Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 червня 2017 року помер його дід [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: с. Дідовичі вул. незалежності (раніше Колгоспна), 20 Ківерцівського району Волинської області; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 25 га кадастровий номер 0721886605:03:001:0148 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,26 га кадастровий номер 0721886605:03:001:0155 за цією за цією ж адресою. 14 березня 2013 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповів [PERSON], позивачу по справі. У визначений законом термін позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у с. Дідовичі по вул. Незалежності (раніше Колгоспна), 20 Ківерцівського району Волинської області, на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 25 га кадастровий номер 0721886605:03:001:0148 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,26 га кадастровий номер 0721886605:03:001:0155 за адресою с. Дідовичі вул. Незалежності (раніше Колгоспна) Ківерцівського району Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON], який помер 20 червня 2017 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно із поданою заявою просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 287 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 червня 2017 року помер [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом серії І-ЕГ № 206677 від 21.06.2017 року (а.с. 13). Згідно із довідкою Дідочівської сільської ради (а.с. 15) та витягом із погосподарської книги № 5 за 2017 рік (а.с. 16) за [PERSON] значиться житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що у с. Дідовичі по вул. Незалежності (раніше Колгоспна), 20 Ківерцівського району Волинської області; земельна ділянка площею 0,2600 га для ведення особистого селянського господарства (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 729887 від 23.05.2012 року (а.с. 17)) та земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 729886 від 23.05.2012 року (а.с. 18)). 14 березня 2013 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповів внукові [PERSON] (а.с. 14), позивачу по справі. Відповідачі по справі, які належать до першої черги спадкоємців за законом, спадщину після смерті [PERSON] приймати не бажають, про що подали відповідні заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивач у визначений законом термін зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця (а.с. 22). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в с. Дідовичі по вул. Незалежності (раніше Колгоспна), 20 Ківерцівського району Волинської області, земельну ділянку площею 0,2600 га для ведення особистого селянського господарства (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 729887 від 23.05.2012 року) та земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 729886 від 23.05.2012 року), в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON], який помер 20 червня 2017 року.

Outcome: approved