Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить усунути перешкоди в здійсненні нею права володіння та користування квартирою [ADDRESS]; встановити порядок користування зазначеною квартирою, виділивши їй у користування жилу кімнату площею 12,3 м. кв. з лоджією площею 5,2 м. кв., а [PERSON] та її неповнолітньому сину [PERSON] у користування жилу кімнату площею 17.0 м. кв. з лоджією площею 2,9 м. кв., та жилу кімнату площею 9,2 м. кв.; кухню, туалет, ванну кімнату, коридор залишити в загальну користуванні. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] померла її баба [PERSON]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті баби, від 18 жовтня 2011 року їй належить 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Право власності на частку квартири зареєстровано в КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 03 листопада 2011 року, реєстраційний № 34004260. Дана квартира є трикімнатною та складається з приміщень, згідно технічного паспорту на квартиру та плану квартири: кімнат - 2 площею 12,3 кв.м., 5 - площею 9,2 кв.м., 6 - площею 17 кв.м.; кухні 7 - площею 9,3 кв.м., коридору 1 - площею 9,8 кв.м., туалету 3 - площею 0,9 кв.м., ванни 4 - площею 2,5 кв.м. та двох лоджій - площею 2,9 та 5,2 кв.м. Кімнати в квартирі є ізольованими. Відповідач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] є співвласниками квартири. Рішенням Рівненського міського суду від 14 квітня 2004 року, було встановлено порядок користування квартирою між [PERSON] та [PERSON] з її неповнолітнім сином, яким бабі виділено в користування кімнату 2 площею 12,3 кв.м., а відповідачці та сину кімнати 5 та 6 площею 9,2 кв.м. та 17 кв.м. відповідно. Згідно наказу Управління житлово - комунального господарства Рівненського міськвиконкому від 11 червня 2004 року № 354/01, ЖКП «Перспективне» на виділену кімнату [PERSON] було відкрито окремий особовий рахунок. Після оформлення права власності на спадкове майно, вона (позивач) уклала договори з комунальними службами про оплату послуг, за які проводить оплату. Маючи намір проживати у виділеній в користування кімнаті (12,3 кв.м.), цього зробити не має можливості, оскільки відповідач ігнорує закріплений порядок користування квартирою, користується усією квартирою, зайняла вказану кімнату своїми речами, змінила замок вхідних дверей. На вимогу надати ключі від квартири не реагує, до квартири не допускає. У зв'язку з цим, її батько [PERSON] в її інтересах звертався в органи міліції, проте позитивних результатів це не дало. Оскільки спадкодавиця користувалась кімнатою 12,3 кв.м. та лоджією вхід до якої з вказаною кімнати, вважає набула право користування не лише кімнатою та і цією лоджією. Покликаючись на наведене просить позов задоволити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задоволити повністю. Представник позивача [PERSON] просила задоволити позов її довірительки з тих же підстав. Відповідач [PERSON] позов визнала частково та вказала що, щодо запропонованого позивачкою порядку користування квартирою не заперечує, проте заперечує проти виділення у користування останньої лоджії, яка виходить з кімнати (12,3 кв.м.), оскільки вона знаходиться у її користуванні. Просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 18 жовтня 2011 року державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Лубинською Л.І., реєстровий № 1-378, [PERSON] є власницею 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Співвласниками 2/3 зазначеної квартири є [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], про що зазначено в технічному паспорті на квартиру виданим КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 01 червня 2011 року, реєстраційний № 184-9-50679, інвентарний № 50450. Право власності [PERSON] на 1/3 частку квартири зареєстровано в КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 03 листопада 2011 року, реєстраційний № 34004260. Згідно згаданого технічного паспорту та плану квартири, дана квартира складається з трьох ізольований кімнат: 2 - площею 12,3 кв.м., 5 - площею 9,2 кв.м., 6 - площею 17 кв.м.; а також приміщень: 7 - кухня, площею 9,3 кв.м., 1 - коридор - площею 9,8 кв.м., туалету 3 - площею 0,9 кв.м., ванни 4 - площею 2,5 кв.м. та двох лоджій - площею 2,9 та 5,2 кв.м. Кімнати в квартирі є ізольованими. Рішенням Рівненського міського суду від 14 квітня 2004 року, було встановлено порядок користування квартирою між [PERSON] та [PERSON] з її неповнолітнім сином, яким [PERSON] виділено в користування кімнату 2 площею 12,3 кв.м., а відповідачці та сину кімнати 5 та 6 площею 9,2 кв.м. та 17 кв.м. відповідно. Встановлений рішенням суду порядок користування квартирою, існував між співвласниками квартири за життя [PERSON] Згідно наказу Управління житлово - комунального господарства Рівненського міськвиконкому від 11 червня 2004 року № 354/01, ЖКП «Перспективне» на виділену кімнату [PERSON] було відкрито окремий особовий рахунок. Після оформлення права власності на спадкове майно, [PERSON] уклала договори з комунальними службами про оплату послуг, за які проводить оплату. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. У відповідності до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ч.ч.1 - 3 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Оскільки [PERSON] проживала у виділеній відповідно до рішення суду ізольованій кімнаті площею 12,3 кв.м., є доцільним запропонований позивачем порядок користування квартирою, а саме виділ їй у користування цієї ж кімнати та лоджії площею 5,2 кв.м., вхід до якої з даної кімнати, а відповідачці та її сину кімнати площею 17, 0 кв.м. та 9,2 кв.м. та лоджії площею 2,9 кв.м., яка межує з кухнею. Такий порядок користування квартирою, суд, вважає таким що не обмежує право співвласників на належні їм розмір частки квартири. Разом з цим, кухню, туалет, ванну кімнату, коридор слід залишити співвласникам в загальну користуванні. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач в судовому засіданні вказала, що і підтвердив допитаний в якості свідка її батько [PERSON], що [PERSON] чинить [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою, шляхом заміни замка у вхідних дверях, зайняла виділену їй кімнату своїми речами. Оскільки має місце встановлення факту порушення прав [PERSON] і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні нею цих прав, що потребує захисту шляхом зобов'язання відповідачки не чинити перешкоди в здійсненні [PERSON] права володіння та користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 322,358 ЦК України,

Outcome: approved