Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів у якому зазначила, що вона та відповідач уклали шлюб 04 вересня 2010 року. [INFO] року в них народився син - [PERSON] Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 19 червня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з нею і знаходиться на її утриманні. 19 червня 2014 року Бердянським міськрайонним судом було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 516 грн., починаючи стягнення з 27 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день призначений розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання сина, його фізичного, морального, духовного розвитку, оскільки витрати на його утримання зросли. Дитина хворіла, що також потребувало витрат на обстеження та лікування. Крім того, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку істотно зріс і з 01 травня 2017 року складає 1777 грн. для дітей віком від 6 до 18 років. Відповідач є працездатним, не має на утриманні інших дітей та непрацюючих осіб, не страждає на захворювання, але з вересня 2015 року не сплачує аліменти, заборгованість складає 11 868 грн. На теперішній час відповідач працює у ПП «[PERSON]». Просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], уродженця смт Новомиколаївка на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 червня 2014 року на користь [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 516 гривень щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився без поважних причин. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 184 ч. 1 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Частина 2 ст. 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 04.09.2010 року (а.с.8), який розірвано рішенням Бердянського міськрайонного суду 19.06.2014 року (а.с.10). Від шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON] (а.с.9). Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 19.06.2014 року стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 516 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27.05.2014 року (а.с.10). Згідно довідки УПФУ [PERSON] працевлаштований у ПП «[PERSON]» з 2016 року (а.с.23), тому державним виконавцем 22.06.2017 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку направлено для виконання за місцем роботи (а.с. 24,25). Таким чином, судом встановлено, що позивач на теперішній час працює, а тому є підстави для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача. Визначаючи розмір аліментів, який слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, що передбачені ст. 182 СК України та вимоги ст. 183 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України та в розмірі, визначеному ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved