Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просила встановити юридичний факт, що [PERSON], яка померла 25.03.2002 року, являється рідною матір`ю [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Свою заяву мотивувала тим, що 25.03.2002 року померла її мати [PERSON], після смерті якої заявник як спадкоємець першої черги прийняла спадщину, вступивши у фактичне володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] залишився сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель КСП «Калюс» с. Калюсик Віньковецького району площею 2,12 га, серії ХМ № 0185469. 11.04.2018 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що вона не може документально підтвердити факт родинних відносин. У звязку з цим, з метою переоформлення спадкового майна, [PERSON] змушена звернутись за захистом своїх прав до суду. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи, Карачієвецької сільскої ради Віньковецького району Хмельницької області, будучи повідомленим належним чином про дату і час розгляду справи, у суд не зявився. Сільський голова [PERSON] надав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради, не заперечував проти заявлених вимог. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить такого висновку. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК УКраїни, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 25.03.2002 року в с. Бистриця Віньковецького району померла [PERSON], яка була зареєстрована та проживала в [INFO]. Після її смерті залишилося майно, до складу якого входить, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Калюс» с. Калюсик Віньковецького району Хмельницької області, яка належала спадкодавиці на підставі сертифіката серії ХМ № 0185469, на яке відкрилась спадщина. 11.04.2018 року заявник [PERSON], як спадкоємець за законом, звернулась до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно після смерті [PERSON], однак постановою нотаріуса від 11.04.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що заявником не доведено факт родинних відносин із спадкодавицею. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-БВ № 190459 від 25.03.2002 року; копією паспорта заявника; копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0185469 від 23.12.1996 року; листом приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.04.2018 року. Згідно довідок Карачієвецької сільської ради від 10.04.2018 року № 335, № 340 [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], та біля неї проживала її дочка [PERSON] Із свідоцтва про одруження ІІ-АБ № 006112 від 25.10.1979 року слідує, що до одруження [PERSON] мала дівоче прізвище «Адамова». Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 17.09.2012 року № 3472/05.1.03-49, актовий запис про народження [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], в архіві відсутній, перевірку проведено з 16.03.1935 по 16.03.1941 роки. Свідки [PERSON] та [PERSON] у суді пояснили, що проживають у с. Бистриця, та підтвердили, що померла [PERSON] була матір`ю [PERSON]. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. ст. 524, 529 ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За положеннями ст. 549 цього Кодексу, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими відповідно до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавиці, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини вона не може через відсутність документів, що підтверджують її родинні відносини із [PERSON] Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що заявником надано достатньо доказів на підтвердження вимог про визнання факту її родинних відносин із [PERSON], тому заяву належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved