Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 жовтня 2011 року між ними був зареєстрований шлюб, після якого сторони проживали спільно однією сім`єю. Вказує, що шлюбні відносини були фактично припинені в 2018 року, оскільки відповідач повністю самоусунувся від сімейного життя, з`явились сварки, образи, грубощі. Від шлюбу мають трьох дітей, які мешкають разом із позивачем. Вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить їхнім інтересам, оскільки досить тривалий час вони мешкають окремо та стали один для одного чужими людьми. Позивач зазначає, що суперечки про поділ майна та щодо місця проживання дітей між ними відсутні. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути на її користь понесені судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні була відсутня. Надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності та розірвати шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] був повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 26 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області шлюбі, про що складено актовий запис № 46. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. [PERSON] та [PERSON] , мешкають разом із матір`ю - [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Новогригорівської сільської ради 26 травня 2020 року. Зі змісту позовних вимог вбачається, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з 2018 року, сторони проживають окремо, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі - СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 1 ст. 24 СК України, встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Виходячи із положень ст. 112 СК України, за обставин, які склалися на даний час між сторонами, враховуючи дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично зруйнована, її збереження за таких обставин є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Також, з огляду на задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір.

Outcome: approved