Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Дніпровському (Ленінському) районі м. Запоріжжя, Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, Запорізька місцева прокуратура № 1 Запорізької області про звільнення майна з-під арешту. В позовній заяві вказано, що 12.03.2015 року помер її батько - [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS]. Після смерті батька вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При оформленні спадкової справи зясувалося, що на належну її батькові квартиру накладено арешт. Арешт був накладений у 2005 році на підставі постанови слідчого прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя (без номеру) від 28.03.2005 року по кримінальній справі №160504-пр. В провадженні слідчого прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя знаходилася кримінальна справа за звинуваченням [PERSON] та [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ст.366 та ч.4 ст.190 КК України. Зазначена кримінальна справа була направлена до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Під час розгляду справи прокурором було змінено обвинувачення. Після зміни предявленого обвинувачення Постановою Шевченківського районного суду від 28.12.2006 року кримінальна справа відносно [PERSON] за ч.1 ст.366 КК України була закрита на підставі акту амністії, а відносно [PERSON] за ч.3 ст.358 КК України у звязку з передачею на поруки трудовому колективу. Під час вирішення питання про закриття кримінальної справи питання про скасування арешту судом вирішено не було. Таким чином через накладений арешт позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому просить зняти накладений арешт. Позивачка в судове засідання не зявилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, сповіщені про час та місце розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 12 березня 2015 року помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №319192, видане 13.03.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №2010 (а/с 18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 20.12.2004 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №5297 (а/с 9). 22.12.2004 року зазначений Договір купівлі продажу зареєстрований ОП ЗМБТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 6734365, номер запису 36626 в книзі 242, що підтверджується витягом № 5965292 від 22.12.2004 року (а/с 10) та відповідним штампом на Договорі купівлі продажу. Після смерті [PERSON] позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При оформленні спадкової справи зясувалося, що на квартиру накладено арешт. В провадженні слідчого прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя знаходилася кримінальна справа за звинуваченням [PERSON] та [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ст.366 та ч.4 ст.190 КК України. Арешт був накладений у 2005 році на підставі постанови слідчого прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя (без номеру) від 28.03.2005 року по кримінальній цій справі. Відомості про арешт були зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 08.04.2005 року Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Зазначений факт підтверджується витягом, копія якого додається до позову. В даному випадку арешт майна накладався слідчим з метою забезпечення виконання вироку в частині можливого застосування конфіскації майна. Саме ця підстава накладення арешту прямо зазначена в постанові. Зазначена кримінальна справа була направлена до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Під час розгляду справи прокурором було змінено обвинувачення. Після зміни предявленого обвинувачення Постановою Шевченківського районного суду від 28.12.2006 року кримінальна справа відносно [PERSON] за ч.1 ст.366 КК України була закрита на підставі акту амністії, а відносно [PERSON] за ч.3 ст.358 КК України у звязку з передачею на поруки трудовому колективу. Під час вирішення питання про закриття кримінальної справи питання про скасування арешту судом вирішено не було. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2010 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позовних вимог до [PERSON], [PERSON] про витребування квартири та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Крім того, в рішенні зазначено, що [PERSON] на час розгляду справи був належним власником спірної квартири і не потребував додаткового визнання його добросовісним покупцем та визнання за ним права власності на вказану квартиру, а також визнання договору її купівлі-продажу дійсним. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13.07.2010 року рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2010 року залишено без змін. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушеним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 41 Конституції України, встановлено, що право власності є непорушеним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Стаття 317 ЦК України передбачає, власникові належать права володіння користування та розпоряджанням своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України, яка закріплює положення про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене, є усі підстави для скасування арешту, накладеного на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved