Беручи до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття в рівній мірі покладено на обох батьків, матеріальне положення відповідача, наявність рухомого майна, його витрат; відсутність інших непрацездатних осіб на утриманні, виходячи з інтересів дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.06.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Суд вважав, що такий розмір стягуваних аліментів є справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь батька в утриманні дитини, яка проживає разом з позивачем, є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до положень статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: partial