Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10 липня 1995 року вона уклала шлюб із [PERSON] .Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина. Взаємовідносини між подружжям погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між подружжям шлюбних відносин. Тому на думку позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає оскільки у подружжя на ґрунті сімейно-побутових проблем, втрачено почуття любові та поваги, на даний час шлюб носить формальний характер, так як спільного бюджету сторони по справі не мають та не ведуть спільне господарство. З вересня 2018 року сторони по справі проживають окремо, враховуючи вказане позивач вважає, що їх шлюб підлягає розірванню, тому вона звернулась до суду з відповідною заявою. Позивач у судове засідання не з`явилась, та в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала (а.с. 21). Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на останнє відоме місце проживання (перебування), що підтверджується поштовим повідомленням, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 34) судом також було здійснено виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади (а.с. 32). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 липня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського району Одеської області, актовий запис № 73 (а.с. 5). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушуванняжінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що взаємовідносини між подружжям погіршились, останнім часом між подружжям виникали постійні сварки, через те, що сторони мають різні поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим подружжя припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство, тому шлюб має формальний характер, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у сумі 768,40 грн. про, що свідчить квитанція додана до матеріалів справи (а.с. 1). У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином на користь позивачки з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved