Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що працює на посаді вихователя у Піщанському дошкільному навчальному закладі ясла - садок «ВИШЕНЬКА» Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, відповідачка працює на посаді помічника вихователя у Піщанському дошкільному навчальному закладі ясла - садок «ВИШЕНЬКА» Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області. Відповідачка неналежним чином виконувала свої посадові обов'язки, що змусило позивачку направити керівникові виховного закладу письмову доповідну на відповідачку, внаслідок чого останній було винесено догану. Відповідачка, вирішивши помститися, звернулася до батьків одного з вихованців виховного закладу - сім'ї [PERSON], із проханням направити на ім'я голови сільської ради с. Піщана Балтського району Одеської області скаргу на ім'я позивачки. 22 квітня 2014 року [PERSON] під фактичним тиском відповідачки направила письмову скаргу на ім'я голови сільської ради. Факти викладені у скарзі [PERSON] поширилися по території с. Піщана Балтського району Одеської області. Позивачка просить суд стягнути з відповідачки на свою користь кошти, в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., а також витрати, пов'язані з оплатою судового збору та правової допомоги. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала, стверджувала, що не прохала писати [PERSON] скаргу на позивачку, ніяких відомостей відносно позивачки не поширювала, тому просила відмовити у позові у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді вихователя у Піщанському дошкільному навчальному закладі ясла - садок «ВИШЕНЬКА» Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області. [PERSON] працює на посаді помічника вихователя у Піщанському дошкільному навчальному закладі ясла - садок «ВИШЕНЬКА» Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області. 14 квітня 2014 року [PERSON] направила на ім'я завідуючої Піщанського дошкільного навчального закладу ясла - садок «ВИШЕНЬКА» Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області [PERSON] доповідну записку на [PERSON] 22 квітня 2014 року на зборах трудового колективу Піщанського дошкільного навчального закладу ясла - садок «ВИШЕНЬКА» Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області була оголошена догана [PERSON] за порушення посадових обов'язків. 22 квітня 2014 року [PERSON] була направлена заява голові Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області Гербенському В. Д. з проханням звернути увагу на відношення до своїх робочих обов'язків вихователя [PERSON] 22 квітня 2014 року позивачкою [PERSON] була направлена заява голові Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області Гербенському В. Д. з проханням визвати до сільської ради сім'ю [PERSON] для з'ясування обставин, викладених у скарзі. 30 квітня 2014 року на зборах трудового колективу Піщанського дошкільного навчального закладу ясла - садок «ВИШЕНЬКА» Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, [PERSON] виступила зі словами про те, що [PERSON] щоб помститися за винесену догану звернулась до родини [PERSON] з проханням написати скаргу до сільської ради на [PERSON] Зборами визнано аморальним вчинок [PERSON] та винесено їй попередження. На прохання [PERSON] була проведена зустріч з сім'єю [PERSON], про що листом голови Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області Гербенським В. Д. від 20 травня 2014 року було повідомлено, що факти викладені у заяві [PERSON] не підтвердилися. Листом голови РК профспілки працівників освіти і науки України Березовської Л. К. від 03 червня 2014 року вказано, що по факту звернення [PERSON] було здійснено виїзд комісії до Піщанського дошкільного навчального закладу ясла - садок «ВИШЕНЬКА» Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області. Комісією було встановлено, що в дошкільному навчальному закладі на основі взаємних претензій і звинувачень між працівниками створився нездоровий мікроклімат. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що [PERSON] є добрим працівником та сумлінно виконує свої посадові обов'язки, письмова скарга [PERSON] на [PERSON] була направлена через прохання про це відповідачки [PERSON] Висновки суду підтверджуються матеріалами справи, поясненнями сторін та свідка. Відповідно до зі ст. ст. 297 ЦК України кожна особа має право на повагу до його честі та гідності, недоторканість своєї ділової репутації. Відповіднодо ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Як вбачається з Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року № 1 « Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її в пресі , передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладенням в характеристиках, заявах, литах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, що полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, - відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, [PERSON] скарг та заяв на позивачку не писала. Той факт, що [PERSON] з метою помсти підбурила [PERSON] написати на позивачку скаргу жодними доказами не підтверджено. Позивачкою нічим не підтверджено причинного зв'язку між винесенням догани відповідачці та написанням скарги [PERSON] на позивачку. Крім того, [PERSON] письмових заяв про те, що написати скаргу її попрохала [PERSON] не надала, згідно пояснень представника позивачки [PERSON] у судове засідання зявлятися відмовилась. Суд не може брати до уваги пояснення свідка [PERSON], адже її пояснення ґрунтуються лише на твердженнях позивачки та не підтверджені ніякими доказами. На зборах трудового колективу 30 квітня 2014 року, при визнанні аморальним вчинку [PERSON] щодо звернення до родини [PERSON] з проханням написати скаргу до сільської ради на [PERSON], не було представлено жодного доказу вказаного, дані твердження ґрунтувалися лише на поясненнях [PERSON] та [PERSON], не здобуто доказів і в ході судового розгляду справи. Згідно ст.ст.277, 297 ЦК України фізична особа має право на спростування поширеної про неї недостовірної інформації, внаслідок поширення якої порушено її особисті немайнові права. Однак, суд вважає, що інформація, про яку йдеться в зазначеному, повинна бути не тільки недостовірною, але і розповсюдженою з метою приниження честі, гідності та ділової репутації особи, якої вона стосується. Позивачка у позовній заяві посилалась на те, що факти викладені у скарзі [PERSON] поширилися по території с. Піщана Балтського району Одеської області, проте суд не знаходить у цьому вини відповідачки, адже звернення [PERSON] до голови Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області з заявою на [PERSON] не можна розцінювати як поширення відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам [PERSON], адже позивачка є вихователькою дитини [PERSON], тому остання звернулась із заявою не з метою приниження її честі, гідності та ділової репутації, а з метою перевірки виконання [PERSON] своїх посадових обов'язків. Таким чином, позивачка не довела факт поширення неправдивої відносно неї інформації відповідачкою. Окрім того, позивачкою не було доведено, що діями [PERSON] їй дійсно було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у порушенні нормальних взаємовідносин з оточуючими її людьми та у приниженні її честі та гідності, не доведено, в чому саме це знайшло своє відображення. При таких обставинах позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: approved