Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, змінивши який просить стягнути з відповідача аліменти на її, [PERSON] користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати надходження позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, а саме до 26.07.2031 року, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дати надходження позовної заяви і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, а саме до 26.07.2016 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2013 року. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Крім того позивачка зазначає, що вона не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Враховуючи ці обставини, вона не може самостійно забезпечити ані себе ані дитину усім необхідним та має право на своє утримання. Також позивачка зазначила, що відповідач на даний момент працює керівником відділу продаж у ТОВ «[PERSON] енд [PERSON] Україна» та отримує дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Оскільки дитина мешкає разом з матірю, потребує матеріального утримання з боку обох батьків, але тягар утримання дитини несе тільки позивачка, вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу в її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення ухвали суду та повісток за місцем його реєстрації, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. За таких обставин суд, зі згоди позивачки, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №359346, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №7025 Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, син проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обовязок батьків. Статтею 181 СК України, визначені способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Відповідно до ч.3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В контексті даної норми стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) матері, батька має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач є здоровою особою, інших утриманців немає, працює начальником відділу Торгівельного центру №12 ТОВ «[PERSON] енд [PERSON] Україна», де отримує регулярний дохід, тому з урахуванням вищевикладеного та наданих до суду стороною позивачки документів, що сума аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде достатньою на утримання сина та підлягає стягненню з відповідача. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 25.09.2015 року. В судовому засіданні також встановлено, що сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, позивачка разом з сином [PERSON], [INFO], проживають окремо від відповідача. [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Згідно представленого до суду Наказу № 159-к виданого директором ДП «Рітейл Центр» 14.03.2015 року з якого вбачається, що [PERSON], яка займає посаду менеджера з постачання (регіонального) відділу закупівель управління закупівель м. Одеса, надана соціальна відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 15.03.2014 року по 26.07.2016 року. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З викладеного вище у мотивувальній частині рішення випливає, що відповідач [PERSON], може надавати матеріальну допомогу позивачці [PERSON], яка доглядає за їх дитиною, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, у розмірі 700 гривень, а саме до 26.07.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial