Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 13.05.2003 року, від якого у них є спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Півроку тому сторони припинили сімейні відносини, шлюб фактично розпався і відповідач почав проживати окремо. За домовленістю сторін відповідач надав добровільно допомогу на утримання сина, однак останнім часом відмовився продовжувати надавати допомогу. Відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, отримує пенсію за вислугою років як військовослужбовець та має постійну роботу. Житлом відповідач забезпечений, інших утриманців немає. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.05.2003 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки КК «Центральний» №180 від 04.03.2015року [PERSON] зареєстрований та проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 180,181 ч.3 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182ч.2 СК України. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.03.2015року та до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 250грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved