Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк (в три місяці), достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , який нею пропущено з поважних причин. Відповідно до поданої позовної заяви позивачем зазначено, що після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , залишилась спадщина, на яку претендує позивач - [PERSON] , в зв`язку із чим звернулась до державної нотаріальної контори для видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Однак, враховуючи ті обставини, що [PERSON] був пропущений визначений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини, остання не може оформити спадщину, через що звернулась із даним позовом до суду. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що причинами пропуску строку прийняття спадщини є те, що спадкове майно знаходиться на великій відстані від її місця проживання, а також стан здоров`я спадкоємця, що, на думку позивача, є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] подала письмову заяву, якою підтримала заявлені позовні вимоги. Представник відповідача - Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, у судове засідання не з`явився двічі, повідомлявся про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не висловила заперечень щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у її відсутності, яке судом задоволено. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини, з приводу яких виник спір є правовідносинами щодо здійснення прав на спадкування. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Копії Державних актів на право власності на земельну ділянку серії РВ № 005845, серії РВ №028607 , серії РВ №044019 доводить, що [PERSON] на праві власності мав земельні ділянки площею, відповідно, 1,02 га., 0,89 га., 0,24 га., розташовані на території Карасинської сільської ради Сарненського району Рівненської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, вказане майно, згідно із вимогами ст.1218 ЦК України входить до складу спадщини після смерті власника. Позивач - [PERSON] , є дочкою [PERSON] , що встановлено із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від [INFO] (прізвище внаслідок реєстрації шлюбу із [PERSON] , що мало місце 21 жовтня 1973 року та підтверджено дослідженою судом копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21 жовтня 1973 року позивач не змінювала). Із дослідженої судом копії заповіту, посвідченого секретарем Карасинської сільської ради, встановлено, що 27 березня 2016 року [PERSON] на випадок смерті зробив заповідальне розпорядження щодо усього належного йому майна на користь дочки - [PERSON] . Заповідач, [PERSON] , помер [INFO] у смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 лютого 2016 року. Таким чином, позивач [PERSON] , згідно із вимогами ст.1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті батька. Однак, відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач зазначає, що у строк, визначений законодавством, вона не подала до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини за заповітом. Вказані обставини додатково доводяться повідомленням №2040/01-16 від 6 листопада 2019 року за підписом завідувача Сарненською РДНК та Витягом із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованого станом на 6 листопада 2019 року стосовно [PERSON] , померлого у [INFO] Крім цього, із довідки, виданої Клесівською селищною радою Сарненського району за №763 від 04 листопада 2019 року, встановлено, що позивач не проживала із заповідачем на момент смерті, оскільки [PERSON] , відповідно до вказаного документу, дійсно був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] сам. Таким чином, судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Вказана правова позиція висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України, висловленій при розгляді справи № 6-1486цс15. Крім цього, колегія суддів судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Із змісту позовної заяви судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька, через віддаленість місця проживання та за станом здоров`я. Однак, вказані обставини не знайшли підтвердження в ході судового провадження. Так, місцем проживання позивача є м.Сарни Рівненської області, в той час, як спадкове майно знаходиться на території Сарненського району, що не відповідає обставинам, зазначеним позивачем в обґрунтування поважності причин неподання заяви про прийняття спадщини. Крім цього, [PERSON] , в порушення вимог ст.81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом - не подано жодного доказу наявності у неї певного тривалого захворювання, яке б перешкодило їй вчинити певні визначені законодавством дії з прийняття спадщини. Таким чином, позивачем доведено право на спадкування після смерті батька, яке у неї виникло за заповітом, остання підтвердила наявність спадкового майна, однак, не обґрунтувала та не довела наявність поважних причин, які б об`єктивно та непереборно перешкодили їй у поданні заяви про прийняття спадщини після смерті заповідача. З огляду на наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed