Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] та просить провести розподілспільного майна подружжя, а саме просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою м. Ізмаїл, вул. Свободи ( Правди), 42-в. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.11.1995 р. вона вступила в шлюб з відповідачем по справі, шлюб зареєстрований відділом РАГС Ізмаїльської міської ради в Одеській області, актовий запис № 587. З лютого 2016 року сторони припинили сімейні стосунки та ведення спільного господарства. Під час шлюбу, вони придбали житловий будинок за адресою м. Ізмаїл. вул. Свободи (Правди),42-в, на підставі договору купівлі продажу від 27.09.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 4676. Право власності на вказаний будинок зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.10.2006 року КП Ізмаїльське МБТІ на [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та наполягали на їх задоволені. В судовому засіданні представник відповідача позов визнав, не заперечує щоб за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою м. Ізмаїл, вул. Свободи ( Правди), 42-в. Вислухавши позивача та її представника, представника відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 14.11.1995 р. перебувають в шлюбі , який зареєстрований відділом РАГС Ізмаїльської міської ради в Одеській області, актовий запис № 587. З лютого 2016 року сторони припинили сімейні стосунки та ведення спільного господарства. Під час шлюбу подружжям придбано будинок № 42-в, розташований по вул. Свободи (Правди) в м. Ізмаїлі Одеської області. Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13\~Закону України «Про власність», ч.ч.2, 3\~ст.325 ЦК України\~та ч.1\~ст.61 СК України\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.07 р. про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя (далі Постанова пленуму ВСУ №11 від 21.12.07 р.), вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Таким чином , домоволодіння з надвірними спорудами № 42-в, розташоване по вул. Свободи (Правди) в м. Ізмаїлі Одеської області є обєктом права їх спільної сумісної власності. Приймаючи до уваги, що домоволодіння по вул. Свободи(Правди), 42-в в м. Ізмаїлі Одеської області є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, між сторонами відсутній шлюбний договір та будь-яка домовленість про розподіл майна, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved