Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька [PERSON], який помер 19.06.1998 року, відкрилась спадщина, що складається з земельної частки (паю) площею 2,46 умовних кадастрових гектарів із земель НААГ «Прогрес», що розташована на території [PERSON]»янської сільської ради, за межами населеного пункту. У нотаріальній конторі в оформленні прийняття спадщини позивачу відмовлено, оскільки відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікатів такого відмовлено, мотивуючи що згідно чинного законодавства таке не передбачено. Позивач за викликом суду не з»явилася, подала письмову заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить задоволити. Її представник згідно довіреності від 14.06.2017 р. [PERSON] також подав письмове клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. Представник відповідача [PERSON]»янської сільської ради Буського району, представник третьої особи в судове засідання не зявилися, подали листи з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії І-СГ № 130165, виданим [PERSON]»янською сільською радою Буського району Львівської області 20.06.1998 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 22. Як вбачається з Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ № 0158613, виданий на підставі рішення Буської райдержадміністрації від 27.05.1997 року № 176, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності НААГу «Прогрес» розміром 2,46 умовних кадастрових гектарів, що розташована в ст. Задвір»я Буського району Львівської області. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Позивач частково прийняла спадщину, звернувшись до державного нотаріуса Буської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, 11.12.2006 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай в розмірі 11469 гривень, що становить 0,382 % пайового фонду ПП «Агро-Прогрес», що знаходиться в с. Задвір»я Буського району Львівської області. У прийнятті спадщини в частині спірної земельної ділянки позивачу відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по його утриманню. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельна ділянка (пай) належала [PERSON], після його смерті переходить до позивача, спадкоємця померлого, яка фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на зазначене вище майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на дану земельну ділянку після смерті батька на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved