Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що має з відповідачем спільну малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, вихованням дитини не займається. У зв`язку з викладеним, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. 11.02.2020 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6\~ст. 187 ЦПК України\~з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.02.2020 року провадження по справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 21.05.2020 року від позивача до матеріалів справи надійшло клопотання про долучення документів. 21.05.2020 року від позивача до матеріалів справи надійшло клопотання про витребування доказів. 25.05.2020 року сторона позивача просила суд не розглядати клопотання позивача про витребування доказів. Позивач [PERSON] та її уповноважений представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. 25.05.2020 року від позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона просила провести судове засідання без її участі, уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше від 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також, 25.05.2020 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] та його уповноважений представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. 25.05.2020 року від [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява, в якій він визнав позовні вимоги частково та вказав, що згоден сплачувати аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові заяви по суті справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.01.2020 року у справі № 645/7762/19. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження [PERSON] , виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції серії [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] від 28.04.2016 року, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] Дитина [PERSON] мешкає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що не спростовано відповідачем під час розгляду справи. Враховуючи викладене, позивач, з урахуванням заяви від 25.05.2020 року, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час в ч. 5 ст. 183 СК України передбачено право того з батьків, разом з яким проживає дитина звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи наведені вище норми законодавства, можна дійти висновку, що законодавцем з метою забезпечення потреб дитини та захисту її інтересів визначений мінімальний розмір аліментів в частці від доходу платника, на який позивач вправі заявити безспірну вимогу про їх стягнення. Відповідач офіційно працює та має дохід, відомостей про наявність на утриманні відповідача непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину останнім не надано. Оскільки відповідач, як батько дитини, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд задовольняє позов і стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частині від всього його доходу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Задовольняючи позовні вимоги, суд одночасно стягує з відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати цих сум. На підставі викладеного і

Outcome: approved