Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в обгрунтування якої зазначила, що 16.08.2002 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження № [NUMBER] від 16.08.2002, виданого міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції. [INFO] від спільного проживання однією сім*єю у позивача та позивача народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції 20.12.2005, де батьком [PERSON] зазначено [PERSON] , а матір*ю - [PERSON] . З січня 2007 сторони перестали проживати спільно як одна родина і вести спільне домашнє господарство. Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, син [PERSON] постійно залишився проживати зі своєю матір*ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де проживає і по сьогоднішній день. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.03.2007 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј з усіх видів заробітку, починаючи з 13.02.2007 до повноліття дитини. В провадженні Вовчанського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 58369951 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1242, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів заробітку починаючи з 13.02.2007 до повноліття дитини. Відповідно до розрахунку державного виконавця Вовчанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області Куценко К.Ю. станом 01.05.2019 за період з серпня 2015 по квітень 2019 заборгованість [PERSON] по аліментам складає 35 779,95 грн. Крім того, в зв*язку із простроченням сплати аліментів в період з серпня 2015 по квітень 2019 включно, загальний розмір неустойки (пені) становить 204 651, 58 грн. В той же час відповідно до ч.1 ст.196 СК України обмежено розмір пені, яка підлягає стягненню з боржника, зазначивши що вона не може перевищувати 100% заборгованості. Тому, розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача у справі за прострочення сплати аліментів складає 35 779,95 грн. Тому, позивачка просила суд: - стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 35 779,95 грн та неустойку (пеню) у розмірі 35 779,95 грн за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за період з 01.08.2015 по 31.05.2019 включно; - стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати по даній справі, а саме витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2 000,00 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.06.2019 позовну заяву залишено без руху. 08.07.2019 недоліки викладені в зазначеній ухвалі суду були усунуті позивачкою. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив до суду на позовну заяву не надав, будь-яких заяв чи повідомлень до суду не надходило. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.03.2007 позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј з усіх видів заробітку, починаючи з 13.02.2007 до повноліття дитини. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який було подано позивачем для примусового виконання до Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та відкрито виконавче провадження. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам з [PERSON] на користь [PERSON] АСВП № 58369951 виданої державним виконавцем Куценко К.Ю., заборгованість по аліментам з період з серпня 2015 по грудень 2020 становить 35 779,95 грн. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Згідно ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов*язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 16.03.2016 року (справа № 6-300цс16) неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість по аліментам за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Вказана правова позиція висловлена також в постановах ВСУ № 6-94цс15 від 01.07.2015 року та №6-1554цс16 від 02 листопада 2016 року. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст. 196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Згідно розрахунку представника позивача, неустойка (пеня) за прострочку відповідачем сплати аліментів становить 204 651,58 грн. Тому, враховуючи положення ст.196 СК України, а саме, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, який не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами, розмір якої відповідно до розрахунку складає 35 779,95 грн. суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення неустойки (пені) у розмірі 35 779,95 грн. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментах, суд приходить до наступного. Частина 3 ст.194 СК України передбачає стягнення в судовому порядку лише тієї заборгованості за аліментами, яка виникла у зв`язку із сплатою аліментів, розмір яких визначений на підставі домовленості сторін, оформленої шляхом добровільної подачі платником відповідної заяви про відрахування аліментів за місцем роботи (ст.187 СК України). Як вбачається із матеріалів справи, аліменти на користь позивача вже стягнуті за рішенням суду, тому повторному стягненню не підлягають. Визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом повторного судового стягнення. Доказів того, що виконавче провадження по цієї справі закінчено, суду надано не було. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач, на користь якої ухвалене рішення, на підставі вимог ч. 6 ст.141 ЦПК України звільнена від сплати судових витрат, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн. Згідно ст.15, 133, 137 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов*язаних з розглядом справи у розмірі 2000,00 грн. З огляду на зазначені обставини, суд вважає необхідним частково задовольнити позовну заяву. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial