Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. Заявлені вимоги мотивувала тим, що 24.02.2015 року, сторони зареєстрували шлюб. За час спільного проживання, у сторін 16.09.2015 року народився син [PERSON]. З червня 2017 року, сторони спільно не проживають. Відповідач проживає у своїх батьків та будь-якої допомоги ні дитині, ні позивачу не надає та звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу. Угоди про добровільне утримання дитини між сторонами не досягнуто. Позивач зазначає, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку і їй одній важко забезпечити дитину усім необхідним та належним. Єдиним джерелом її доходів є соціальні виплати, а відповідач є працездатною особою, тому вона була змушена звернутись до суду із даним позовом та просити суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути із відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі по 1000 грн., щомісячно. Місце роботи та розмір заробітку відповідача їй невідомий, тому позивач просила стягнути із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні, позивач [PERSON], уточнила заявлені позовні вимоги та просила стягнути із відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Крім того, просила стягнути із відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/7 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Уточнення позовних вимог пояснила тим, що на день розгляду справи їй стало відомо, що відповідач має постійне офіційне місце роботи. Відповідач [PERSON], заперечив проти задоволення первісних позовних вимог. Уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Зясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст..3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року ( ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 і яка набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, не залежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до ст.. 27 цієї ж Конвенції, держави - учасниці визначають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Судом беззаперечно встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно довідки виконавчого комітету Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області від 31.07.2017 року № 539, малолітній [PERSON], зареєстрований та проживає разом із матірю [PERSON], (а.с.3). Довідкою ТзОВ «Голдентрейд Груп» від 31.08.2017 року, долученою до матеріалів справи відповідачем, підтверджується його постійне місце роботи в в даному товаристві на посаді експедитора. Відповідно до довідки ТзОВ «Голдентрейд Груп» від 31.08.2017 року, долученою до матеріалів справи відповідачем, його заробіток за період з 01.08.2016 року по 31.07.2017 року склав 32\~537,20 грн. Частиною 1статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є фізично здоровою людиною та має змогу сплачувати заявлені позивачем аліменти. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на положення ст. ст.141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обовязок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач інших утриманців не має, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 84 ч. 2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини аліментів до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], не працює у звязку із перебуванням у відпустці по догляду за сином [PERSON], 16.09.2015 р. н. та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 4 статті 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.180 - 184 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника інших дітей та інших осіб на утриманні; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України і ст. 81 Цивільного Процесуального Кодексу України та ЗУ Про судовий збір із відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст.367 ЦПК України.

Outcome: approved