Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її, [PERSON] користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожитого мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а саме до 24.03.2026 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2007 року по 28.04.2016 року. В період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Останні півроку відповідач проживає окремо від своєї сімї. Дитина знаходиться на повному матеріальному утриманні позивачки. Протягом зазначеного часу відповідач не приймає повноцінної участі в матеріальному забезпеченні дитини, життям дитини не цікавиться, всіляко ухиляється від виконання свого обовязку по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини. У звязку з тим, що дитина потребує матеріального утримання з боку обох батьків, але тягар утримання дитини несе тільки позивачка, вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить розглянути справу в його відсутності. 25.08.2016 року до канцелярії суду відповідач надав заперечення на позовну заяву в яких просив відмовити позивачці в задоволенні заявлених нею позовних вимог повністю. В своїх запереченнях відповідач зазначив, що з 18.07.2014 року постійно проживає зі своєю сімєю за адресою: [ADDRESS], де ним, [PERSON] регулярно оплачуються комунальні послуги, а також виконуються всі ремонтні і технічні питання з обслуговування квартири. Також ним, [PERSON] виділяються гроші на утримання доньки. У вихованні дитини відповідач бере участь повністю, відводить та приводить зі школи, а також виконує домашні завдання спільно з дитиною. У відсутності матері перебуває постійно з дитиною, гуляє з нею. Дитина здорова і не має будь-яких відхилень у фізичному та розумовому розвитку, відвідує школу. Позивачка постійно (можливо щомісяця) отримує грошові перекази з Російської Федерації від своїх прийомних батьків, а також з Республіки Казахстан від своєї коханої людини. Також в своїх запереченнях [PERSON] вказує, що в даний момент не працює, не може влаштуватися за фахом, живе випадковими заробітками. Таким чином вважає, що в задоволені вимог, заявлених позивачкою, їй необхідно відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2007 року по 28 квітня 2016 року. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрьського району УЮ м. Караганди\~ Казахської Республіки. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2016 року, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено у повному обсязі. Шлюб між\~ [PERSON]. [INFO] та [PERSON], 28,02.1976 р.н., зареєстрований 15.09.2007р. Відділом реєстрації актів громадянського стану №2 Октябрьського району УЮ м. Караганди\~ Казахської Республіки, актовий запис №369 розірвано. Рішення набрало чинності 30.05.2016 року. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обовязок батьків. Статтею 181 СК України, визначені способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Відповідно до ч.1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В контексті даної норми стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) матері, батька має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач є здоровою особою, інших утриманців немає. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 20.07.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved