overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй довідки № 19/43т-635 від 05.09.2016 року Архівного відділу Бахмутської міської ради з архівними виписками з наказу № 192-к від 25.10.1978 року та особовою карткою працівника, де помилково зазначене її прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Даний факт перешкоджає їй в оформленні пенсії, тому вона змушена звертатись до суду. Заявник [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про підтримання своїх вимог та розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа - Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявником у справі є [PERSON], [INFO], що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12.03.1963 року, [PERSON] (рос. мовою) народилась [INFO] в м. Артемівську Донецької області (а.с.10). З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 11.09.1976 року відділом ЗАЦС Артемівської міської ради Донецької області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON], 11.09.1976 року уклали шлюб, актовий запис № 572, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 11). Трудова книжка, яка заповнена російською мовою, на ім'я [PERSON], [INFO], та містить відомості про зміну прізвища з «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с.8). Як вбачається о особової картки працівника, вона заповнена на ім'я (рос. мовою) [PERSON], та містить відомості про сімейний стан заявника, проте відсутні відомості про зміну прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно до наказу № 192-к від 25.10.1978 року, (рос. мовою) [PERSON], швея бригады № 18 уволена с 28.10.1978 года. Досліджені у судовому засідання докази в їх сукупності, зокрема, свідоцтво про народження заявника, свідоцтво про укладення шлюбу, трудова книжка, паспорт, свідчать про помилку при оформленні наказу № 192-к від 25.10.1978 року, помилку при заповнені особової картки, а тому суд вважає доведеним факт належності [PERSON] довідки № 19/43т-635 від 05.09.2016 року Архівного відділу Бахмутської міської ради з архівними виписками з наказу № 192-к від 25.10.1978 року та особовою карткою працівника, де помилково зазначене її прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення та потрібно заявнику для оформлення пенсії у Бахмутському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області За таких обставин, заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй договору дарування житлового будинку. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі і пояснила, що на підставі Договору дарування від 08.12.1990 року проживає в [ADDRESS]. При складанні цього договору, де вона є обдарованою особою, у тексті замість її правильного прізвища «[PERSON]» зазначено помилково «[PERSON]». Внаслідок цієї помилки заявниця не може вільно розпоряджатись своїм майном, і тому просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме Договору дарування житлового будинку з надвірними побудовами. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви, заперечень проти заявлених вимог не мають. Вислухавши пояснення заявниці, з'ясувавши думку заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню: У відповідності до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються із ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або паспорті. В судовому засіданні встановлено, що прізвище заявниці згідно паспорту є правильним «[PERSON]» (а.с.3). Остання прописана і проживає в [ADDRESS] (а.с.3) Відповідно до договору дарування від 08 грудня 1990 року, що засвідчений нотаріусом, дійсно гр. [PERSON] подарувала заявниці житловий будинок [ADDRESS] з надвірними побудовами (а.с.4-5) Дійсно в тексті Договору допущено помилку у прізвищі обдарованої особи, а саме замість «[PERSON]» невірно написано «[PERSON]», до того ж в п.7 цього Договору є її власний підпис із зазначенням правильного прізвища (а.с.5) Виявлені судом неточності прізвища порушують права заявниці на реалізацію свого права як власника на розпорядження майном. Таким чином, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що Договір дарування від 08 грудня 1990 року дійсно складений від імені і належить саме [PERSON] Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй договору купівлі-продажу від 10 березня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори - Таран Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 649, зареєстрованого в Смілянському бюро технічної інвентаризації 24 червня 1996 року за реєстром № 770, відповідно до якого позивачка є власницею будинку з надвірними спорудами, що по [ADDRESS], в якому невірно зазначено по-батькові заявниці - «[PERSON]»: замість правильного - «[PERSON]». Встановлення факту належності [PERSON] вказаного договору купівлі-продажу їй необхідно для отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, однак через допущену помилку у правовстановлюючому документі заявниця позбавлена можливості це зробити та розпоряджатись належним їй нерухомим майном. Встановити даний факт іншим шляхом неможливо. Заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт належності заявниці договору купівлі-продажу від 10 березня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори - Таран Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 649, підтверджується копією її паспорту та свідоцтвом про народження, де правильно вказано по-батькові заявниці «[PERSON]». Оскільки при оформленні договору купівлі продажу будинку від 10 березня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори - Таран Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 649, по-батькові заявниці помилково вказано «[PERSON]», в судовому порядку слід встановити факт належності їй зазначеного договору купівлі-продажу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], посвідченому приватним нотаріусом Брянківського міського нотаріального округу [PERSON] 04.03.2013 року та зареєстрованому в реєстрі за №90, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що під час посвідчення приватним нотаріусом Брянківського міського нотаріального округу [PERSON] договору, у неї був паспорт, у якому була помилка в написанні її імені, а саме: замість «[PERSON]» написано - «[PERSON]», 24.01.2014 року вона звернулась до Брянківського МС УДМС України в Луганській області і, у зв'язку з встановленням розбіжностей, отримала новий паспорт з іменем «[PERSON]», а тепер розбіжність у правовстановлюючому документі заважає їй реалізувати її право вільного володіння, користування та розпорядження належною їй нерухомістю. Справу просить розглянути за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], (паспорт [NUMBER], виданий 09.03.1999р. Жовтневим РВУ МВС України в Луганській області) реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], на підставі договору купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Брянківського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] 04.03.2013 року та зареєстровано в реєстрі за №90, належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-8). З довідки Брянківського МС УДМС України і Луганській області №136/інд.20 від 01.02.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO], документована паспортом громадянина України [NUMBER], виданим Брянківським МС УДМС України в Луганській області 24.01.2014 року, який було видано замість паспорта [NUMBER] виданого Жовтневим РВУ МВС України в Луганській області 09.03.1999р. у зв'язку з встановленням розбіжностей у записах, а саме: ім'я «[PERSON]» - новий паспорт - ім'я «[PERSON]» (а.с. 20). На підставі викладеного, суд вважає, що договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить заявнику. Зазначені докази суд визнає достовірними, бо їх об'єктивність не викликає сумнівів. Суд вважає заявлені вимоги доведеними, є підстави для їх задоволення. Встановлення факту приналежності [PERSON] зазначеного документу має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право вільного володіння, користування та розпорядження належною їй нерухомістю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом на 27/100 житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], посвідченого 09 грудня 1997 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за № І-І80, реєстраційного посвідчення на 27/100 житлового будинку в [ADDRESS], виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 14 червня 1999 року, за реєстровим № 01, договору обміну квартири [ADDRESS], посвідченого 17 вересня 1999 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за Р № 2-1700, реєстраційного посвідчення на квартиру [ADDRESS], виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 28 вересня 1999 року, за реєстровим № 8671. Необхідність встановлення даного факту мотивовано неможливістю реалізації права власності на нерухоме майно через допущену помилку при написанні її по батькові у правовстановлюючих документах. Так у вищевказаних свідоцтві про право на спадщину за законом та договорі обміну квартири по батькові вона зазначена як «[PERSON]», а у реєстраційних посвідченнях - «[PERSON]», хоча у свідоцтві про народження та у паспорті громадянина України «[PERSON]». В судове засідання заявниця не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що заяву підтримує повністю. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема факту приналежності правовстановлюючих документів . Згідно копії свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER], виданого 23 вересня 1999 року Ковельським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, [PERSON] народилася [INFO] в с. Скулин Ковельського району; Як вбачається з копії паспорта громадянина України виданого 15 грудня 2009 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області на ім'я [PERSON], остання народилася [INFO] в с. Скулин Ковельського району, зареєстрована з 16 листопада 2010 року по [ADDRESS] та 19 листопада 1983 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцем 27/100 житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] є [PERSON], а власником - [PERSON], договір обміну квартири [ADDRESS] укладено з [PERSON], співвласником даної квартири є [PERSON]. Таким чином, у правовстановлюючих документах, факт належності яких просить встановити заявниця, та у її свідоцтві про народження та паспорті громадянина України, аналогічним чином зазначено прізвище та ім'я - [PERSON]. Різниця лише у по батькові, яка виникла під час отримання заявницею правовстановлюючих документів. Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку, що факт належності заявниці правовстановлюючих документів на нерухоме майно підтверджується матеріалами справи, а тому заява [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і даний факт підлягає встановленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

\~ [PERSON] звернулась\~ до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 021236, виданого 06 жовтня 2003 року, в якому помилково вказано її прізвище «Холодзьон» замість дійсного «Халадзьон». Встановлення вказаного юридичного факту\~ їй необхідно для реалізації права власності на вказану земельну ділянку. Заявник заявні вимоги підтримує із мотивів, викладених у ній, просить її задовольнити. Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори надіслав суду заяву в якій просить слухати справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У свідоцтві про народження заявника зазначено, що її матірю є [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть мати заявниці [PERSON] померла 10 червня 2006 року. Після одруження із [PERSON] прізвище заявника змінено на «Зозуля», а потім після одруження 22.05.1988 року із [PERSON] прізвище заявника змінено на «Хоєцька». Із довідки Сущинської сільської ради Теребовлянського району вбачається, що [PERSON], яка померла 10.06.2006 року і [PERSON] була одна і та сама особа. Згідно довідки Сущинської сільської ради від 08.12.2015 року покійній [PERSON] належала земельна ділянка на підставі державного акту. У державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР № 021236, виданого 06 жовтня 2003 року, помилково вказано прізвище «Холодзьон» замість дійсного «Халадзьон». Пунктом 6 частини 1\~ статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються\~ з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом\~ народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки забезпечує їй реалізацію права власності на земельну ділянку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 021236, виданий 06 жовтня 2003 року [PERSON], де помилково вказано прізвище «Холодзьон», дійсно належить [PERSON], яка померла 10 червня 2006 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

\~ [PERSON] звернулась\~ до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №060427, виданого 28 травня 2004 року, в якому помилково вказано її прізвище «Коломиєць» замість дійсного «Коломієць». Встановлення вказаного юридичного факту\~ їй необхідно для реалізації права власності на вказану земельну ділянку. Заявник заявні вимоги підтримує із мотивів, викладених у ній, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Теребовлянської державної адміністрації вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до паспорта громадянина України серії НВ №585821, виданого 23 грудня 2010 року Теребовлянським РВ Управління МВС України Тернопільській області, прізвище заявника вказано як «Коломієць». У державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР №060427, виданого 28 травня 2004 року, прізвище заявника помилково вказано «Коломиєць» замість дійсного «Коломієць». Пунктом 6 частини 1\~ статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються\~ з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом\~ народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки забезпечує їй реалізацію права власності на земельну ділянку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №060427, виданий 28 травня 2004 року [PERSON], де помилково вказано прізвище «Коломиєць», дійсно належить [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

\~ [PERSON] звернулась\~ до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 074274, виданого 13 серпня 2003 року, в якому помилково вказано її ім»я «Галина» замість дійсного «Ганна». Встановлення вказаного юридичного факту\~ їй необхідно для реалізації права власності на вказану земельну ділянку. Заявник заявні вимоги підтримує із мотивів, викладених у ній, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Теребовлянська районна державна адміністрація Теребовлянського району Тернопільської області заявні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до паспорта громадянина України серії МС № 127079, виданого 22 листопада 1996 року Теребовлянським РВ Управління МВС України Тернопільській області, ім»я заявника вказано як «Ганна». У державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР № 074274, виданого 13 серпня 2003 року, ім»я заявника помилково вказано «Галина» замість дійсного «Ганна». Пунктом 6 частини 1\~ статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються\~ з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом\~ народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки забезпечує їй реалізацію права власності на земельну ділянку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 074274, виданий 13 серпня 2003 року [PERSON], де помилково вказано ім»я «Галина», дійсно належить [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

\~ [PERSON] звернулась\~ до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 661536, виданого 28 грудня 2001 року [PERSON], в якому помилково вказано її ім»я «Люба» замість дійсного «Любов». Встановлення вказаного юридичного факту\~ їй необхідно для здійснення права власності на вказану земельну ділянку. У судове засідання заявник не з»явилась, зазначивши у заяві про встановлення факту належності правовстановлюючого документа розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Різдвянівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з»явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та задовлення заяви [PERSON] Суд, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до паспорта громадянина України заявника серії МС № 201415, виданого 17 жовтня 1997 року, її ім»я вказано як «Любов». Таке ж ім»я [PERSON] вказано і в свідоцтві про її народження. У державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 661536, виданого 28 грудня 2001 року ім»я заявника помилково вказано «Люба» замість дійсного «Любов». Пунктом 6 частини 1\~ статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки забезпечує їй реалізацію прав власника. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 661536, виданого 28 грудня 2001 року, де помилково вказано ім»я власника земельної ділянки «Люба» замість дійсного «Любов», належить [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: свідоцтва про право власності на житло, виданого Бюро «Про приватизації державного житлового Фонду» заводу «Сокіл» згідно з розпорядженням № 208 від 15 листопада 1993 року, посилаючись на те, що її прізвище в паспорті не відповідає прізвищу, зазначеному у цьому документі. Заявник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованих осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.11.1993 року Бюро «Про приватизації державного житлового Фонду» заводу «Сокіл» згідно розпорядження № 208 від 15 листопада 1993 року на квартиру [ADDRESS] , її власниками на праві спільної сумісної власності є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішенням державного реєстратора № 51203406 від 19.02.2020 року [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності приватної спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки у свідоцтві про право власності на квартиру ПІБ заявника зазначена як « [PERSON] », а в паспортному документі « [PERSON] ». В паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області від 25.03.1996 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано: [PERSON] . Враховуючи, що факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого Бюро «Про приватизації державного житлового Фонду» заводу «Сокіл» згідно з розпорядженням № 208 від 15 листопада 1993 року знайшов своє підтвердження під час судового розгляду справи, узгоджується з доводами, викладеними у заяві та письмовими доказами, а встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для реєстрації права власності на житло, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved