Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 липня 2009 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Коритнянської сільської ради, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 5. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Зараз кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Відтак, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2015 року шлюб укладений між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу їх донька постійно проживає з нею. З даного моменту усі витрати, а саме на проживання, харчування, рахунки за комунальні послуги, виплати по ДНЗ № 6, УЗОШ № 20, яку відвідує дитина, а також утримання дитини, її соціально-культурний розвиток несе саме вона. Крім того, нею сплачувалися кредити, які були оформлені на її ім`я під час спільного проживання з відповідачем та використані на його особисті потреби. На даний час [PERSON] перебуває на її повному утриманні, оскільки батько не турбується її матеріальним забезпеченням. Крім того, позивач зазначає, що з моменту розлучення відповідач проживає у належному йому автомобілі, припаркованому на прибудинковій території, а саме біля під`їзду [ADDRESS] . [PERSON] іншого постійного місця проживання та реєстрації не має, є безробітним та веде аморальний та асоціальний спосіб життя. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями, має коло друзів, які неодноразово потрапляли у поле зору працівників поліції. Її колишній чоловік жодного з покладених на нього батьківських обов`язків не виконує, оскільки з моменту окремого проживання і розлучення та по цей час бачив свою доньку лише декілька разів та не виявляє бажання зустрічатися з нею, як в добровільному, так і в примусовому порядку. В свою чергу їх дитина взагалі не знає свого батька. Відсутність прагнення батька брати участь у вихованні доньки підтверджується заявами сусідів, які підтверджують, що [PERSON] не бере участь у вихованні дитини. Саме вона постійно приводить та забирає доньку з УЗОШ № 20 щоденно, а її рідний батько ніколи не цікавився шкільним життям [PERSON] . Дитина знаходиться на диспансерному обліку як часто хворіючи у поліклініці ДУ МОЗ МВС України з 2014 року. Усі планові щеплення, систематичний амбулаторний огляд лікарями проводиться виключно нею і за її особисті кошти. Всупереч положень ст. ст. 150, 157 СК України законодавства відповідач жодного з покладених на нього обов`язків не виконує, оскільки не виявляє бажання зустрічатися з донькою. Вона неодноразово намагалася залучити відповідача приймати участь у вихованні доньки, однак це не дало ніяких результатів. [PERSON] повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з цим, вона звернулася із заявою до органу опіки та піклування, в якій просила надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради вказав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] Відповідач своїх батьківських обов`язку, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов`язків, вона не чинила. Виходячи з того, що відповідач, не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування доньки, не спілкується з нею та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, причому робить це свідомо, без поважних причин, вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON] . Крім того, позивач зауважує, що 29.08.2018 року нею укладено шлюб з [PERSON] , в якого дружні та теплі відносини з дитиною. На даний час її донька сприймає [PERSON] як свого батька. Останній, у свою чергу, зацікавлений у всебічному, повноцінному соціально-культурному розвитку дитини, її здоров`ї, повсякденному житті та матеріальному забезпеченні. На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 05.03.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Ухвалою суду від 07.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву, згідно з якою просить розглянути справу без її участі, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у даній справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомлено, відзив на позовну заяву не подав та клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засіданні не з`явився, при цьому подав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримуються в межах їх висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач та її представник. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 01.12.2009 року виконкомом Великоком`ятської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, [PERSON] народилася [INFO] , її батьком значиться [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.05.2015 року між ними було розірвано. Цим же рішенням ухвалено малолітню [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з матір`ю [PERSON] , присвоїти [PERSON] після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] . Дитина сторін перебуває на утриманні та виховані матері. Згідно з висновком органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 13.01.2018 року за № 554/34-34, враховуючи інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вищевказаним висновком та матеріалами справи встановлено, що батько дитини [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання якого знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з 2015 року по сьогоднішній день проживає у належному йому автомобілі, припаркованому на прибудинковій території, а саме біля під`їзду [ADDRESS] . Участі у вихованні доньки він не приймає з 2015 року, здоров`ям її не цікавиться, аліментів не платить, іншої матеріальної допомоги не надає. Ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини також підтверджується заявами [PERSON] від 29.10.2018 року, [PERSON] від 26.10.2018 року, [PERSON] від 30.10.2018 року, [PERSON] від 26.10.2018 року, довідкою від 25.10.2018 року № 01-33/433, виданою УСЗШО І-ІІ ступенів № 20 ліцей «Лідер» та характеристикою учениці 3 класу УСЗШО І-ІІІ ступенів № 20 - ліцей «Лідер» [PERSON] . Мати приділяє належну увагу вихованню дитини. Це підтверджується всіма вищенаведеними документами. Мати матеріально забезпечена. Працює на посаді старшого інспектора превенції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 09.12.2016 року. По місцю роботи характеризується позитивно. Акт обстеження проведений за адресою: [ADDRESS] , вказує на те, що умови проживання у двокімнатному будинку знаходяться у відмінному стані, є необхідні комунальні зручності, сучасні меблі, в тому числі і дитячі, побутова техніка, для дитини створені умови для нормального виховання та розвитку. У дитини є велика кількість іграшок та робоче місце для навчання. Разом з дитиною та її матір`ю проживає її вітчим [PERSON] , 1982 р.н., якого дитина називає татом. Дане питання 06.11.2018 року, розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому. Батько дитини не з`явився на засідання комісії. Заслухавши думку матері дитини та враховуючи той факт, що батько взагалі не спілкується з дитиною та не утримує її протягом тривалого періоду часу, членами комісії було прийнято одноголосне рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] Всі наведені обставини свідчать про те, що батько малолітньої свідомо ухиляється від її виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально її не забезпечує. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача не надав та у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, що, на думку суду, свідчить про його байдуже ставлення до дитини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї доньки [PERSON] , [INFO] , а тому, для захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved