Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У своєму позові [PERSON] просить суд визнати за нею, як спадкоємця за законом право власності на майно, що залишилося після смерті її матері [PERSON], а саме: холодильник Юрюзань, диван розкладний, стінку меблеву, сервіз Польського виробництва; зобовязати [PERSON] та [PERSON] передати їй у власність майно, що залишилося після смерті її матері [PERSON], а саме: холодильник Юрюзань, диван розкладний, стінку меблеву, сервіз Польського виробництва. Посилалась на те, що 15 червня 2002 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося майно: холодильник Юрюзань, диван розкладний, стінку меблеву, сервіз Польського виробництва. Вона вважає себе єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] першої черги за законом, але її донька [PERSON] та онука [PERSON] не віддають їй вищезазначене спадкове майно, посилаючись на те, що вони його успадкували після смерті її матері, оскільки станом на час смерті онука проживала разом із [PERSON] та вела з нею спільне господарство. Вважає дії відповідачів неправомірними та такими, що порушують її право власності на зазначене спадкове майно. До суду із зустрічним позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якому просить суд визнати за нею право власності, як спадкоємця, на ? частину квартири [ADDRESS], загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 36,0 кв.м.; визнати за нею право власності як спадкоємця за законом на холодильник Юрюзань, диван розкладний, стінку меблеву, сервіз Польського виробництва, що залишилися після смерті прабабусі [PERSON]. Посилалась на те, що 15 червня 2002 року померла прабабуся [PERSON] та після її смерті залишилось майно: холодильник Юрюзань, диван розкладний, стінку меблеву, сервіз Польського виробництва, а також ? частка квартири [ADDRESS]. Станом на час смерті її прабабусі, вона постійно проживала з нею за адресою: [ADDRESS]. Крім бабусі [PERSON], матері [PERSON] та її, інших спадкоємців прабабусі [PERSON] немає. Вважає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті прабабусі [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд визнати за [PERSON], як спадкоємця за законом право власності на майно, що залишилося після смерті її матері [PERSON], а саме: холодильник Юрюзань, диван розкладний, стінку меблеву, сервіз Польського виробництва; зобовязати [PERSON] та [PERSON] передати їй у власність майно, що залишилося після смерті її матері [PERSON], а саме: холодильник Юрюзань, диван розкладний, стінку меблеву, сервіз Польського виробництва. В судовому засіданні посилався на обставини викладені в позові, а також не заперечував щодо задоволення позову відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позиву та наполягала на задоволенні зустрічного позову та просила суд визнати за нею право власності, як спадкоємця, на ? частину квартири [ADDRESS], загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 36,0 кв.м.; визнати за нею право власності як спадкоємця за законом на холодильник Юрюзань, диван розкладний, стінку меблеву, сервіз Польського виробництва, що залишилися після смерті прабабусі [PERSON]. В судовому засіданні посилалась на обставини викладені в позову, заперечувала щодо задоволення позову [PERSON] Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов - частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження, яке видане повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві 05 липня 2014 року, актовий запис № 160, а також свідоцтвом про одруження від 04 березня 1960 року. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, яке видане Фондом комунальної власності міста Дніпродзержинська 09 березня 1999 року, згідно з розпорядженням фонду комунальної власності № 5п/1021-р, власниками квартири в [ADDRESS], є [PERSON] та [PERSON], що також вбачається з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.08.2007 року, видане Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» та технічного паспорту на квартиру. Судом встановлено, що 15 червня 2002 року померла мати позивача [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про смерть, видане Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 608. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та позивач та відповідач, скориставшись своїм правом на отримання спадщини, звернулись до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 15 червня 2002 року. Так, листом приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] від 17 вересня 2014 року відмовив позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на частину спадщини, у звязку з пропуском строку, а також було відмовлено й відповідачу [PERSON], у звязку з відсутністю документів, які б підтвердили факт прийняття спадщини. Ч.1 ст.355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Ч.1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч.1 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст.1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Так в судовому засіданні встановлено, відповідач [PERSON] до часу відкриття спадщини проживала разом із померлою [PERSON] в квартирі [ADDRESS] більше пяти років однією сімєю, що в судовому засіданні не заперечувала позивач. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є спадкоємицею за законом та такою, що прийняла спадщину, а саме на ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, позивачем не надано суду документів, з яких вбачається наявність майна, а саме: холодильника Юрюзань, дивана розкладний, стінки меблеву, сервізу Польського виробництва, а також його вартість та те, що воно належало [PERSON], а тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом на вищезазначене майно.

Outcome: partial