Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом. В ході розгляду справи позивачка надала до суду заяву про зменшення позовних вимог - просить надати їй дозвіл на виготовлення паспортів для виїзду за кордон їхніх неповнолітніх доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], без згоди батька, [PERSON] Посилається на те, що у шлюбі з відповідачем у них народилося двоє доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] 10.11.2011 р. Тячівським районним судом було ухвалено рішення про розірвання шлюбу та визначено місце проживання дітей разом з нею. З моменту розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні, догляді та матеріальному забезпеченні дітей. Він безпідставно відмовляється надати їй дозвіл на виготовлення паспортів для виїзду за кордон їх неповнолітніх доньок, без якого діти не можуть виїхати за кордон для відпочинку та оздоровлення. Подібний відпочинок також сприятиме розширенню їх світогляду, духовному та інтелектуальному розвитку. Вважає, що позиція відповідача не відповідає інтересам дітей та вказує на зловживання ним своїми батьківськими обовязками. Після перерви позивачка у судове засідання не зявилася. Передала заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності. Зменшені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що не хоче давати дозвіл позивачці на виготовлення дітям закордонних паспортів у звязку з тим, що вона не дозволяє йому зустрічатися з дітьми. Після перерви він у судове засідання не зявився, передав суду заяву в якій зазначив, що визнає позов та просить продовжити розгляд справи у його відсутності. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. В судовому засіданні встановлено, що у шлюбі між позивачкою та відповідачем народилися доньки [PERSON] 28.10.2005 р. та [PERSON] 26.08.2008 р. Це стверджується свідоцтвами про народження за актовими записами № 52 від 08.11.2005 р. і № 42 від 01.09.2008 р. За правилами ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод чи інтереси інших осіб. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб. Отже, позивачці слід надати дозвіл на виготовлення паспортів для виїзду дітей за кордон без згоди батька. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір у сумі 1102.40 грв. Тому,

Outcome: approved