Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що з 08 червня 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Їх шлюб був зареєстрований у виконкомі Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина - Данііла, [INFO], та сина - Олександра, [INFO], які мешкають з позивачкою, і з цього приводу спору між сторонами не заявлено. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейні відносини та обовязки, у звязку з чим вони останні 2 роки не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, внаслідок чого їх сімя перестала існувати, а тому позивачка вважає, що сімя розпалась повністю, на примирення не згодна. Позивачка просить розірвати з відповідачем шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кашука» та стягнути з відповідача на її користь судовий збір у сумі 640 грн.. Позивачка та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнає повністю, на розірвання шлюбу згоден. Оскільки сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 08 червня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітніх дітей: сина - Данііла, [INFO], та сина - Олександра, [INFO], які мешкають з позивачкою (а.с. 4-7). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини два роки тому, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сімї, на примирення не згодні, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] (прізвище до шлюбу - Спаська) після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - «Кашука». Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та малолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати та залишити прізвище позивачці - «Кашука». Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони пронесені нею та документально підтверджені судові витрати. Діючим законодавством не передбачено будь-яких виключень із вищевказаної норми права щодо стягнення судового збору по тій чи іншій категорії справ, зокрема, у справах про розірвання шлюбу, а тому відповідно до \~ст. \~88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки повернення витрат на оплату судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved