Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені від суми несплачених аліментів. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 березня 2014 року вирішено стягувати з відповідача по 1.286 грн. щомісячно на дитину [PERSON], [INFO], до його повноліття. Однак, [PERSON] на протязі майже двох років сплачує лише частину аліментів, що складає менше 1/3 їх частини, внаслідок чого утворилась заборгованість по їх виплаті у розмірі 19.234 грн. 80 коп. станом на 31 грудня 2015 року. Просить стягнути з останнього 7.131 грн. 70 коп. пені від суми несплачених аліментів. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, визнав суму заборгованості по аліментам за спірний період, однак просив врахувати, що у 2015 році не працював та не отримував доходи, тому частково сплачував аліменти. Просив зменшити йому розмір пені за 2015 рік, а з пенею за 2014 рік згідний повністю. Суд, заслухавши пояснення відповідача, оглянувши матеріали цивільної справи № 180/608/14-ц, виконавчого провадження № 45061840, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 березня 2014 року вирішено стягувати з відповідача по 1.286 грн. щомісячно на дитину [PERSON], [INFO], до його повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. З розрахунку заборгованості ВДВС Марганецького МУЮ № 02-53/16 від 21 січня 2016 року вбачається, що заборгованість по аліментам з 06 березня 2014 року по 31 грудня 2015 року складає 19.234 грн. 80 коп. (а.с.12). В матеріалах справи міститься розписка [PERSON] від 09 грудня 2014 року, надана начальнику відділу ДВС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 164 КК України, йому повідомлено про розмір щомісячних платежів, які повинен сплачувати як аліменти на дитину [PERSON] (а.с.13). Відповідач до суду подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, яка свідчить про відсутність доходів у [PERSON] за вказаний період (а.с.41-43). Крім того, відповідач подав копії квитанцій про часткову сплату аліментів, а саме, 2014 рік: 08 травня - 400 грн., 400 грн., 28 травня 500 грн., 24 червня - 500 грн., 24 червня - 500 грн., 22 липня - 500 грн., 27 серпня - 800 грн., 22 вересня - 500 грн., 27 жовтня - 400 грн., 27 листопада - 400 грн., 22 грудня - 500 грн.; 2015 рік: 09 лютого - 400 грн., 04 березня - 400 грн., 08 квітня - 400 грн., 08 травня - 400 грн., 23 червня - 400 грн., 21 липня - 400 грн., 21 серпня - 400 грн., 21 вересня - 400 грн., 21 жовтня - 400 грн., 23 листопада - 400 грн., 23 грудня - 400 грн. (а.с.44-48). До початку розгляду справи по суті до суду надано розрахунок заборгованості № 02-53/455 від 23 березня 2016 року, заборгованість [PERSON] за період з 06 березня 2014 року по 31 грудня 2015 року складає 14.334 грн. 80 коп. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд зобов'язаний з'ясувати, з якого часу не виконується рішення суду про стягнення аліментів, що має значення для вирішення питання про ухилення відповідача від сплати аліментів, оскільки за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується з часу невиконання рішення суду. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року ст. 196 СК передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З вищезгаданої довідки ВДВС Марганецького МУЮ, вбачається, що [PERSON] частково щомісячно сплачував аліменти, розмір сплати яких визначав самовільно, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів з березня 2014 року по 31 грудня 2015 року, тобто з цього часу останнім частково виконувалось рішення суду про стягнення аліментів. Виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, в її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Відповідач в судовому засіданні пояснив наявну заборгованість по аліментах, відсутністю у нього доходів у 2015 році, однак суд не вважає дану причину поважною, приходить до висновку про наявність вини у діях [PERSON] щодо несвоєчасної сплати аліментів. Суд вважає, що факт заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], встановлений наявними матеріалами справи, поясненнями відповідача та поданими ним квитанціями, з чого слідує, що [PERSON] вправі звернутись до суду про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, що й не заперечується відповідачем. Про наявність заборгованості по сплаті аліментів відповідачу достеменно відомо, що ним і не заперечується, оскільки такий був повідомлений про розмір щомісячних аліментних зобов'язань, однак такі сплачувались ним частково. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення пені від суми несплачених аліментів від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81 цс 13, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (аналогічний міститься й у справі № 6-149цс14 від 01 жовтня 2014 року). Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі за № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). При встановленні розміру неустойки (пені) в сумі 5.632 грн. 84 коп. за період з 06 березня 2014 року по 31 грудня 2015 року суд виходив з таких обрахунків: 2014 рік: 03 - 1.028 грн. 80 коп. Х 1% Х 24 дні = 246 грн. 96 коп.; 04 - 1.286 грн. Х 1% Х 30 днів = 385 грн. 80 коп.; 06 - 786 грн. Х 1% Х 30 днів = 235 грн. 80 коп., 07 - 786 грн. Х 1% Х 30 днів = 235 грн. 80 коп., 08 - 486 грн. Х 1% Х 31 день = 150 грн. 66 коп., 09 - 786 грн. Х 1% Х 30 днів = 235 грн. 80 коп., 10 - 886 грн. Х 1% Х 31 день = 274 грн. 66 коп., 11 - 886 грн. Х 1% Х 30 днів = 265 грн. 80 коп., 12 - 786 грн. Х 1% Х 31 день = 243 грн. 66 коп.; 2015 рік - 01 - 1.286 грн. Х 1% Х 31 день = 398 грн. 66 коп., 02 - 886 грн. Х 1% Х 28 днів = 248 грн. 08 коп., 03 - 886 грн. Х 1% Х 31 день = 274 грн. 66 коп., 04 - 886 грн. Х 1% Х 30 днів = 265 грн. 80 коп., 05 - 886 грн. Х 1% Х 31 день = 274 грн. 66 коп., 06 - 886 грн. Х 1% Х 30 днів = 265 грн. 80 коп., 07 - 886 грн. Х 1% Х 31 день = 274 грн. 66 коп., 08 - 886 грн. Х 1% Х 31 день = 274 грн. 66 коп., 09 - 886 грн. Х 1% Х 30 днів = 265 грн. 80 коп., 10 - 886 грн. Х 1% Х 31 день = 274 грн. 66 коп., 11 - 886 грн. Х 1% Х 30 днів = 265 грн. 80 коп., 12 - 886 грн. Х 1% Х 31 день = 274 грн. 66 коп., тобто 2014 рік - 2.274 грн. 94 коп., 2015 рік - 3.357 грн. 90 коп. Суд вважає, що правильним розрахунок пені є в сумі 5.632 грн. 84 коп., а не як зазначає позивачка у розмірі 7.131 грн. 70 коп. Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідач просив суду зменшити йому розмір пені за 2015 рік, оскільки у даному році він не отримував доходів, про що подав декларацію за 2015 рік. Суд вважає про можливість зменшення розміру пені за 2015 року до 3.000 грн. та приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з останнього 5.274 грн. 94 коп. пені за несвоєчасність сплати аліментів, та саме такий розмір неустойки (пені) буде відповідати принципу розумності та справедливості. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути 551 грн. 20 коп. несплаченого судового збору.

Outcome: partial