Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій із уточненими вимогами просить встановити факт народження дитини - [PERSON], який народився [INFO] року в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, у матері [PERSON], [INFO], громадянки України, та батька [PERSON] , [INFO], громадянина України. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що вона та її чоловік є громадянами України та перебувають у зареєстрованому шлюбі, [INFO] року м. Сімферополь, АР Крим, вона народила дитину. У зв'язку з тим, що видане їй свідоцтво про народження є недійсними, приймаючи до уваги неможливість реєстрації народження дитини органами державної реєстрації актів цивільного стану, заявниця була вимушена звернутись до суду для встановлення факту народження дитини задля отримання належного свідоцтва про народження. В судовому засіданні заявниця була відсутньою. Нею була надана заява, в якій просить розгляд справи провести за її відсутністю, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Відділу РАЦСу Генічеського РУЮ в судове засідання не з'явився. Ним було подано заяву, в якій розгляд справи просить провести без їх участі. Заперечень щодо позову не мають. Допитані в судовому засіданні свідки, [PERSON], [PERSON] пояснили, що знають, що [PERSON] народила [INFO] року у м. Сімферополь дитину, та те що вони мешкають у Сімферополі та не мають можливість зареєструвати дитину. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, визнав доведеними такі факти: -30.12.2014 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, видано свідоцтво про народження [PERSON], який народився [INFO] року, батьками якого є [PERSON], [PERSON] -З медичної довідки вбачається що [PERSON] перебувала у стані вагітності. -[PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.02.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], від 22.02.1997 року, виданого Новотроїцьким РВ ЗАГС Херсонської області. Також судом досліджені копії паспортів та ідентифікаційних кодів заявниці та її чоловіка. Так, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином судом встановлено, що свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.12.2014 року, видане відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, а саме органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє заявника, який є громадянином України, зареєструвати місце народження та проживання дитини, а також реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Відповідно до п.1 ст.7 Конвенції про права дитини має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я та набуття громадянства, а також, наскільки можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частина 3 ст.49 Цивільного кодексу України вказує, що державні реєстрації підлягає, зокрема, народження фізичної особи, її походження, громадянство. Народження фізичної особи та її походження підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявниці, щодо встановлення факту народження дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.4 ст.257-1 ЦПК, Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання

Outcome: approved