Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6510745300:01:006:0034 за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона 02 листопада 2004 року придбала житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 серпня 2004 року. Маючи намір розпорядитись зазначеним належним їй майном, вона з`ясувала, що власником земельної ділянки, на якій розташований належний їй житловий будинок є колишній власник [PERSON] , що в теперішній час перешкоджає їй вільно розпорядитись належним їй нерухомим майном, тому вимушена звернутись до суду із відповідним позовом. 20 травня 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явились, у адресованій суду заяві представник позивача просила розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Новокаховської міської ради Херсонської області в підготовче судове засідання не з`явився у адресованій суду заяві проти задоволення позову не заперечував та просив справу розглядати у його відсутність, відповідно до норм чинного законодавства України. Суд, у відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України та ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється права власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщенні на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Відповідно до аб. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Так, з документів наявних в матеріалах інвентарної справи № 777, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15 серпня 1987 року державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Троянда Е.В., [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією запису акта про смерть №67 від 24 жовтня 2003 року виконавчого комітету Дніпрянської селищної ради м. Нова Каховка Херсонської області. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: житловий будинок, садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , успадкував [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого 27 серпня 2004 року державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Тихомировим Л.В. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Каховського державного бюро технічної інвентаризації №4731670 від 14 вересня 2004 року. 02 листопада 2004 року [PERSON] відчужив належний йому житловий будинок, садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 02 листопада 2004 року приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Крамчаніним С.А. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради №14020340 від 26 березня 2007 року. Відповідно до свідоцтва про одруження, реєстраційний номер 48/2006 виданого 07 лютого 2006 року Об`єднанням відділів ЗАГС Зальцбурга Австрійської Республіки [PERSON] , після укладення шлюбу змінила своє прізвище на прізвище чоловіка « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть № 15 від 25 лютого 2011 року виконавчого комітету Дніпрянської селищної ради м. Нова Каховка Херсонської області. Згідно листа №167/01-06 від 12 лютого 2020 року Управління комунального майна, Інфраструктури Старостинських округів Новокаховської міської ради власником земельної ділянки по [ADDRESS] являється [PERSON] . Рішенням 16-ої сесії 24-го скликання Дніпрянської селищної ради від 10 березня 2004 року №137 земельна ділянка площею 0,1500 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 6510745300:01:006:0034 приватизована [PERSON] . Так, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, враховуючи, що відповідач в судовому засіданні визнав заявлені проти нього позовні вимоги, крім того враховуючи що спірна земельна ділянка на праві власності належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем після смерті якої був [PERSON] , який помер [INFO] та за життя, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02 листопада 2004 року відчужив на користь позивачки [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , тому суд вважає доведеним факт правомірного переходу до неї право власності на земельну ділянку на якій він розташований, а отже, задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved