Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача по справі АТ КБ «Приватбанк», в якому з урахуванням поданих уточнень зазначила, що 26 липня 2017 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила виконавчий напис на користь відповідача по справі про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором від 02 березня 2010 року в сумі 56491 гривня 15 копійок, про що вона дізналась в процесі примусового виконання вказаного виконавчого напису. Вважає, що даний виконавчий напис здійснений нотаріусом з порушенням вимог законодавства та не підлягає виконанню зважаючи на те, що вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, заявлена банком, не є безспірною; крім того, відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» забороняється нарахування пені та штрафних санкцій по кредитному договору, що не було взято до уваги під час визначення розміру заборгованості. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати виконавчий напис, вчинений 26 липня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за номером 6956, яким звернуто стягнення на грошові кошти в розмірі 56491 гривня 15 копійок з [PERSON] за кредитним договором від 02 березня 2010 року та витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 3000 гривень на користь ПА КБ «Приватбанк». В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги. Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за позовом [PERSON] за її відсутності та письмові пояснення, в яких поросить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію тим, що виконавчий напис вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства на підставі наданих АТ КБ «Приватбанк» доказів виписки по рахунку боржника та оригіналу кредитного договору (а.с.43-44). Зясувавши позицію сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 02 березня 2010 року [PERSON] підписала анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої виявила бажання оформити на своє імя кредитний продукт платіжну картку кредитку «Універсальна», погодившись з тим, що дана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.12-17, 72-76). Сторони узгодили розмір базової відсоткової ставки 3% на місяць; розмір та термін внесення щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості до 25 числа місяця, наступного на звітним (а.с.75). З розрахунку, заборгованості за кредитним договором від 02 березня 2010 року вбачається, що загальна заборгованість позичальника [PERSON] за кредитом станом на 23 травня 2017 року становить 53991 гривня 15 копійок , яка складається із : заборгованості за кредитом в розмірі 3988 гривень 13 копійок, заборгованості по процентам в розмірі 43657 гривень 47 копійок, заборгованості по пені та комісії в розмірі 3298 гривень 35 копійок, фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень 00 копійок, процентної складової штрафу в розмірі 2547 гривень 20 копійок (а.с.58-60). 18 липня 2017 року відповідач по справі направив на адресу [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором від 02 березня 2010 року - сплату заборгованості в загальному розмірі 53991 гривня 15 копійок (а.с.62-66). Суд звертає увагу на те, що доказів отримання [PERSON] цієї вимоги суду не надано. 24 липня 2017 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору від 02 березня 2010 року про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 02 березня 2010 року у загальному розмірі 53991 гривня 15 копійок (а.с.61). 26 липня 2017 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 02 березня 2010 року за період часу з 02 березня 2010 року по 23 травня 2017 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3988 гривень 13 копійок, заборгованості за процентами в розмірі 43657 гривень 47 копійок, пені та комісії в розмірі 3298 гривень 35 копійок, штрафу в розмірі 2547 гривень 20 копійок та витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 3000 гривень, а всього 56491 гривня 15 копійок (а.с.6). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. До Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів віднесено, зокрема стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Так, у п. 2 Переліку передбачено кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Основною ознакою та встановленою законом вимогою такого позасудового врегулювання спору, як вчинення виконавчого напису нотаріусом, є безспірність розміру заборгованості, а також за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості здійснене за період часу з 02 березня 2010 року по 23 травня 2017 року - за 7 років 2 місяці 21 день, що є порушенням умови щодо стягнення заборгованості поза межами встановленого законом трирічного строку. Крім того, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З оскаржуваного виконавчого напису також вбачається, що загальна сума заборгованості складається з тіла кредиту, відсотків, пені та комісії, штрафу (фіксованої частини) та штрафу (відсоток від суми заборгованості). Між тим, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на виконання договірних зобов'язань та на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобов'язаннями. Так, статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З копії паспорту позивача [PERSON] вбачається, що вона з 09 вересня 1998 року зареєстрована за адресою: Донецькаобласть, м.Костянтинівка, вул.Білоусова, 6-а/14 (а.с.8-11). Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м.Костянтинівка Донецької області відноситься до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. З наведенного вбачається спір щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» пені, комісії та штрафів через встановлення мораторію на нарахування та стягнення пені та штрафів з 14 квітня 2014 року громадянам, які зареєстровані та проживають у населених пунктах, де проводилась антитерористична операція. Отже, при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги щодо строку, за який заборгованість підлягає стягненню та безспірності розміру заборгованості, що у своїй сукупності є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у загальному розмірі 56491 гривня 15 копійок таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно\~до ст.5\~ЦПК України\~здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально- правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. За змістом ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» та за можливе захистити порушене право позивачки шляхом визнання виконавчого напису від 26 липня 2017 року нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки законодавством не передбачено його скасування. Відповідно\~до\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача має\~бути стягнуто\~витрати,\~повязані із\~сплатою судового\~збору (а.с.1,2).

Outcome: partial