Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позовній заяві вказує на те, що в 2009 року вона передала для [PERSON] 10000 гривень. 27.06.2013 року [PERSON], власноручно написала розписку про те, що вона визнає борг в сумі 10000 гривень та зобов'язується сплачувати борг по 500 гривень щомісячно. [PERSON] частково виконувала свої зобов'язання, станом на 20 червня 2014 року борг становив 8970 гривень, на момент прийняття рішення сума боргу становила 7370 гривень. Зважаючи на те, що відповідач порушив умови договору позики, вона має право на отримання суми позики, відшкодування інфляційних втрат та 3 процентів річних. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по неповернутій позиці в сумі 8753,55 грн., в тому числі 7370 грн. - сума основного боргу, 1094,34 грн. - сума інфляційних втрат, 289,21 грн. - сума 3% річних. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю, визнала те, що вона позичила у [PERSON] 10000 гривень, вчасно їх не повернула у зв'язку з сімейними обставинами. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] фактично був укладений усний договір позики. Факт укладення договору позики та факт передачі коштів підтверджується розпискою від 27.06.2013 року. Згідно даної розписки написаної власноручно [PERSON], вона отримала від [PERSON] гроші в позику в сумі 10000 гривень та зобов'язувалась повернути їй вказані грошові кошти по 500 гривень щомісячно. Згідно статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Правовідносини, що існують між [PERSON] та [PERSON] повністю узгоджуються з положеннями даної статті. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В обґрунтування позовних вимог про сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та суми відсотків за користування позикою позивачем подано розрахунок та розмір індексу інфляції за 2013-2014 рік, який судом досліджений і визнаний обґрунтованим та таким, що відповідає діючому законодавству. За таких обставин з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 8753,55 гривень, в тому числі 7370 гривень - сума основного боргу, 1094,34 гривень - сума інфляційних втрат, 289,21 гривень - сума 3% річних. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки судом встановлено невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню коштів по договору позики ці позовні вимоги підлягають задоволенню. Підлягають задоволенню, також, і позовні вимоги стосовно відшкодування судових витрат. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст.192, 526, 530, 625, 1046, 1048, 1049 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved