Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В позовній заяві зазначено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З серпня 2020 року сторони проживають окремо, при цьому дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, задовольнити її позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини та відмовляється від позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач подав до суду заяву, в якій він позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини визнає та просить розгляд справи провести за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони, які не перебувають у шлюбі між собою, мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження [NUMBER] . Відповідно до довідки виконкому Олешківської міської ради від 26.04.2021 року № 3720/08-10, місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 і ч.1 ст.183 зазначеного Кодексу за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей. Таким чином, суд вважає, що сторони мають рівні права і мають нести однакові обов`язки по відношенню до дітей, тому зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, тому суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у частковому співвідношенні до заробітку (доходу) відповідача, зокрема у розмірі 1/4 частки щомісячно з урахуванням встановленого законом мінімуму. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, а позивач від сплати судового збору звільнена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки предмет спору стосується стягнення аліментів, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, який позивач мав сплатити при поданні позову, а решту - віднести на державу. На підставі викладеного та

Outcome: approved