Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька [PERSON], 16.04.2005 року відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,2339 га., розташована на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області та двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,3351 га., розташованих на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, які фактично успадкував після смерті дружини [PERSON], яка померла 14.01.2003 р.. Позивач звернулася в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак їй відмовлено через те, що відсутні оригінали державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікату державного акту на право власності на землю позивачці відмовлено, мотивуючи відсутністю власника земельної ділянки. Тому просить суд визнати за нею таке право. [PERSON], до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі в судове засідання не зявилися, подали листи з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст. 1, 10, 60 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ; кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Так, 14.01.2003 року померла [PERSON], що підтверджується [PERSON] І-СГ № 286327, виданим 14.01.2003 р. [PERSON] сільською радою Буського району Львівської області. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме дві земельні ділянки № 1 площею 1,4028 га., № 2 площею 1,9323 га., загальною площею 3,3351 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ № 060857 від 20.03.2000 року, реєстровий № 8485, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 132). Дане майно фактично прийняв у спадщину чоловік померлої, [PERSON], однак за життя, не оформив юридично прийняття такої. [PERSON] серії І-СГ № 001102, виданим [PERSON] сільською радою Буського району Львівської області 16.04.2005 р., підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 16. Померлому на праві приватної власності, належала земельна ділянка площею 1,2339 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ № 060858 від 20.03.2000 року, реєстровий № 8486, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 132). Згідно заповіту від 08.04.2005 року, посвідченого секретарем Топорівської сільської ради [PERSON], за реєстровим № 30, який не змінювався та не відмінявся, про що зроблено відмітку 09.03.2017 р., [PERSON] все своє майно заповів позивачу. Позивач звернулася в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті батька. У прийняття спадщини в частині згаданих земельних ділянок їй відмовлено, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, видача дублікату такого не передбачена чинним законодавством. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по його утриманню, сплачує комунальні платежі. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки спірні земельні ділянки належали батькові позивачки, після його смерті переходять до позивача, спадкоємця померлого. Обставин, які б спростовували твердження позивачки поданій позовній заяві, суд не знаходить.

Outcome: approved