Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві - про зняття арешту. Позивач при зверненні до суду мотивувала свої вимоги тим, що на початку липня 2014 року їй стало відомо, що на рахунки в банках було накладено арешт. Арешт було накладено Постановою Державного виконавця Подпоріна P. O. ВДВС у Солом'янському районі м.Києва від 23 червня 2014 року. Позивач зазначає, що арештовані рахунки, це рахунки на які здійснюються виплати соціальної допомоги на дитину-інваліда і допомогу при народженні, що суперечить вимогам закону, оскільки стягнення на такі виплати не може бути звернено. Позивач є багатодітною матір'ю і тривалий час позбавлена засобів для існування та придбання ліків для своєї дитини-інваліда. Позивач вважає, що дії державного виконавця є незаконними та таким, що порушують її охоронювані законом інтереси, в зв'язку з чим просила суд зняти арешт з коштів на рахунку соціальної картки [NUMBER] в ПАТ КБ «Приват банку», на які здійснюються виплати на дитину-інваліда та допомога при народженні. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд про задоволення позову. ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Подпоріна Р. О. від 23. 06. 2014 року було накладено арешт на кошти боржника [PERSON]., зокрема на кошти, що містяться на рахунку соціальної картки [NUMBER] в ПАТ КБ «Приват банку» (а.с. 5). Позивач при зверненні до суду посилалась на те, що арештовані рахунки, це рахунки на які здійснюються виплати соціальної допомоги на дитину-інваліда і допомогу при народженні, що суперечить вимогам закону, оскільки стягнення на такі виплати не може бути звернено, в зв'язку з чим просила суд про задоволення позову. Вбачається, що [PERSON] є багатодітною матір'ю і в зв'язку з тим, що постановою державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Подпоріна Р. О. від 23. 06. 2014 року було накладено арешт на кошти боржника [PERSON]., зокрема на кошти, що містяться на рахунку соціальної картки [NUMBER] в ПАТ КБ «Приват банку», позивач тривалий час позбавлена засобів для існування та придбання ліків для своєї дитини-інваліда. Згідно ч. 1 ст. 73 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику за невикористану відпустку, крім випадків, коли особа під час звільнення одержує компенсацію за відпустку, не використану протягом кількох років; 3) компенсацію працівнику витрат у зв'язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 4) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 5) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 6) допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами; 7) одноразову допомогу у зв'язку з народженням дитини; 8) допомогу по догляду за дитиною; 9) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв'язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 10) допомогу на лікування; 11) допомогу на поховання; 12) щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 13) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання. Відповідно до ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що кошти, на які накладено арешт, належать їй, може звернутись до суду з позовом про зняття з них арешту. Частиною 2 ст.60 цього Закону зазначено, що у разі прийняття рішення про зняття арешту, арешт знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем було доведено обставини на які вона посилалась при зверненні до суду, а відтак вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved