Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила: -- визнати частково недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27.02.2007 року, виданий на підставі розпорядження Віньковецької райдержадміністрації № 209/2006-р від 05.09.2006 року на ім`я [PERSON], на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га, що розташована на території Дашковецької сільської ради; -- визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] право власності на земельну ділянку № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 1,29 га для ведення товарного сільсьгосподарського виробництва на території Дашковецької сільської ради, яка складається з: земельної ділянки № 808 (сад) площею 0,13 га, земельної ділянки № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га, земельної ділянки № 732 (рілля) площею 0,68 га, згідно Державного акта серії [NUMBER] від 27.02.2007 року. Позивач є спадкоємцем померлого за законом, спадщину прийняла, оскільки на час смерті спадкодавця проживала разом із ним на одному погосподарському номері. При зверненні до нотаріальної контори позивач отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна - земельну ділянку площею 0,6823 га, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,48 га нотаріусом їй було відмовлено, у зв`язку з невідповідністю кадастрового номера [NUMBER] земельної ділянки. Таким чином, належне позивачу право власності в порядку спадкування на вище зазначене майно є оспорюванним, а тому з метою реалізації своїх спадкових прав вона змушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку. У судове засідання 13.06.2017 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились, у зв`язку з чим справа розглянута згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] подали до суду письмові клопотання, у яких просили справу розглянути без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова [PERSON] також надав до суду письмове клопотання, у якому позовні вимоги визнав, та просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Представник третьої особи, Віньковецької районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] у с. Дашківці Хмельницької області помер батько позивача [PERSON], який був власником земельних ділянок № [NUMBER] (сад) площею 0,13 га, № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га, № 732 (рілля) площею 0,68 га, цільове призначення яких товарне сільськогосподарське виробництво, розміщених на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району. Після смерті [PERSON] на вказане майно відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем майна померлого за законом, спадщину прийняла, та отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавця [PERSON] серії 1-БВ № 131457; копією паспорта позивача; свідоцтвом про народження І-АА № 764596, із якого слідує, що батьком [PERSON] є [PERSON]; свідоцтвом про укладення шлюбу І-БВ № 478284, із якого слідує, що [PERSON] одружився із [PERSON], і прізвище дружини «Кулинич»; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 27.02.2007 року на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 209/2006-р від 05.09.2006 року на ім'я [PERSON], згідно якого останній був власником земельних ділянок № [NUMBER] (сад) площею 0,13 га, № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га, № 732 (рілля) площею 0,68 га на території Дашковецької сільської ради; довідкою Дашковецької сільської ради № 1001 від 27.09.2016 року, із якої слідує, що [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в [INFO], і до дня його смерті разом із ним без реєстрації проживала його дочка [PERSON]; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.03.2016 року, згідно якого [PERSON] успадкувала після смерті батька [PERSON] земельну ділянку площею 0,6823 га; копією спадкової справи № 83-2016, заведеною після смерті [PERSON], наданою державним нотаріусом на запит суду. Однак 19.07.2016 року позивачу [PERSON] постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала [PERSON], який помер [INFO] у зв'язку з невідповідністю кадастрового номера [NUMBER] земельної ділянки, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим Віньковецькою райдержадміністрацією Хмельницької області від 27.02.2007 року. Згідно інформаційної довідки відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі кадастровий номер [NUMBER], посвідченої державним актом серії [NUMBER] не вірний, а саме кадастрова зона «04», кадастровий квартал «006». Згідно Інформаційної довідки № 27-28-99.1-290/15-17 від 14.02.2017 року, вартість земельних ділянок, які належать [PERSON] відповідно до Державного акта серії [NUMBER], станом на 01.01.2017 року становить: [NUMBER] (рілля) площею 0,6823 га - 14447,57 грн., № [NUMBER] (багаторічні насадження) площею 0,1331 га - 2669,05 грн., № [NUMBER] (сінокіс) площею 0,4822 га - 1888,98 грн. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За положеннями ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на земельні ділянки відповідно до закону та провів їх державну реєстрацію, позивач як спадкоємець першої черги за законом має право на вказане спадкове майно в порядку спадкування, але у зв'язку з допущеними у правовстановлюючому документі на земельну ділянку помилками, вона позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно. Вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Таким чином, позивач прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] у встановленому законом порядку та не відмовившись від неї, успадкувала також земельні ділянки [NUMBER] (сад) площею 0,1331 га, № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,4822 га, [NUMBER] (рілля) площею 0,6823 га, що належали спадкодавцю на підставі Державного акта серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянки № [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га з кадастровим номером [NUMBER], виданий 27.02.2007 року на ім'я [PERSON] [PERSON] районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Віньковецької РДА № 209/2006-р від 05.09.2006 року, слід визнати частково недійсним в частині вказаної земельної ділянки, у зв'язку із допущеними помилками при присвоєні кадастрового номера земельній ділянці. Визнання права власності за [PERSON] на земельну ділянку визнається відповідачем, та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved