Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дочкою повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народилась дочка [PERSON] . Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Коштів, які вона отримує, не вистачає для належного забезпечення дитини. Відповідач належним чином не виконує свій батьківський обов`язок по утриманню дочки, хоч є працездатним, працює у м.Львів, директором магазину в компанії «Vodafone» та отримує стабільну заробітну плату й інших утриманців не має. Оскільки вони не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню їх неповнолітньої дочки, то вона змушена звернутися в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення йому рекомендованого поштового відправлення, відзиву на позов не подавав. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 ч.2 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 13.08.2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] від 13.08.2016 року, видане Шевченківським районним у м.Львові відділом РАЦСу Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с. 5). Про те, що від цього шлюбу в них [INFO] народилась дочка [PERSON] , свідчить свідоцтво про її народження серії [NUMBER] , видане Шевченківським районним у м.Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Львівській області 17.02.2017 року (а.с. 6). В судовому засіданні також встановлено, що неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом з матір`ю, позивачкою [PERSON] , яка самостійно займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, оскільки він є здоровим та працездатним і інших утриманців не має, про що в позовній заяві ствердила позивачка. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] має можливість надавати грошову допомогу (аліменти) на утримання дитини, однак в добровільному порядку не виконує свій обов`язок, суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , врозмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з часу звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved