Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 27.09.2016 р. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу не надає хоча спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки має постійне місце роботи та стабільний дохід. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом, мінімального розміру 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали просять задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, оскільки має на утриманні ще двох дітей, яким надає матеріальну допомогу. На даний час не працює, має тимчасові доходи. Стан здоров'я задовільний. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області у справі за №722/1736/16-ц від 27.09.2016 р. Під час спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], про що видане свідоцтво про народження серії І-МИ №221794 від 28.04.2015 року, актовий запис №12. Відповідач записаний батьком малолітньої дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина в зв'язку з чим позивач звернулась з даним позовом до суду. На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Позивач наполягає на стягненні аліментів з відповідача. Відповідач на даний час офіційно не працює, але має тимчасові заробітки, має на утриманні доньок [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-МИ №092605 від 04.04.2000 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-МИ №095143 від 12.08.2001 року. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наведені вимоги закону, оцінюючі зібрані у справі докази, задовільний стан здоровя відповідача та дитини, матеріальний стан відповідача, інших утриманців у відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенні в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial