Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду Одеської області з позовом в якому просить визнати [PERSON] його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в якому зареєстрований відповідач - [PERSON], однак з 07.09.2015 року в будинку не проживає. В зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про перенесення розгляду справи. Доказів обґрунтованості та поважності перенесення судового засідання не надав, у зв'язку з чим суд визнає неявку в судове засідання неповажною та такою, що переслідує ціль затягування судового процесу. Відповідно до п. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Таким чином, суд вважає неявку належним чином повідомленого представника відповідача, неповажною та продовжує розгляд справи по суті. Вислухавши представника позивача, розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON], є власницею житлового будинку [ADDRESS] /а.с. 13/. В даному житловому будинку відповідно до копії паспорта серії КЕ 572786, зареєстрований [PERSON], [INFO] /а.с.11/. Згідно акту складеного комісією в складі, депутата Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області [PERSON], сусідів: [PERSON], [PERSON], в будинку [ADDRESS], [PERSON] не проживає з 07.09.2015 року /а.с.16/. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути припинення дії, яка порушує право. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутніми наймачами та членами їх сімей зберігається житлове приміщення на протязі 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. /а.с.1/. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved