Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до\~ТОВ « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець Коваль Віталій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу.Позовні вимоги мотивує тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. 25 червня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 65920025 на підставі виконавчого напису № 47579, вчиненого 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в сумі 17 063 грн. 80 коп. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача, вчинив виконавчий напис з грубим порушенням норм матеріального права, ні позивач, ні попередній кредитор не повідомили про відступлення права вимоги, проценти за договором стягнуто після закінчення строків їх сплати, тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 25 серпня 2021 року до суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач вважає, що виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства та за Договором\~факторингу № 12/89 від 02 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та Відповідачем та у відповідності до ст. 512 ЦК України набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ « ІдеяБанк», в тому числі і до\~Позивача за кредитним договором. З\~дотриманням усіх умов пп. 2.1 п. 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.20212 №296/5 (далі - Порядок), Відповідачем 19 травня 2021 року була подана\~заява на вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу\~Остапенку Є.М.\~Відповідачем при подачі Заяви на вчинення виконавчого напису було надано оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором виключно щодо грошових сум простроченої заборгованості та заборгованості за процентами, оскільки\~ці платежі\~є\~обов`язковими та мають безспірний характер. Позивачу направлялась письмова претензія про погашення кредитної заборгованості, проте вона ніяк не відреагувала. Зазначає, що відповідач є правонаступником Банку на підставі договору відступлення прав вимогивід 02 грудня 2020 року, а отже до нотаріуса звернувся у межах строку позовної давності. У задоволенні позовних вимог позивачу просить відмовити. Треті особи, належним чином повідомлені про розгляд даної справи, пояснень суду не надали. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 47579 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « Європейсмька агенція з повернення боргів» невиплачені у строк грошові кошти за період з 02 грудня 2020 року по 30 квітня 2021 року у сумі: 802,72 заборгованості за тілом кредиту, 3\~156, 69 грн. зарахованими та несплаченими процентами, 5054, 49 грн. заборгованості по комісіях, 50 грн. плати за вчигнення виконавчого напису. Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. 25 червня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65920025 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №47579, виданого 19 травня 2021 року. 03 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в межах виконавчого провадження. 11 січня 2018 року\~між Публічним акціонерним товариством « Ідея Банк» та\~ [PERSON] було укладено угоду № Р20.00616.003545934 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки . 02 грудня 2020 року між AT «Ідея Банк» та TOB «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 12/89, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків AT «Ідея Банк» є TOB «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за Кредитним договором № Р20.00616.003545934 від 11 січня 2018 року. 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 47579, щодо стягнення з [PERSON] на користь TOB «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 17063,80 грн. за період з 02 грудня 2020 року по 30 квітня 2021 року. Відповідно до\~ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється\~Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012\~з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1\~ст.88\~Закону України\~«Про нотаріат» зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч.2\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства\~юстиції України\~№296/5\~від 22.02.2012 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірномупорядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус керувався ст.ст.87 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених\~постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною\~Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~\~в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до ч.2\~ст.265 КАС України\~у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Тобто, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними з дня їх прийняття. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із приписів ст.ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте, ні відповідачем, ні третьою особою - приватним нотаріусом не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника [PERSON] ,\~надіслання письмової претензії\~про погашення кредитної заборгованості( отримання якої заперечує позивач, а іншими доказами не підтверджено), залишеним без відповіді позивачем, не є доказом на підтвердження безспірності заборгованості,\~а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. Крім того виконавчий напис у порушення вимог ч.1\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~вчинено не на документі, що встановлює заборгованість, а оформлено окремим документом. Жодних доказів на спростування позиції позивача суду не надано. Згідно із положень ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до [PERSON] та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87,\~88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім того, ухвалою Чернігівського районного суду від 30 липня 2021 року в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 47579, вчиненого 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія» Європейська агенція повернення боргів» 17\~063, 80 грну виконавчому провадженні № 65920025 від 25 червня 20210 року. Згідно з ч.ч. 1, 7, 8\~ст.158 ЦПК України\~суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. З метою надання професійної правничої допомоги між позивачем та адвокатом Новик М.С. укладено договір про надання [PERSON] правової допомоги від 23 липня 2021 року. Клієнту відповідно умов Договору було надано правову допомогу за цінами згідно Акту-розрахунку від 10 березня 2021 року і які були оплачені адвокату Кушнеренку Є.Ю.., а саме консультація сторони щодо підстав і порядку звернення з позовом, складання та направлення запитів, підготовка позовної заяви. Згідно з ч. 2 та ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні у матеріалах справи: Договір про надання правової допомоги від 23 липня \~2021 року, Ордер на надання правової допомоги, Акт приймання предачі грошових коштів за договором, квитанція до прибуткового касового ордера № б/н від 29 липня 2021 року, розрахунок витрат на правову допомогу є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ч.4,5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та з урахуванням складності справи, обсягу виконаних представником позивача робіт, часом, витраченим на виконання цих робіт, ціни позову, розгляду судом справи без участі сторін, зменшити розмір витрат на правову допомогу , що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 4 000 грн. Тому, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача\~на користь [PERSON] у розмірі 4 000 грн. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 1454 грн. (908 грн. та 454 грн.( за подання ухвали про забезпечення позову)).

Outcome: approved