Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 12.09.2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 12.09.2009 року зареєстрованим у відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського РУЮ Закарпатської області за актовим записом № 151. Від шлюбу мають двох дітей, доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останнього часу шлюбні відносини між ними поступово погіршились. За період спільного проживання виявилося, що вони мають різні характери та погляди на життя, втратили почуття довіри та поваги один до одного. У сім`ї постійно виникають сварки, які негативно впливають на дітей. Вважає, що шлюб між нами є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Примирення між ними не можливе. Спільного господарства вони не ведуть та майнового спору не має. Просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 15.01.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала повністю. Додатково до зазначених у позовній заяві доводів вказала, що вже рік з відповідачем по справі проживають окремо один від одного. При тому, що у відносинах щодо виховання дітей у них наявне порозуміння, в сімейному житті вони не мають поваги один до одного, в зв`язку з цим між ними постійно виникають сварки. Надання строку для примирення є недоцільним, оскільки такий жодного результату не дасть. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. 21 січня 2021 р. до канцелярії суду подав відзив на позовну заяву в якому вказує, що позовні вимоги позивачки підтримує повністю, підстав для примирення з нею не має, та просить суд задовольнити позов та розглянути справу в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2009 року між сторонами укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно серії [NUMBER] від 11.06.2010 року зареєстрованим у відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського РУЮ Закарпатської області за актовим записом № 151. Від шлюбу мають двох дітей, донька - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають більше року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що зазначає у позовній заяві, відповідач проти задоволення позову не заперечував та просив шлюб розірвати, про що зазначив у відзиві на позовну заяву. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, останній позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved