Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , просить розірвати шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 18 лютого 2006 року, актовий запис № 177, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю, стягнути з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 800 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати, дитину залиши на проживанні з нею. Оскільки відповідач не дбає про матеріальне становище дитини, вона змушена самостійно забезпечувати її усім необхідним, однак коштів їй на все не вистачає, тому з нього слід стягнути аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги змінили в частині стягнення аліментів, просили стягнути з [PERSON] на утримання дитини аліменти в розмірі Ѕ частки всіх доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та залишення дитини на проживання матері підтримали. Просили позов задовольнити. В судовому засідання відповідач позовні вимоги визнав частково, заперечував щодо розірвання шлюбу та визнав вимоги щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/2 частки від всіх доходів на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18 лютого 2006 року перебувають у шлюбі, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати та залишити неповнолітню дитину на проживання матері. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки, виданої ТОВ Три Ведмеді, [PERSON] працює на посаді торгового представника із заробітною платою 1500 грн. Враховуючи, що відповідач офіційно працює, у нього відсутні інші діти, непрацездатні батьки на утриманні, а також те, що дитина проживає разом з позивачем і вона несе витрати пов`язані з її утриманням, вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття щомісячно є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з [PERSON] слід стягнути 114 грн. 70 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 110-112, 160, 161, 180, 182, 183, 191, СК України,

Outcome: approved