overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визначення місця проживання неповнолітньої дитини. Позивачка посилається на те, що 14 серпня 2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано 06 червня 2007 року. В шлюбі [INFO] народилась дочка [PERSON], яка проживає разом з нею. Батько [PERSON] чинить перешкоди у вихованні дитини, в зв'язку з чим просить прийняти відповідне рішення. Представник позивачки позовні вимоги підтримала та зіслалась на обставини, викладені в позові. Представник служби у справах дітей не заперечує проти задоволення позову. Відповідач, будучи повідомленим, в судове засідання не з'явився, проте суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи в його відсутності. Суд заслухавши пояснення представника позивачки, третьої сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який розірвано 06 червня 2007 року. В шлюбі [INFO] народилась дочка [PERSON], яка проживає разом з матір'ю. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статей 150, 155 Сімейного кодексу України, здійснюючи свої права та виконуючи обов'язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватись усупереч інтересам дитини. Згідно п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Пунктом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена із своєю матір'ю. При таких обставинах, суд вважає, що слід визначити постійне проживання дочки [PERSON] разом з матір'ю, яка забезпечує дитині необхідні умови для її проживання навчання, виховання та розвитку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що 04 квітня 2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок загальною площею 3,52 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на землю серії ТР №069644, що розташовані на території Ярчовецької сільської ради Зборівського району. Вона через хворобу, своєчасно не подала заяви про прийняття спадщини. Представник позивача позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 04 квітня 2014 року помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,52 га. згідно Державного акта на землю серії ТР №069644, що розташовані на території Ярчовецької сільської ради Зборівського району. [PERSON] як спадкоємець першої черги, через проблеми зі здоровям, що суд визнає поважною причиною, в установлений строк не подала заяви про прийняття спадщини, в звязку з чим суд вважає, що слід призначити відповідно додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що 27 грудня 2007 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в с.Млинівці вул.. Грабковецька,45 Зборівського району. [PERSON] склавши заповіт, розпорядився майном в її користь. Вона через хворобу дитини, своєчасно не подала заяви про прийняття спадщини. Позивач позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 27 грудня 2007 року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в с.Млинівці вул.. Грабковецька,45 Зборівського району. [PERSON] склавши заповіт, розпорядився майном в користь позивача. [PERSON] як спадкоємець першої черги, через хворобу доньки, що суд визнає поважною причиною, в установлений строк не подала заяву про прийняття спадщини в звязку з чим суд вважає, що слід призначити відповідно додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про поділ майна подружжя. Позивач посилається на те, що в листопаді 1992 року зареєструвала шлюб із відповідачем. За час спільного проживання набули житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що в смт.Залізці вул.. Садова,1 Зборівського району та інше рухоме майно. В травні 2014 року шлюб між ними розірвано. На даний час вона проживає у літній кухні будинковолодіння, не має можливості користуватись житловим будинком. Враховуючи що спільно набутим майном користується відповідач, з нею проживають пятеро дітей просить визнати за нею 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та виділити їй гарнітур кухонний, гарнітур спальний, холодильник «Бош», пральну машину «Самсунг», телевізор «Бравіс». Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зіслалась на обставини викладені в позові. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що погоджується виділити позивачці рухоме майно, яке зазначено в позові. Позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно не визнає, оскільки воно набуте ним в порядку спадкування. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ст.ст.60,69,70 СК України майно набуте в шлюбі є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в листопаді 1992 року зареєструвала шлюб. В травні 2014 року шлюб між ними розірвано. Приймаючи до уваги позицію відповідача, який погоджується з позовними вимогами в частині рухомого майна, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, та [PERSON] слід виділити гарнітур кухонний, гарнітур спальний, холодильник «Бош», пральну машину «Самсунг», телевізор «Бравіс». Що стосується поділу нерухомого майна, то вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Згідно п.2 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя набуте в порядку спадкування. Як видно із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] є власником ? частин спірного майна. Майно набуто ним в порядку спадкування, в звязку з чим не може визнаватись спільною сумісною власністю подружжя, а отже поділу не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що він з моменту народження дитини з нею не спілкується, самоусунувся від виконання батьківських обовязків, не цікавиться її здоровям, матеріально не забезпечує, не дбає про фізичний та розумовий розвиток дитини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і зіслалась на обставини викладені в позові. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в судове засідання не зявився, в звязку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст.150, 164 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. Батько з дитиною не спілкується з моменту її народження, разом не проживає, участі у її вихованні не приймає. При таких обставинах суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що він протягом останнього року з дитиною не спілкується, самоусунувся від виконання батьківських обовязків, не цікавиться її здоровям, матеріально не забезпечує, не дбає про фізичний та розумовий розвиток дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і зіслалась на обставини викладені в позові. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в судове засідання не зявився, в звязку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи. Суд заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст.150, 164 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. Батько з дитиною протягом року не спілкується, разом не проживає, участі у її вихованні та матеріальному утриманні не приймає. При таких обставинах суд вважає, що його слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що дитина перебуває на повному її утриманні, батько з моменту народження дитини самоусунувся від виконання батьківських обовязків, не цікавиться її здоровям, матеріально не забезпечує, не дбає про фізичний та розумовий розвиток дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і зіслалась на обставини викладені в позові. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не подав, проте суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи в його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки і піклування, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст.150, 164 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Судом встановлено, що в жовтні 2005 року сторони зареєстрували шлюб. У шлюбі 06 серпня 2007 року народилась дочка [PERSON]. Дитина перебуває на повному утриманні матері, батько з моменту народження дитини самоусунувся від виконання батьківських обовязків, не цікавиться її здоровям, матеріально не забезпечує, не дбає про фізичний та розумовий розвиток. При таких обставинах суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 01.12.2012 р., Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 303, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та відсутності спільних поглядів на життя, сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спір про майно відсутній. Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на надав. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.12.2012 р., Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 303. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 01 березня 2008 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 37, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та відсутності спільних поглядів на життя, сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спір про майно відсутній. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на надав. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 березня 2008 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 37. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 02 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько - Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 60, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та відсутності спільних поглядів на життя, сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спір про майно відсутній. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на надав. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько - Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 60. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 04.08.1988 року відділом реєстрації актів громадянського міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1484, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та відсутності спільних поглядів на життя, сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спір про майно відсутній. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином., заявою просить суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.08.1988 року відділом реєстрації актів громадянського міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1484. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved