Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] сільської ради, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просила суд визнати за [PERSON], НМ 284853, виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 20.07.2007 року, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [INFO], в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що належало [PERSON], яка померла 01.04.2014 року, а саме на земельні ділянки (колишня земельна частка (пай) на території [PERSON] сільської ради Корюківського району Чернігівської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №259374, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігіської області 15.04.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010584100003: -земельну ділянку площею 3,00 га, рілля, кадастровий номер 7422489400:03:019:0482; -земельну ділянку площею 0,84 га, сіножать, кадастровий номер 7422489400:03:015:0038; -земельну ділянку площею 0,40 га, пасовище, кадастровий номер 7422489400:03:012:0088. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, в позові зазначила про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради не з»явилась, подано письмову заяву в якій просять розглянути справу за їх відсутності, проти позову не заперечують та визнають позов повністю, судові витрати по справі просять суд залишити за позивачем. [PERSON] дійсно втратила державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №259374 про що було подано оголошення в газету. Представник третьої особи Корюківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, в рішенні суду покладається на розсуд суду. Також повідомили, що спадкова справа до майна померлої 04 жовтня 1998 року [PERSON] не заводилась. В звязку з неявкою до суду сторін фіксація судового процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, оскільки є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 05 березня 2007 року мати позивача [PERSON] склала заповіт про те, що на випадок її смерті, все майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, і що буде належати їй на момент смерті, заповідає дочці [PERSON]. Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Корюківського району Чернігівської області та зареєстровано в реєстрі за №04. 01 квітня 2014 року у віці 85 років мати позивача померла. За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» [PERSON] сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджується державним актом на право власності на земельну частку ЯБ №259374, до якого увійшли земельні ділянки загальною площею 4,24 га, а саме: земельна ділянка площею 3,00 га, рілля, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 27125,60 грн.; земельна ділянка площею 0,84 га, сіножать, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 3461,53 грн.; земельна ділянка площею 0,40 га, пасовище, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 1445,97 грн. [PERSON] на дане майно після смерті спадкодавця відкрилася спадщина. Протягом встановленого законодавством терміну для заявлення прав на спадкове майно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне померлій майно, позивач звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де надала докази прийняття нею спадщини після смерті матері, але в документах позивач не знайшла державного акту на право власності на земельні ділянки, виданих на померлу. Нотаріус, оглянувши документи, проконсультувала позивача, що за відсутності правовстановлюючого документу відмовить їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно. Письмової відмови державний нотаріус позивачу не надав, проінформував, що ці обставини є загальновідомими фактами, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів. Державні акти були втрачені, тому для вирішення даного питання позивач змушена звернутися до суду. На момент смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані та проживали дочка [PERSON], зять [PERSON], онук [PERSON]. Отже осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України, у спадкодавця не було. Тому крім позивача на спадщину ніхто не претендує, відповідачем по справі має бути орган місцевого самоврядування [PERSON] сільська рада, на території якої знаходиться спадкове майно. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до п.4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325, зареєстрованим в Мінюсті України 06.08.2009 року за №735/16751, із змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30.08.2010 року №631, новий державний акт в замін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про нотаріат». Дана інструкція втратила чинність відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537 «Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Держкомзему від 22 червня 2009 року №325 та від 30.08.2010 року №631», тому фактично отримання дублікату державного акту на спадкодавця для оформлення спадщини на сьогодні є незаконним. Вся реєстрація прав власності відбувається за заявниць ким принципом при безпосередньому зверненні ч через представника (за довіреністю) до реєструючого органу, що діє відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Склалася така ситуація, що позивач не має можливості здійснити оформлення та реєстрацію свого права власності на успадковані земельні ділянки, оскільки оригінал державного акту на вказані земельні ділянки втрачені та відновлення їх не можливе. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Так як нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з земельних ділянок, позивач змушена звернутися до суду. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню. Так як позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, тому судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду слід залишити за позивачем.

Outcome: approved