Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 листопада 2009 року між ними зареєстровано шлюб. Вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні типи характерів. Відносини поступово погіршувалося, відповідач зловживає спиртними напоями. Стосунки набули негативного характеру, постійно виникали сварки. Відповідач бив і ображав її у присутності дитини. Фактичні шлюбні відносини припинені з початку лютого 2017 року. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утриманні сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, не зявилася. Подала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а. с. 24). Відповідач, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився (а. с. 15, 22, 23, 29, 30). Причини неявки не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Відповідно до ч. 5 ст. 74 України, вважається таким, що про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. ст. 224 226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані сторонами доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №411 (а. с. 8). Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, починаючи з лютого 2017 року вони проживають окремо, а сімя носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Крім того, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 9). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою про склад сімї (а. с. 10). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобовязання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, як батько, зобов'язаний матеріально утримувати дитину, та визначаючи розмір аліментів, бере до уваги вищенаведені обставини справи, у тому числі й матеріальне становище дитини, яка проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 25 квітня 2017 року (а. с. 3), отже аліменти стягуватимуться з 25 квітня 2017 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. на користь позивача, сплачений при подачі позову (а. с. 2). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112, ст. ст. 180 183, 191 СК України та

Outcome: approved