Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила постановити судове рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав щодо їх спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач на протязі тривалого часу без поважних причин не опікується дитиною, фактично самоусунувшись від виховання та утримання сина, переклавши цей обов'язок на неї. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов у повному обсязі та просили його задовольнити. Прокурор просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві відповідач заперечень проти позбавлення його батьківських прав не мав та просив розглянути таку справу без його участі. У попередньому судовому засіданні відповідач також заявляв, що позов ним визнається у повному обсязі. Представник органу опіки та піклування просив позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника органу опіки та піклування, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Закон - ст.ст. 164,165 Сімейного Кодексу України - встановив, що: - Батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав у тому разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. - Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Обов'язки батьків по вихованню та розвитку дитини закріплені у ч.1-4 ст. 150 Сімейного кодексу України. Зокрема, ця норма закону передбачає, що батьки зобов'язані виховувати своїх дітей в дусі поваги прав та свобод інших людей, турбуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної середньої освіти, готовити її до самостійного життя, а також поважати дитину. Частина 5 ст. 150 та ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України також установили, що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї та що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Закон, ст. 180 Сімейного кодексу України, встановив також обов'язок матері та батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, із аналізу вище процитованих норм закону необхідно зробити висновок що, у разі ухилення батьків від утримання та виховання своїх дітей, на них може бути покладена відповідальність у вигляді позбавлення батьківських прав. У судовому засіданні встановлено наступне. Згідно із копією свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Актовий запис №78 від 02 березня 1998 року про народженння [PERSON] зроблено відділом РАГСу виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області (а.с.7). Із копії свідоцтв про одруження та про розірвання шлюбу вбачається, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 1997 року по 19 жовтня 2005 року (а.с.6,8). Як встановлено судом із пояснень позивачки відповідач після розірвання шлюбу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно їх спільного сина. Перестав виявляти до сина батьківську турботу та не бажав брати у подальшій долі сина будь-якої участі. Судом встановлено, що із сином відповідач останній раз бачився випадково на вулиці в 2012 році. Судом також встановлено, що мати хлопчика вчиняла передбачені законом дії за для того, щоб примусити відповідача виконувати свій батьківський обов'язок щодо утримання їх спільної дитини. Так, 13 грудня 2006 року Жовтоводський міський суд розглянув цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] та стягнув з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON]. (а.с. 9). Але, не зважаючи на наявність судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, він свого батьківського обов'язку щодо матеріального утримання сина не виконував, ухиляючись від сплати аліментів, в зв'язку з чим притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання обов'язків щодо виховання дитини. Як свідчить довідка державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовтоводського міського управління юстиції заборгованість відповідача по аліментах на користь позивачки станом на 01.01.2013 р. складає 24511,40 грн. (а.с. 11). Обставини, на які посилається позивачка, як на підставу свого позову, а саме фактичне самоухилення відповідача від виховання та утримання дитини, знайшли своє об'єктивне підтвердження і поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] - сусідки та подруги позивачки та [PERSON] - класного керівника [PERSON]. Так, із пояснень свідка [PERSON], яка є сусідкою та подругою позивачки, судом встановлено, що позивачка проживає разом із своїм неповнолітнім сином в [ADDRESS]. Свідок дуже близько спілкується із позивачкою і вони підтримують дружні стосунки. Протягом усього часу проживання свідок жодного разу не бачила відповідача, оскільки він не приходить до дитини. На даний час позивачка самостійно утримує сина, не отримуючи від відповідача ніякої матеріальної допомоги. Із пояснень свідка [PERSON], яка є класним керівником [PERSON], судом встановлено, що з часу навчання [PERSON] у гімназії ім. Л.Українки [PERSON] не відвідував навчальний заклад, жодного разу не був присутнім на батьківських та гімназійних зборах, жодного разу не цікавився навчанням та вихованням сина. Педставник органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, суду пояснила, що батько дитини [PERSON], [INFO], само ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, [PERSON], матеріально дитину не підтримує, згідно відгуку гуманітарної гімназії навчально-виховним процесом сина не цікавиться. Згідно довідки ВДВС Жовтоводського МУЮ [PERSON] аліментів на утримання дитини не сплачує,.Службою у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради попереджався про наслідки невиконання батьківських обов'язків, нащо ніяким чином не реагує. Згідно довідки міського центру зайнятості на обліку як безробітний не перебуває, згідно інформації СМСЧ - 9 дитина дитячу поліклініку відвідує з бабусею. Згідно інформації Жовтоводського МВ ГУМВС України на громадянина [PERSON] складено адміністративний протокол за невиконання обов'язків щодо виховання дітей за ч.1 ст.184 КУпАП. Перелічені пояснення позивачки, свідків, представника органу опіки та піклування та особиста безвідповідальна позиція відповідача щодо виконання свого законного обов'язку щодо матеріального утримання свого неповнолітнього сина, на переконання суду, свідчить про те, що судом встановлена одна з підстав покладання на нього відповідальності, оскільки він не виконує вимог ст. 180 Сімейного кодексу України. Далі, як вбачається із психологічно-педагогічної характеристики [PERSON] з навчального закладу та заяви його класного керівника останнім опікується мати, яка в повному обсязі забезпечує життєдіяльність дитини. При цьому, як зазначено в психологічно-педагогічній характеристики з навчального закладу батько дитини - [PERSON] батьківські збори не відвідує, з класним керівником зв'язки не підтримує. Згідно із довідкою ЖРЄУ №5 [PERSON], [INFO] проживає разом із позивачкою в квартирі [ADDRESS] (а.с.19). Згідно із рішенням № 284 виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 15 серпня 2013 року (а.с.16) останній клопоче перед судом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Це рішення було підтримано в судовому засіданні і прокурором. За таких умов, суд вважає, що відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав щодо свого сина і таке рішення буде відповідати інтересам дитини. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved