Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із указаним позовом, в якому зазначила, що є співвласником квартири № 1 будинку №45, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Червоноармійська (перейменована «[PERSON] [PERSON]»). Разом із нею у квартирі зареєстровані і відповідачі, які проте вже тривалий час в належній позивачу квартирі не проживають, не оплачують комунальні послуги та не беруть участі у її утриманні. Посилаючись на положення ст.ст. 391, 405 ЦК України [PERSON] просить суд визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою м. Житомир, вул. Червоноармійська ([PERSON] [PERSON])[ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку за даною адресою. [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Додала, що приватний будинок по вул. [PERSON][PERSON], 45 складається із двох кімнат, які становлять квартиру №1, її син [PERSON] проживає з невісткою в одній кімнаті, а вона (позивач) в другій кімнаті із чоловіком. За словами позивача, відповідач [PERSON] проживає з дружиною [PERSON] в самовільно побудованій на місці літньої кухні хаті, що знаходиться у дворі будинку №45 по вул. Митрополита [PERSON]. Інший співвідповідач [PERSON] мешкає із сином [PERSON] через стінку у квартирі №2. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, просили відмовити у їх задоволенні. При цьому [PERSON] звертав увагу суду на те, що є співвласником будинку по вул. [PERSON][PERSON], 45 в м. Житомирі. Раніше жив із позивачем разом, але потім зробив реконструкцію літньої кухні, що прилягає до основного житлового будинку, і в 2011 році перейшов туди жити із дружиною [PERSON] Крім того відповідач [PERSON] додала, що була співвласником будинку, але свою частину подарувала сину [PERSON], а той, в свою чергу, заповідав її позивачу. Підтвердила слова позивача про те, що мешкає із меншим сином [PERSON] у квартирі №2 будинку більше двох останніх років, приблизно із 1992 року. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що є сином позивача та проживає останні два роки разом із нею та дружиною у квартирі №1. За словами свідка, будинок по вул. [PERSON][PERSON] має два ходи: він з дружиною та позивачем мешкають у двох кімнатах і ще дві кімнати є у бабусі [PERSON] Натомість відповідач [PERSON] живе у тому ж будинку через стінку у квартирі №2 останні 12 років. Свідок також зазначив, що інші співвідповідачі: [PERSON] та [PERSON] протягом останніх пяти років проживають у двоповерховому будинку, що розташований на території будинковолодіння по вул. [PERSON][PERSON], 45. Свідок стверджує, що за комунальні послуги у квартирі №1 сплачує мати та останні два роки ніхто з відповідачів у вказаній квартирі ніяких робіт не проводив. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що неодноразово бувала в гостях у відповідачів та знає, що вони із 2010 року мешкають у будинку №45 по вул. Митрополита [PERSON] в м. Житомирі. У сімї [PERSON] та [PERSON] двоє доньок, які проживають разом із батьками. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом сторін по справі і знає, що відповідачі проживають втрьох за адресою: м. Житомир, вул. Митрополита [PERSON], 45 постійно. Зокрема, свідку відомо, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають у вказаному будинку із 1991 року, а [PERSON] як мешканку будинку свідок памятає з 2010 року. Свідок додав, що за даною адресою розташовані два окремих будинки та позивач відокремилась від [PERSON] та свекрові парканом. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно з довідкою КП «ВЖРЕП №14» від 24.06.2016 сторони по справі зареєстровані у квартирі № 1 будинку №45, що знаходиться по вул. Червоноармійській ([PERSON] [PERSON]) в м. Житомирі. Дана обставина також підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України та копіями паспортів сторін (а.с. 4, 6-7, 13-15, 31). Сторони в судовому засіданні визнали, що будинок №45 по вул. Митрополита Андрія Шептицького в натурі не поділений, відсутні нотаріально посвідчений договір про поділ нерухомого майна або рішення суду про поділ будинку. Таким чином судом встановлено і слідує з наявних в матеріалах справи доказів, що співвласникам будинку належить на праві спільної часткової власності не окремі квартири, а ідеальні частки у будинку. Так, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.01.2015 є власником 105/200 ідеальних частин будинку №45 по вул. Митрополита Андрія Шептицького в м. Житомирі, а відповідач [PERSON] є власником 15/200 ідеальних частин указаного будинку відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 07.08.2015 (а.с. 8, 22-24, 63-64). Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. За змістом статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд не вбачає законних підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді квартири [ADDRESS], оскільки, як зазначалось вище, позивач є співвласником не указаної квартири, а ідеальної частини житлового будинку, у якому постійно мешкають відповідачі з 2011 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та показаннями свідків. З наведених у попередньому абзаці підстав суд критично оцінює акт КП «ВЖРЕП №14» від 17.06.2016 як доказ не проживання відповідачів у квартирі №1. Також судом звернуто увагу на те, що згідно зі змістом акту, одним із двох свідків, які підтвердили факт не проживання відповідачів за адресою: м. Житомир, вул. Митрополита [PERSON][ADDRESS] із 2011 року була [PERSON], яка підписала даний акт і як свідок, і як майстер КП «ВЖРЕП №14». Крім того вимога щодо визнання співвласника будинку [PERSON] таким, що втратив право користування житлом є безпідставною і не може бути задоволена з огляду на належні власнику майнові права та непорушність права приватної власності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed