Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсною третейської угоди, викладеної у вигляді третейського застереження у п. 6.2. ст.6 договору кредиту №2008/13-1-08/334 від 03.07.2008 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач. При цьому вона мотивує свої вимоги тим, що була позбавлена можливості укласти вказаний кредитний договір без третейського застереження. Крім того, регламент Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (даний третейський суд зазначений в кредитному договорі) не був невід'ємною частиною договору, що, як вважає позивач, порушує її законні права та інтереси. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги довірителя підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача Лепець О.В. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. При цьому він послався на те, що строк позовної давності сплив, а підстави для його поновлення позивачем не наведені. Крім того, як зазначив представник відповідача, враховуючи принцип свободи договору, позивач самостійно вирішила згодитися з умовами, підписаного нею кредитного договору. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, знаходить позов [PERSON] не обґрунтованим, не доведеним і таким, що не підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. 03.07.2008 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», укладено договір кредиту №2008/13-1-08/334. В даному договорі в п. 6.2. ст.6 (Врегулювання спорів) міститься третейське застереження щодо вирішення спорів, у разі неможливості їх вирішення шляхом переговорів, третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. Вказане третейське застереження позивач вважає незаконним та таким, що порушує його законні права та інтереси. Представником відповідача заявлено про застосування наслідків пропуску позовної давності. Відповідно до положень ч.3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Суд знаходить, що строк позовної давності для визнання недійсним вказаного третейського застереження, закінчився 03.07.2011 року, однак позивач звернулась до суду лише в 2014 році. Таким чином, суд робить висновок, що даний факт є підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON] Крім того, суд враховує положення ст. 627 ЦК України, щодо свободи договору та положення Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання споживачу вичерпної інформації про суть договору та знаходить, що [PERSON] отримала всю необхідну інформацію про особливості укладання зазначеного кредитного договору та була вільна в укладенні самого договору.

Outcome: dismissed