Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати укладений між ними шлюб, що зареєстрований 21 травня 2005 року виконавчим комітетом Зугреської міської ради Донецької області, актовий запис № 28, неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з нею та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем 21.05.2005 року було зареєстровано шлюб, від якого у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Однак, одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Після переїзду в 2014 році в с.Церківна відповідач перестав цікавитись сімейними справами та часто залишав сім`ю. Така його поведінка привела до того, що вони втратили почуття любові та поваги. Вже більш як півтора року вони не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в зв`язку з чим звернулася в суд з даним позовом. Позивачка в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на вищевикладені обставини, просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, що зареєстрований 21.05.2005 року виконавчим комітетом Зугреської міської ради Донецької області, актовий запис № 28, залишивши на проживанні з нею неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача судові витрати по справі. При цьому просила не надавати строк для примирення, оскільки він результату не принесе, так як вони спільно прийняли рішення розлучитися і перебувати надалі в шлюбі не бажають. Відповідач відзиву на позов не подавав, в підготовчому судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що він також наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить тільки формальний характер. Після переїзду в 2014 році з Донецької області на територію Івано-Франківської області їхні відносини поступово погіршилися. Вже півтора року вони сімейних відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть, тому вирішили шлюб розірвати, так як їхня сім`я фактично розпалася. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження слід ухвалити рішення в зв`язку з визнанням позову відповідачем та задоволити заявлений позов з наступних підстав: Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.05.2005 року (а.с. 5), сторони по справі 21 травня 2005 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Зугреської міської ради Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 28. Про те, що від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , свідчать їх свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.04.2006 року та серії [NUMBER] від 25.09.2008 року (а.с. 6,7), видані виконавчим комітетом Зугреської міської ради Донецької області. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що в сторін по справі виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, що стало причиною розпаду їх сім`ї. Як ствердили сторони по справі, вони втратили почуття любові, вже півтора року сімейних відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть, а їхня сім`я остаточно розпалася. За таких обставин суд вважає, що укладений між сторонами по справі шлюб носить формальний характер і його збереження буде суперечить їх спільним інтересам, а тому заявлений позов слід задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю позивачкою по справі. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 24,105,110,112-114,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved