Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] зазначила, що 17 липня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , 2007 року народження та [PERSON] , 2012 року народження, які проживають з позивачем. Враховуючи положення законодавства, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 4500 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 17 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 10 серпня 2020 року [PERSON] , подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відсутні підстави для стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , оскільки вона проживає разом з ним. Крім того, на даний час на його утриманні перебуває вагітна дружина та матір пенсійного віку. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та ухвалити рішення про стягнення з нього на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2007 року народження. 10 серпня 2020 року [PERSON] також подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він з 17.07.2010 року до 31.07.2018 року перебував у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбних відносин сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин, за домовленістю між сторонами, син [PERSON] проживає разом з матір`ю, а донька [PERSON] з ним. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Визначено, що розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. 14 вересня 2020 року від [PERSON] надійшов відзив на зустрічний позов, в якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки [PERSON] лише зареєстрована за адресою мешкання батька, при цьому діти постійно проживають разом з нею. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач за первісним позовом - [PERSON] та її представник - адвокат Мисечко К.О. підтримали первісний позов та просили його задовольнити, а також заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки донька [PERSON] проживає разом з матір`ю. Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] має сім`ю та дитину, а також матір пенсійного віку. Розмір аліментів, які просить стягнути позивач не є мінімальним, а тому вважає, що аліменти у розмірі 2200 гривень будуть достатніми. Крім того, [PERSON] з народження та до звернення до суду з позовом проживала разом з [PERSON] , що підтверджується реєстрацією. Також пояснив, що не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на сина в межах 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Пояснив, що додаткові витрати на утримання дитини, передбачені окремими положеннями СК Ураїни та не можуть входити до складу аліментів. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічною позовною заявою) [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що син проживає разом з позивачем, а донька вісім років проживала разом з ним. Напередодні звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, [PERSON] забрала доньку, яка на даний час мешкає за адресою: [ADDRESS] . Під час допиту в судовому засіданні в якості свідка, [PERSON] вказала, що вона є подругою матері відповідача та зазначила, що [PERSON] часто була вдома у відповідача та його матері, а тому можливо вказати, що вона фактично там мешкала. Допитана в якості свідка у судовому засіданні [PERSON] зазначила, що вона є тіткою [PERSON] та пояснила, що [PERSON] проживала разом з відповідачем після розірвання шлюбу, однак останнім часом дитина проживає разом з матір`ю. Свідок [PERSON] під час допиту в судовому засідання зазначила, що вона є матір`ю відповідача та зазначила, що сторони з 2010 року проживали разом з нею, за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу, позивач з [PERSON] переїхали, а [PERSON] залишилась проживати з батьком. Також повідомила, що декілька місяців [PERSON] проживає не з ними, а за адресою: [ADDRESS] . Під час допиту в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначив, що він є батьком позивача та пояснив, що з 2015 року його донька з дітьми проживає разом з ним, за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні під час допиту зазначила, що вона є сусідкою позивача та пояснила, що [PERSON] проживає з позивачем та її батьками, за адресою: [ADDRESS] . Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2018 року, розірвано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17 липня 2010 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 397. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, під час вирішення спору про стягнення аліментів на утримання дитини визначальним є те, разом з ким спільно проживає дитина. Так, відповідно до довідки № 295 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17 січня 2019 року, [PERSON] та неповнолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, сторонами визнається та не оспорюється. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29 січня 2019 року, комісією Індустріальної районної у місті Дніпрі ради проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] в ході якого встановлено, що за вказаною адресою проживають, зокрема мати [PERSON] та дві неповнолітні дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 049673 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06 серпня 2020 року, [PERSON] та неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту про проживання особи за реєстрацією, підписаного заступником директора керуючої компанії - ТОВ «К.О.Д.» [PERSON] , [INFO] , з 2012 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Оцінивши всі докази по справі, покази допитаних свідків, пояснення сторін, зокрема й відповідача, який вказав, що з моменту звернення до суду з позовом донька проживає з матір`ю, судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою реєстрації та мешкання батька [PERSON] , разом з тим, фактично мешкає за адресою реєстрації матері [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що з моменту виникнення спору, [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком [PERSON] , суд доходить висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання доньки, задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів, судом не встановлено. Щодо визначення розміру аліментів, як підлягають стягненню з [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2 статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аліменти повинні бути стягнуті у обраний позивачем спосіб, тобто у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, судом враховуються обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема й те, що відповідач є працездатним, хоча офіційно і не працевлаштований, має на утриманні дружину та ще одну неповнолітню дитину, [INFO] . При цьому, посилання відповідача на наявність у нього матері пенсійного віку не є тою обставиною, яка має враховуватись судом для зменшення розміру аліментів на дітей, оскільки матір відповідача отримує пенсію та при наданні їй коштів, відповідач робить це добровільно. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки утримувати дітей це є обов`язком обох батьків. Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, відповідач має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати з оплату судового збору за подання первісного позову у розмірі 840,80 гривень та за подання зустрічного позову у розмірі 840,80 гривень, а всього 1681,60 гривень. З відповідача відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Outcome: partial