Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на навчання їх сина [PERSON], [INFO] обгрунтовуючи свої вимоги тим, що син після досягнення повноліття продовжує навчатися на денному відділенні Борзнянського сільськогосподарського технікуму на платній основі, а тому потребує матеріального утримання до закінчення навчання, яке вона самостійно не вспромозі забезпечити, а відповідач ніякої допомоги в цьому не надає, хоча спроможний це робити. В зв'язку з цим, просить стягувати з відповідача на її користь на навчання сина аліменти в розмірі ? частини доходу відповідача щомісячно, починаючи з 01 січня 2016 року і до закінчення дитиною навчання. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що син навчається за державним замовленням, а не отримує стипендії в зв'язку з відсутністю успіхів у навчанні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність та письмові заперечення, в яких позовні вимоги визнав частково, оскільки в даний час проживає в іншій сім'ї, де його дружина є вагітною, він отримує невелику заробітну плату, має на утриманні похилого віку матір, а тому має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на навчання їх сина в розмірі, не більше 1/8 частини свого заробітку. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.199 СК України обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є безспірним, - вони повинні це робити за наступних умов: 1/дочка чи син повинен потребувати матеріальної допомоги; 2/батьки спроможні надавати таку допомогу. Крім того, з огляду на приписи ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі, шлюб між якими розірвано, є батьками [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчатися на денній формі за державним замовленням в Борзнянському державному сільськогосподарському технікумі з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року, стипендії не отримує. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорту, свідоцтва про народження, довідками Борзнянської міської ради №892 від 26.02.2016р. про склад сім'ї та з навчального закладу №68 від 19.02.2016р., №78 від 26.02.2016р. Позивачка має постійне місце роботи й отримує заробітну плату в розмірі 2850 грн. на місяць. Відповідач також працює і його середньомісячний заробіток складає близько 3200 грн. Крім того, відповідач має на утриманні матір-пенсіонерку [PERSON], а дружина відповідача від повторного шлюбу [PERSON] перебуває в стані вагітності (32 тижні). Водночас, матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] під час його навчання відповідач надає нерегулярно, хоча на думку суду має можливість надавати певну матеріальну допомогу, що випливає зі змісту його письмових заперечень. Також, суд зважує і на ту обставину, що [PERSON] навчається за державним замовленням і не отримує стипендії внаслідок неналежного ставлення до навчання. Таким чином, враховуючи розміри матеріального забезпечення дитини та її батьків, їх сімейне становище, стан здоров'я, часткове визнання відповідачем позову, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів є для відповідача завеликим. При цьому, суд враховує і ту обставину, що позивачка всупереч положенням ст.60 ЦПК України не навела суду обґрунтованих розрахунків, підтверджених належними доказами, на підтвердження своїх вимог про стягнення з відповідача коштів на навчання сина саме в розмірі ? частини доходу, а не в більшому чи меншому розмірах. Тому, при таких обставинах справи, суд не може погодитися з доводами позивачки про потребу її сина [PERSON] в матеріальному забезпеченні під час навчання за рахунок відповідача в розмірі ? частини його доходу й вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти на навчання їх дитини в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Зокрема, згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати; у цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом 14 березня 2016 року, але просить стягувати з [PERSON] аліменти з 01 січня 2016 року, тобто за минулий час. Однак, позивачкою не було надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Тому, аліменти з відповідача на користь позивачки слід стягувати з дня пред'явлення позову - 14 березня 2016 року і до припинення навчання, але не пізніше 30 червня 2017 року (закінчення терміну навчання згідно довідки навчального закладу). На підставі викладеного,

Outcome: partial