Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, уточнивши який просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 130204,54 гривень, а також пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 382203,08 гривень. Позов обґрунтований наступними обставинами. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Київського районного суду м. Одеси №947/25953/19 від 01 листопада 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , та аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач зазначає, що відповідно до розрахунку державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Капсамун О.В., станом на червень 2021 року за період з жовтня 2019 року по травень 2021 року включно, заборгованість відповідача по аліментам складає 130204,54 гривень. Розмір заборгованості за аліментами, визначений державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржено. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з жовтня 2019 року по травень 2021 року включно, яка складає 382203,08 гривень. Позивач у відкрите судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила огляд справи проводити у її відсутність. Відповідач у відкритому підготовчому судовому засідання заперечував у задоволенні позову, у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки не повідомив. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони\~\~виникли в зв`язку із обов`язком батьків\~утримувати дитину, а тому регулюються\~Главою 15 СК України. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 серпня 2011 року (а.с. 3), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 липня 2015 року (а.с. 5). Встановлено, що судовим наказом Київського районного суду м. Одеси №947/25953/19 від 01 листопада 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного, віку щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , та аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 6). З наданого позивачем розрахунку державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Капсамун О.В. вбачається, що станом на 15 червня 2021 року за період з жовтня 2019 року по травень 2021 року включно, заборгованість відповідача по аліментам за ВП №60800246 складає 130204,54 гривень. Разом із цим, з наданого відповідачем у відкритому підготовчому судовому засіданні 09 липня 2021 року розрахунку заборгованості, вбачається, що державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Гнатюком Д.В. встановлено, що станом на 23 червня 2021 року заборгованість відповідача по аліментам за судовим наказом, виданим Київським районним судом м. Одеси №947/25953/19 від 01 листопада 2019 року, складає 32751,74 гривень (а.с. 36). Враховуючи дату проведення вказаних розрахунків заборгованості, суд вважає, що саме розрахунок заборгованості відповідача, встановлений державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Гнатюком Д.В., об`єктивно встановлює розмір фактичної заборгованості [PERSON] станом на червень 2021 року включно, адже він складений останнім. Розмір заборгованості за аліментами, встановлений державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Гнатюком Д.В. у розмірі 32751,74 гривень, сторонами в судовому порядку не оскаржено, що свідчить про відсутність спору щодо розміру заборгованості. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається ст. ст. 79-91, 194-197 СК України та\~статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника. Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець, у разі надходження виконавчого документа, повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ у перше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках. Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до\~розділу VII ЦПК України\~«Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього\~Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК). Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв`язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. (ч.ч. 2, 4 ст. 194\~СК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч. 4\~ст. 195 СК України). Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами. Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч. 3\~ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України). У даному випадку стягнення аліментів на утримання дітей відбувалося за судовим рішенням (судовим наказом Київського районного суду м. Одеси №947/25953/19 від 01 листопада 2019 року). Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за судовим рішенням, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за судовим рішенням про стягнення аліментів. В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження»\~у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за вказаний період, обчисленої згідно з розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем, ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим судовим рішенням. Адже права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки судовий наказ, який є виконавчим документом, про стягнення аліментів перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення заборгованості по аліментах, задоволенню не підлягають. Щодо вимог [PERSON] в частині вимог про стягнення пені по виплаті аліментів суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Пунктом 22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№3\~від 15\~травня 2006\~року роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідачем не доведено суду тієї обставини, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вищевказане узгоджується з Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року. Так, як встановлено судом, заборгованість відповідача по аліментам за судовим наказом, виданим Київським районним судом м. Одеси №947/25953/19 від 01 листопада 2019 року, станом на 23 червня 2021 року складає 32751,74 гривень. Тому пеня\~за період\~з 01\~жовтня 2019\~року по\~01\~червня 2021\~року (1908,5\~грн. х\~1%\~х 31\~(жовтень\~2019\~року)\~613,8\~грн.,\~+3817\~грн. х\~1%\~х 30\~(листопад\~2019\~року)\~1145,1\~грн.,\~+5765,5\~грн. х\~1%\~х 31\~(грудень\~2019\~року)\~1787,15\~грн.,\~+7714\~грн. х\~1%\~х 31\~(січень\~2020\~року)\~2391,34\~грн.,\~+9662,5\~грн. х\~1%\~х 29\~(лютий\~2020\~року)\~2801,98\~грн.,\~+11611\~грн. х\~1%\~х 31\~(березень\~2020\~року)\~3599,41\~грн.,\~+13559,5\~грн. х\~1%\~х 30\~(квітень\~2020\~року)\~4067,7\~грн.,\~+15508\~грн. х\~1%\~х 31\~(травень\~2020\~року)\~4807,48\~грн.,\~+17456,5\~грн. х\~1%\~х 30\~(червень\~2020\~року)\~5236,8\~грн.,\~+19545\~грн. х\~1%\~х 31\~(липень\~2020\~року)\~6058,95\~грн.,\~+21633,5\~грн. х\~1%\~х 31\~(серпень\~2020\~року)\~6706,23\~грн.,\~+\~23722\~грн. х\~1%\~х 30\~(вересень\~2020\~року)\~7116,6\~грн.,\~+25810,5\~грн. х\~1%\~х 31\~(жовтень\~2020\~року)\~8001,1\~грн.,\~+27899\~грн. х\~1%\~х 30\~(листопад\~2020\~року)\~8367\~грн.,\~+30057\~грн. х\~1%\~х 31\~(грудень\~2020\~року)\~9317,67\~грн.,\~+32215\~грн. х\~1%\~х 31\~(січень\~2021\~року)\~9986,65\~грн.,\~+34373\~грн. х\~1%\~х 28\~(лютий\~2021\~року)\~9604\~грн.,\~+36531\~грн. х\~1%\~х 31\~(березень\~2021\~року)\~11324,61\~грн.,\~+-8095,26\~грн. х\~1%\~х 30\~(квітень\~2021\~року)\~2428,5\~грн.,\~+30593,74\~грн. х\~1%\~х 31\~(травень\~2021\~року)\~9483,83\~грн.,\~+32751,74\~грн. х 1% х 31 (червень 2021 року) 10152,81 грн.,) = 124998,71 гривень. Разом із\~цим,\~в силу\~ч.\~1\~ст.\~196\~СК України,\~враховуючи те,\~що одержувач\~аліментів має\~право на\~стягнення неустойки\~(пені)\~у розмірі\~не більшому\~ніж 100\~процентів заборгованості,\~а також\~те,\~що матеріали\~справи не\~містять відомостей\~щодо застосування\~до відповідача\~заходів,\~передбачених ч.\~14\~ст.\~71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню пеня за\~прострочення сплати\~аліментіву розмірі 32751,74 гривень. Суд критично ставиться до наданого позивачем розрахунку пені, адже останній розрахований не за розрахунком заборгованості по аліментах, встановленого державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Гнатюком Д.В., станом на 23 червня 2021 року, який визнаний судом належним доказом на підтвердження розміру заборгованості відповідача. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір по справі складає 908,00 гривень, який підлягає стягненню, з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial