Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, в обґрунтування якого посилається на те, що з 02.03.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, є батьками двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. [PERSON], який є батьком малолітніх дітей, грошових коштів на їх утримання добровільно не надає, а тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 600 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Крім того відповідно до положень ст.84 Сімейного кодексу України, як дружина, з якою проживає дитина, просить стягувати з відповідача утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та дала пояснення згідно зави, вказавши, що протягом останніх місяців сімейне життя погіршилось, в зв'язку з чим вони з чоловіком припинили подружні відносини і стали проживати окремо. Вказує на те, що вона на даний час не має змоги працевлаштуватись, так як повинна здійснювати догляд за малолітніми дітьми, її дохід становлять лише соціальні виплати в зв'язку із народженням сина в розмір 1070 грн. щомісячно. Син [PERSON] має незадовільний стан здоров'я, а тому потребує додаткових витрат на придбання ліків, проведення обстеження. Добровільної згоди з чоловіком щодо утримання синів вони не досягли, а тому просить задовольнити її позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей визнав частково, вимогу про стягнення утримання для дружини не визнав. Суду пояснив, що постійного місця роботи немає, підробляє періодичними заробітками, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Зазначив, що інших утриманців на даний час не має, так як мамі не продовжено групу по інвалідності, група інвалідності йому на встановлювалась, хронічними захворюваннями не страждає та є працездатним. Покликається на те, що дружина зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, однак в чому це проявляється повідомити суду не зміг. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів просить задовольнити частково у розмірі 309,60 грн., у задоволенні вимоги про стягнення утримання - відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 02.03.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 02 березня 2012 року. [PERSON], [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що вбачається із долучених свідоцтв про народження. Згідно довідки Голубненської сільської ради Березнівського району Рівненської області від 10.09.2014 року №577 [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, на її утриманні перебувають малолітні діти: [PERSON], [PERSON] Відповідно до епікризів малолітня дитина [PERSON] має незадовільний стан здоров»я. Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов'язку утримувати дітей, а тому з метою захисту інтересів малолітніх дітей, які мають право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів з [PERSON] При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги наступне. Із довідки Березнівського районного центру зайнятості №391 від 25.02.2015 року вбачається, що [PERSON] на обліку не перебуває. Відповідач не працює, проживає з мамою [PERSON] (довідка Поліської сільської ради Березнівського району Рівненської області №181 від 25.02.2015 року), у власності житлового будинку не має (довідка виконкому Поліської сільської ради Березнівського району Рівненської області №182 від 25.02.2015 року). Згідно довідки до акту огляду МСЕК [PERSON] була встановлена ІІІ група інвалідності до 01.03.2015 року. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, однак у судовому засіданні підтвердив факт отримання доходів від періодичних підробітків, інших утриманців не має, група інвалідності йому на встановлювалась, хронічними захворюваннями особа не страждає та є працездатним, в зв'язку з чим приймаючи до уваги вказані обставини, а також вік дітей, стан їх здоров'я, потреби для всебічного розвитку, суд визначає розмір аліментів - 500 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення нею повноліття. Вказана сума, на думку суду, не є завищеною в нинішніх умовах проживання. Відповідно до положень ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що із позивачем проживає малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] є працездатним, офіційно не працевлаштований на постійне місце роботи, проте підробляє періодичними заробітками, а тому суд приходить до висновку, що він має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання позивача. При визначенні розміру утримання для дружини, суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, розмір аліментів, що підлягає стягненню з особи на утримання дітей, в зв'язку з чим визначає розмір утримання для позивача - 200 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] року.

Outcome: partial