Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача для захисту своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, що в 1999 році її було прийнято в відділ освіти Городоцької РДА Хмельницької області на посаду бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Городоцької РДА на повну ставку, а наказом №39 від 15.09.2014 року переведено на 0,75 ставки. Після проведеної перевірки Департаментом освіти і науки Хмельницької обласної державної адміністрації було виявлено грубі порушення закону при переведення її на половину ставки. Відповідно, начальником відділу освіти Городоцької РДА [PERSON] був виданий наказ №44 від 20.02.2015 року по відділу освіти «Про припинення дії наказу №39 від 15.09.2014 року, та наказ № 30-АК від 20.02.2015 року «Про переведення бухгалтера [PERSON] на повну ставку». Однак, з припиненням дії неправомірного наказу не було його скасовано та не проведено перерахунку недорахованої заробітної плати та відпускних. За вище вказаний період, її заробіток на 0,75 ставки становив 17074,55 грн., а заробітна плата працівників на повну ставку, з такою самою індексацією та премією, становила 39626,94 грн. Тому їй недораховано 15776,45 грн. заробітної плати, та відпускних 1298,10 грн., відповідно разом не виплачено 17074,55 грн. Вказане переведення на 0,75 ставки наказом №39 від 15.09.2014 року позивач вважає незаконним та безпідставним, виходячи з наступного. По перше, відповідачем було порушено порядок переведення. Так слід зазначити, що з наказом про переведення на 0,75 ставки її ознайомлено не було та копії їй не видавалось. По друге, переведення відбулось, коли позивач знаходилась в черговій відпустці. По третє, про вище вказане переведення позивача завчасно (за два місяці) не попереджали. І дане переведення відбулось без її згоди, чим було грубо порушено її права, що передбаченні ст. 32 КЗпП України. Також позивач вважає, що наказ №291 від 30.12.2013 року про встановлення надбавки за складність і потужність в роботі на рівні 30% є незаконним та безпідставним, виходячи з наступного. Надбавка за складність і напруженість в роботі надається за складність виконуваних завдань і напруженість виробничого процесу. Тому відмінити виплату такої надбавки можна лише у разі зміни складу виконуваних функцій, якщо зменшується обсяг виконуваної роботи, або зменшується заплановане навантаження. В 2014 р. позивач виконувала ту саму роботу, що й у 2013р., і вела ту саму кількість працівників. Тому вважає, що дане зменшення надбавки є незаконним і є самоправним свавіллям керівництва. Встановлення надбавки на рівні 30% відбулось без згоди позивача, та не було її попереджено про змінення процентного відношення надбавки та копія наказу їй не видавалась, чим грубо було порушено її права, та порядок призначення процентного відношення надбавки передбаченого наказом Міносвіти «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» від 26.09.2005 р. № 557. Так як, відповідачем не було скасовано неправомірних наказів та не нараховано і не виплачено позивачу недораховану заробітну плату та відпускні у вищезазначеному розмірі, то дані кошти слід стягнути з відповідача. Те, що відповідач в день звільнення позивача і до теперішнього часу не провів повний розрахунок та порушив терміни виплати, заподіяло їй величезні моральні страждання, вона весь час переживає з даного приводу і в наслідок чого була позбавлена звичного існування. Тому вважає, що згідно ст.237-1 КЗпП України відповідач зобов'язаний відшкодувати їй моральний збиток у розмірі 5000 грн. На підставі наведеного позивач просить: 1. Позов задовольнити. 2. Скасувати наказ №39 від 15.09.2014р. Про переведення її 0,75 ставки, як незаконий. 3. Скасувати наказ про встановлення надбавки за складність і напруженість в роботі на рівні 30% як незаконний. 4. Встановити виплату надбавки за складність і напруженість в роботі на рівні 35 % від посадового окладу на 2014 р. 5. Дорахувати індикаційну надбавку за складність і напруженість в роботі з жовтня 2014р. по грудень 2015 р. 6. Стягнути з відділу освіти Городоцької РДА Хмельницької області на її користь недораховану суму заробітної плати та відпускних, всього 17074.55 грн. 7. Стягнути з відділу освіти Городоцької РДА Хмельницької області на її користь моральну шкода в сумі 5000 грн. Представник відповідача позов не визнала та просить застосувати до вимог позивача позовну давність, передбачену ч.1 ст.233 КЗпП України де зазначено, що працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Оскільки з часу прийняття наказів, що є предметом спору, пройшло понад два роки, просить відмовити в задоволенні позову. Крім того при звільненні з [PERSON] проведено повний розрахунок, тому немає підстав донараховувати їй будь-які виплати. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що з 26.01.1999 року [PERSON] прийнято в відділ освіти Городоцької РДА Хмельницької області на посаду бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Городоцької РДА. Наказом №39 від 15.09.2014 року її переведено на 0.75 ставки. Після проведеної перевірки Департаментом освіти і науки Хмельницької обласної державної адміністрації були виявлені порушення закону при переведення її на половину ставки. Відповідно, начальником відділу освіти Городоцької РДА [PERSON] був виданий наказ №44 від 20.02.2015 року по відділу освіти «Про припинення дії наказу №39 від 15.09.2014 року», та наказ № 30-АК від 20.02.2015 року «Про переведення бухгалтера [PERSON] на повну ставку». Також наказом №291 від 30.12.2013 року [PERSON] встановлено надбавку за складність і потужність в роботі на рівні 30%. Про прийняття відповідачем вищевказаних наказів позивачу було відомо з жовтня 2014 року та з січня 2014 року відповідно, що нею не заперечується в судовому засіданні. Не оскарження цих наказів у 2014 року позивач мотивує небажанням погіршувати свої відносини із керівництвом відділу освіти. Крім того з того часу вона стала отримувати меншу заробітну плату, тому їй як бухгалтеру були зрозумілі підстави для її зменшення. Наказом від 31.03.2016 року №45-к [PERSON] звільнено з роботи з 03.04.2016 року. До суду за захистом своїх прав вона звернулась 03.10.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Оскільки з часу прийняття наказів, що є предметом спору, пройшло понад два роки і позивач не довела у суді, що строк звернення до суду нею пропущений з поважних причин, то позов в частині скасування наказів №39 від 15.09.2014 року про переведення її на 0,75 ставки, №291 від 30.12.2013 року про встановлення надбавки за складність і потужність в роботі на рівні 30%, задоволенню не підлягає з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду, передбаченого ч.1 ст.233 КЗпП України. Оскільки позивачем пропущені строки оскарження наказів, відповідно до яких їй нараховувалась заробітна плата, відповідно відсутні і підстави для здійснення їй перерахунку заробітної плати за 2014-2015 роки, тому в задоволенні позову в частині встановлення виплати надбавки за складність і потужність в роботі на рівні 35% від посадового окладу на 2014 рік, дорахування індикаційної надбавки за складність і потужність в роботі з жовтня 2014 року по грудень 2015 року, стягнення недорахованої заробітної плати і відпускних на суму 17074,55 грн. слід відмовити. Таким чином з [PERSON] при звільнені бухгалтерією були проведені всі розрахунки на підставі наказів, що діяли на час її звільнення, тому у неї не було підстав для моральних страждань і позов в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed