Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення із дня подання позову до суду і до їх повноліття; стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення із дня подання позову до суду та до досягнення доньок трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у близьких стосунках із 2015 року, від яких народилися діти: доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Одразу після народження доньок відповідач покинув їх та перейшов на постійне проживання за іншою адресою, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В зв`язку з вказаним вона змушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів. Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільну заробітну плату та задовільний стан здоров`я, в той же час їх донька [PERSON] є дитиною-інвалідом, у зв`язку з чим потребує додаткових витрат на лікування та утримання, а тому вважає, що із відповідача можуть стягуватися аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Окрім цього вона в даний час перебуває у відпустці по догляду за доньками до досягнення ними трирічного віку. Оскільки вона не працює, будь-яких доходів не має, бажає щоб з відповідача на її користь також стягувались аліменти на її утримання. [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та їх обгрунтувнаня, просила задоволити позов. Суду пояснила, що до цього часу вона не перебувала у декретній відпустці, лише недавно написала рапорт. Вона не могла йти в декретну відпустку тому що була на лікарняних. Якою статтею передбачено стягнення аліментів на матір, якщо вони не були у шлюбі, вона пояснити не може. ЇЇ заробітна плата з липня по серпень місяць становила 12000 грн. [PERSON] позов визнав частково. Суду пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на дітей якщо вони дійсно його. [PERSON] весь цей час отримувала заробітну плату таку ж як і він, тому на дітей він згоден, а на неї сплачувати аліменти він не згоден. Його заробіток становить 13 000 грн. Він в ЗАГС писав заяву про визнання батьківства і він записаний батьком дітей, хоча зараз у нього є сумніви щодо його батьківства. Судом встановлено, що [INFO] народилися [PERSON] та [PERSON] . Їх батьками у свідоцтвах про народження вказані: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.4-5). Доньки проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи від 11.01.2021 року в [ADDRESS] . (а.с.6-8). Згідно медичного висновку №27 про дитину - інваліда від 19.05.2021 року [PERSON] має захворювання «Вроджена вада серця: стан після пластики коарктації аорти, закриття дефекту міжшлуночкової, міжпередсердної перегородки». Вказане також підтверджено консультаційним висновком спеціаліста. ( а.с.9). Відповідно епікризу виписного із медичної картки стаціонарного хворого №4746 [PERSON] заходилася на реабілітації на базі відділення патології новонароджених та недоношених дітей з 26.07.2021 по 06.08.2021. Діагноз: наслідки перинатального гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС, синдром тонусних порушень, затримка психо-моторного розвитку. Стан після оперативного лікування Коарктації аорти, гіпоплазії перешийка аорти, перимембранозного дефекту МЖП, вторинний дефект МРР. Невелика недостатність аортального клапану. З довідки КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня від 05.07.2021 року №01-55/2511 вбачається, що [PERSON] зверталася до лікаря психіатра із 30.11.2011 року із діагнозом «Тривожно фобічний розглад соматогенно зумовлений». Згідно довідки ДУ «Сумський обласний лабораторний центр МОЗ України» від 01.07.2021 року [PERSON] працює на посаді сторож в ДУ «Сумський обласний лабораторний центр МОЗ України», його заробіток з 01.01.21 року по 30.06.21 року склав 39709,30 грн. З довідки про склад сім`ї від 22.06.2021 року №01-35/6438 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки Сумського обласного центру зайнятості від 02.07.2021 року № 413 [PERSON] станом на 02.07.2021 року не перебуває на обліку як безробітня в Роменській міськрайонній філії Сумського обласного центру. З виписки із медичної картки амбулаторного хворого вбачається, що [PERSON] має діагноз «Остеохондроз, протрузія диска МХД L4-L5, L5-S1, вторинний корінцевий синдром загострення. Гемангіома. Гіпертонічна хвороба 2 ст. Варикозна хвороба нижніх кінцівок, стан після оперативного втручання на праві нижній кінцівці, Хронічний фарингіт. Хронічний панкреатит.Жировий гепатоз». Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу утримання дітей до досягнення ними повноліття та дружини до досягнення дітьми трирічного віку, які регламентуються СК України. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитини, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч.1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 2 ст. 21 СК України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд вважає позов частково обґрунтованим і доходить висновку про наявність підстав для його часткового задоволення. Враховуючи, що позивач проживає з дітьми, які перебувають на її утриманні, а відповідач працездатний, а також враховуючи рівний обов`язок батька і матері утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 його частини, по 1/6 на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання суд вважає її такою, що задоволенню не підлягає, оскільки сімейним законодавством передбачено право дружини на утримання її чоловіком до досягнення дитиною трирічного віку, але згідно наданих документів та пояснень сторін, позивач та відповідач взагалі не перебували в зареєстрованому шлюбі і факт перебування у шлюбних стосунках не встановлено, а наявність спільних дітей, сам по собі не може бути достатнім доказом на підтвердження фактичних шлюбних стосунків. . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 908,00 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved