Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, який мотивувала тим, що є власником житлового будинку по вул. Луговій 45 в с. Гамаліївка Шосткинського району на підставі договору дарування та заповіту. Згідно записів у поземельних та погосподарських книгах, а також згідно договору дарування житловий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,45 га. До початку 2014 року між нею та сусідами не виникало суперечок з приводу користування земельними ділянками та їх меж. Так, зокрема, межа між її домоволодінням та домоволодінням по вул. Луговій 47 в с. Гамаліївка, що належало [PERSON], завжди проходила по деревяному паркану. В 2003 році [PERSON] вирішила оформити своє право власності на земельну ділянку та з цією метою була виготовлена технічна документація на земельну ділянку та проведена кадастрова зйомка. В акті погодження меж було зазначено, що межа проходить по деревяному паркану. На підставі технічної документації [PERSON] сільською радою 11 квітня 2003 року було прийнято рішення про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,3378 га, при цьому не зясовано за рахунок чого збільшилась площе земельної ділянки. В тому ж році [PERSON] подарувала належний їй будинок та земельну ділянку [PERSON], яка в 2008 році вирішила отримати державні акти на право власності на земельні ділянки. При виготовленні технічного плану було взято за основу технічний план 2003 року. Рішенням 24 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради від 16.10.2008 року було передано у власність [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,3378 га., при цьому було змінено цільове призначення земельної ділянки. 13 листопада 2008 року [PERSON] відчужила будинок та земельні ділянки за договором купівлі-продажу [PERSON] І після чергової зміни власника жодних суперечок щодо меж не виникало до початку 2014 року, коли ПП «Укрторгпром» за замовленням [PERSON] позначив межі земельної ділянки на місцевості, в звязку з чим, з невідомих причин, межові знаки були встановлені в саду позивачки, без її присутності, оскільки в той день 09.05.2014 року у неї померла донька і вона була в м. Шостка, та незважаючи на те, що межа, як вже зазначалось, завжди проходила по деревяному паркану, зовнішній стіні сараю та травяній межі. Позивач також звернулась до землевпорядної організації, спеціаліст якої провів кадастрову зйомку земельної ділянки по вул. Лугова 45 в с. Гамаліївка, та було встановлено, що земельні ділянки по вул. Лугова 45 та 47 в с. Гамаліївка перетинаються, а межі земельної ділянки по вул. Лугова 47 не відповідають межам вказаним в Державному реєстрі земель. Відповідач по справі [PERSON] відмовилась добровільно змінювати межі та їх погоджувати, чим перешкоджає позивачу у реалізації своїх прав на належну їй земельну ділянку та їх документальному оформленню. Посилаючись на вказане просить: - визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради Шосткинського району Сумської області сьомої сесії двадцять четвертого скликання від 11 квітня 2003 року «Про затвердження технічного звіту по видачі державного акту на право приватної власності на землю гр. [PERSON]»; - визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради Шосткинського району Сумської області пятого скликання двадцять четвертої сесії від 16 жовтня 2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки гр. [PERSON]»; - визнати недійсними Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 395591 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 395592, видані 04 листопада 2008 року на імя [PERSON] та скасувати їх державну реєстрацію. Ухвалою суду від 01 грудня 2015 року було обєднано в одне провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради, [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки з цивільною справою за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.10.2015 року була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. [PERSON], звернувшись з позовом до [PERSON], свої вимоги мотивувала, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельних ділянок площею 0,0567 га та площею 0,2811 га, які знаходяться за адресою: вул. Лугова 47 в с. Гамаліївка Шосткинського на підставі договору купівлі-продажу від 13 листопада 2008 року. Крім того, право власності на земельні ділянки підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯЗ № 395591 та серії ЯЗ № 395592 від 04 листопада 2008 року. Сусідка [PERSON] проживає у [INFO] та огорожа її домоволодіння знаходиться на належній [PERSON] земельній ділянці, що заважає останній повноцінно користуватися своєю земельною ділянкою. На прохання перенести огорожу, [PERSON] не реагує та паркан не прибирає, тому [PERSON] звернулася до суду для вирішення спору та просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на належні їй земельні ділянки, що знаходяться за адресою: вул. Лугова 47 с. Гамаліївка, шляхом зобов'язання [PERSON] вчинити дії по перенесенню огорожі за межі земельних ділянок позивача в бік домоволодіння № 45 по вул. Луговій в с. Гамаліївка Шосткинського району. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, також пояснив, що його мати [PERSON] та їх пращури мешкали в с. Гамаліївка по вул. Луговій 45 з 1930-х років. Згідно документації їм завжди належала земельна ділянка площею 0,45 га. Сусідці [PERSON] спочатку належало 0,15 га , а потім з незрозумілих причин їй було виділено 0,31 га земельної ділянки, а згодом ще збільшили земельну ділянку до 0,3378 га. При цьому межею між їх ділянками була стіна сараю [PERSON] та деревяний паркан, який проходить по саду та частково проходив по городу. Вказаний паркан ніколи не переносився та не зміщувався, лише замінювались згнилі дошки. Таким чином, при виготовленні технічної документації ще в 2003 році була допущена помилка при замірі земельної ділянки по Луговій 47, яка потім відтворилась і в технічній документації 2008 року. При цьому в 2003 році земельним ділянкам по Луговій 47 всупереч вимогам законодавства не було присвоєно кадастрових номерів, а ці номери зявились лише в 2008 році, право власності на вказані земельні ділянки було зареєстровано в 2015 році спочатку за [PERSON], а потім за [PERSON], не зважаючи на те, що щодо меж земельної ділянки вже існував спір. В задоволенні позову [PERSON] просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради голова сільради [PERSON] в судовому засіданні у вирішенні позовів поклалась на розсуд суду, зазначивши, що у 2003 році вона не була головою сільради, тому не може пояснити, в звязку з чим було передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,3378 га. У 2008 році сільрадою було прийнято рішення про передачу земельної ділянки [PERSON] такої ж площі на підставі попереднього рішення сільради та технічної документації. Вважає, що сторони мають чинити по добросусідські та площу накладення земельних ділянок розділити порівну між собою. В 2014 році вона виїжджала у складі комісії щодо визначення площі земельних ділянок [PERSON], ознак перенесення паркану вона не побачила. [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] заперечили, власні позовні вимоги підтримали, прохали задовольнити, зазначивши, що право власності [PERSON] на земельні ділянки по вул. Луговій 47 с. Гамаліївка підтверджено державними актами, виданими на підставі належним чином складеної технічної документації. Паркан [PERSON] опинився на земельній ділянці, належній [PERSON], не в результаті помилки при проведенні кадастрової зйомки та в технічній документації, а в результаті його поступового переміщення в бік земельної ділянки [PERSON] з метою захоплення частини її земельної ділянки. Так, [PERSON] зазначив, що бачив, як [PERSON] з племінником 2 рази переносили паркан: викопували стовпи та зміщували їх на земельну ділянку [PERSON] Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку: Згідно договору дарування, укладеного 20.01.1992 року в с. Гамаліївка, посвідченого заступником голови сільради народних депутатів с. Гамаліївка, та [PERSON] з Державного реєстру речових прав [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,45 га по вул. Луговій 45 в с. Гамаліївка. (а.с. 10, 11, 12 т. 3) Відповідно до ч.1 ст.30 ЗК України 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Згідно акту обстеження земельних ділянок, що належать [PERSON] на праві власності від 04.06.2014 року постійна комісія з вирішення земельних спорів [PERSON] сільської ради здійснила обстеження земельних ділянок, що належать [PERSON] з метою визначення місцезнаходження та орієнтовних площ земельних ділянок та в результаті роботи комісії встановлено, що площа всіх належних [PERSON] земельних ділянок становить 0,71 га, з них за адресою Лугова 45 0,41 га. (а.с. 13 т. 3) За поясненнями голови сільради в судовому засіданні вказані обміри проводились з метою визначення адрес місцезнаходження ділянок, оскільки в рішенні сільради про передачу вказаних земельних ділянок у власність не зазначена адреса. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, укладеного 13.11.2008 року між [PERSON] та [PERSON], остання прийняла у власність житловий будинок з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0, 0567 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд за адресою вул. Лугова 47 в с. Гамаліївка. (а.с. 68 т. 4) Також [PERSON] прийняла у власність на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 13.11.2008 року між [PERSON] та [PERSON], земельну ділянку площею 0,2811 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: с. Гамаліївка, вул. Лугова 47. (а.с. 68,69, 76 т. 4) Вказаний будинок та земельні ділянки належали [PERSON] на підставі договорів дарування житлового будинку № 47 по вул. Луговій в с. Гамаліївка та земельної ділянки за цією ж адресою площею 0,3378 га від 26.06.2003 року та були подаровані їй [PERSON] (а.с. 62-65 т. 4) З досліджених копій погосподарських книг вбачається, що площа земельної ділянки за адресою вул. Лугова 45 с. Гамаліївка станом на 01.11.1990 рік і в подальшому по рокам становила 0,45 га (а.с. 88-91 т. 4), а площа земельної ділянки за адресою вул. Лугова 47 с. Гамаліївка станом на 01.11.1990 року та в 1991 році становила 0,15 га, починаючи з 1992 року по 2010 рік включно 0,31 га, та з 2011 року -0,3378 га. (а.с. 84-87 т. 4) Згідно виписки з рішення 17 сесії 21 скликання [PERSON] сільської ради від 01.02.1994 року сільська рада передала [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,31 га, з них 0,28 га для ОПГ, 0,03 га для обслуговування будинку і споруд, яка знаходиться в с. Гамаліївка вул. Лугова 47 (а.с. 68 т. 3) Разом з тим, як вбачається з архівної копії рішення 17 сесії 21 скликання [PERSON] сільської ради від 01.02.1994 році, яке зберігається в архівному відділі Шосткинської районної державної адміністрації, сільською радою було вирішено передати у приватну власність земельні ділянки громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 53 т.3) Прізвище [PERSON] у даному рішенні відсутнє. Крім того, згідно відповіді архівного відділу Шосткинської районної державної адміністрації від 02.09.2015 р. № 52/04-03, у рішеннях 17 сесії [PERSON] сільської ради від 01.02.1994 року не виявлено даних про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки. (а.с. 52 т.3) Рішенням 7 сесії 24 скликання [PERSON] сільської ради від 11 квітня 2003 року було затверджено технічний звіт по видачі державного акту на право приватної власності гр. [PERSON] та за нею затверджено в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,3378 га; з них під індивідуальною житловою забудовою 0,0227 га, для ведення ОСГ 0,3151 га , в тому числі: багаторічні насадження - 0,0278 га , рілля 0,2873 га . (а.с. 85 т. 3) З огляду вказаного технічного звіту встановлено, що договір про проведення землевпорядних робіт та складання технічного звіту було укладено між [PERSON] та Шосткинською районною філією державного підприємства «Глухівській районний центр державного земельного кадастру» 28 квітня 2003 року, а складено вказаний технічний звіт 12.05.2003 року, тобто після рішення сільради, яким був затверджений даний технічний звіт. Згідно вказаного технічного звіту площа земельної ділянки [PERSON] становить 0,3378 га (а.с. 62, 63 т. 3) Згідно акту про погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки в натурі від 28.03.2003 року межа земельної ділянки [PERSON] по вул. Лугова 47 с. Гамаліївка зі сторони земельної ділянки [PERSON] проходить по деревяному паркану та дубовим стовпам, а далі по умовній межі. Суміжними землевласниками (землекористувачами) претензій при встановленні існуючих меж не заявлено. Вказаний акт підписано в тому числі і [PERSON] (а.с. 76 т, 3) Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 015389 від 16 травня 2003 року, виданого на підставі рішення 7 сесії 24 скликання [PERSON] сільської ради від 11 квітня 2003 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 505 кв. м для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташованої в с. Гамаліївка вул. Лугова 47 (а.с. 60 т.3) Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 015388 від 16 травня 2003 року, виданого на підставі рішення 7 сесії 24 скликання [PERSON] сільської ради від 11 квітня 2003 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2873 кв. м для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Гамаліївка вул. Лугова 47. Кадастрові номери земельних ділянок в актах не зазначені. (а.с. 61 т. 3) З наведеного вбачається, що площі земельних ділянок, зазначені в державних актах, не відповідають площам земельних ділянок, затверджених рішенням сільради. В технічній документації із землеустрою, розробленою ПП «Укрторгпром» на підставі заяви замовника [PERSON], вказано, що земельним ділянкам по вул. Лугова 47 с. Гамаліївка присвоєно кадастрові номери на підставі довідки Відділу земельних ресурсів у Шосткинському районі, при цьому дата та вихідний номер довідки не зазначені, як в пояснювальній записці, так і самій довідці, на якій також відсутні і підпис, і печатка. (а.с.89, 110 т. 3) На запит суду до Управління Держземагентства України в Шосткинському районі про надання копії вказаної довідки, з зазначенням дати її видачі та вихідного номеру, вказані відомості надані не були - про причини ненадання пояснень не надійшло. (а.с. 171 т. 3) Також в акті прийомки робіт по технічній документації із землеустрою від 25.08.2008 року зазначено, що раніше розроблена технічна документація відсутня. (а.с. 102 т. 3) Разом з тим, з висновку, складеного спеціалістом ПП «Укрторгпром» від 15.02.2016 року, вбачається, що при розробленні технічної документації 2008 року на земельну ділянку по вул. Лугова 47 використовувалась технічна документація 2003 року. (а.с.13-15 т.4) Згідно актів про погодження (встановлення) закріплення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та передачу межових знаків на зберігання від 25.08.2008 року межі земельних ділянок [PERSON] по вул. Лугова 47 с. Гамаліївка зі сторони земельної ділянки [PERSON] проходить по існуючому паркану та травяній межі. Суміжними землевласниками (землекористувачами) претензій при встановленні існуючих меж не заявлено. (а.с. 104-107 т. 3) На актах наявний підпис від імені [PERSON], разом з тим представник останньої в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] вказані акти не підписувала, при їх складанні присутня не була. Представник сільради [PERSON], підписи якої також є в актах, в судовому засіданні пояснила, що не памятає чи була присутня при їх складанні [PERSON] Також в пояснювальній записці технічної документації зазначено, що крайні поворотні точки меж земельних ділянок не закріплювались довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, так як вони збігаються з твердими точками на місцевості. (а.с. 89 т. 3) Рішенням 24 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради від 16.10.2008 року було затверджено зазначену технічну документацію та за [PERSON] закріплено у власність земельні ділянки загальною площею 0,3378 га (по фактичним промірам) з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,567 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,2811 га. (а.с. 92 т. 3) Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 395591 від 04 листопада 2008 року, виданого на підставі рішення 24 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради від 16.10.2008 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0567 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в с. Гамаліївка вул. Лугова 47, кадастровий номер 5925381000:04:001:0017 (а.с. 58 т.3) Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 395592 від 04 листопада 2008 року, виданого на підставі рішення 24 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради від 16.10.2008 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2811 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Гамаліївка вул. Лугова 47, кадастровий номер 5925381000:04:001:0016. (а.с. 59 т. 3 ) З досліджених копій поземельних книг на земельні ділянки за кадастровими номерами 5925381000:04:001:0016 та 5925381000:04:001:0017 вбачається, що вказані поземельні книги були відкриті 04.11.2008 року, однак записи в них про належність ділянок [PERSON] здійснено 13.11.2015 року, а запис про належність земельних ділянок [PERSON] 20.11.2015 року. (а.с. 149-164 т. 4) За результатами проведення окремої процесуальної дії, а саме виїзду на місцевість для огляду земельних ділянок з залученням спеціалістів (а.с. 13 т. 4), останніми було складено висновки про результати замірів та плани земельних ділянок. Так, згідно висновку, складеного спеціалістом ПП «Укрторгпром» від 15.02.2016 року, який проводив заміри земельної ділянки по вул. Лугова 47 в с. Гамаліївка, встановлено накладання частини земельної ділянки, яка знаходиться у власності [PERSON], та земельної ділянки, якою користується [PERSON] Причинами накладення за висновком спеціаліста могло слугувати як самовільне перенесення паркану, так і неякісне проведення первинної кадастрової зйомки земельної ділянки по вул. Лугова 47 в 2003 році фахівцями Шосткинської районної філії державного підприємства «Глухівській районний центр державного земельного кадастру» Сумської регіональної філії центру державного земельного кадастру, які у 2003 році на замовлення [PERSON] складали технічний звіт. В подальшому ПП «Укрторгпром» у 2008 році на замовлення [PERSON] розробляв технічну документацію на земельну ділянку, при цьому згідно законодавства зміна конфігурації та площі земельних ділянок, на які вже було видано державний акт, заборонялась. (а.с. 13-15 т. 4) Згідно висновку спеціаліста ПП «Шостказемпроект» від 16.02.2016 року № 8, координати меж земельних ділянок по вул. Лугова 47 с. Гамаліївка, які знаходяться в технічній документації 2008 року, не відповідають їх просторовому положенню (площа перетину 0,0173 га), межі земельних ділянок не відповідають їх дійсним межам (існуючій деревяній огорожі, деревяним стовпам) і перетинаються з межами земельної ділянки по вул. Лугова 45 (площа перетину складає 0,0123 га), встановлені межові знаки, якими закріплені межі земельних ділянок по вул. Лугова 47 також не співпадають з кутами повороту меж земельних ділянок після їх перепривязки. Причинами невідповідності може бути помилка у проведенні топографо-геодезичних робіт, не включення в межі земельної ділянки існуючого кута повороту межі ділянки (вирівнювання межі), несправність геодезичних приладів, людський фактор. (а.с. 16-17 т. 4) Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 590/591 від 21.10.2016 року фактичне використання земельних ділянок за кадастровими номерами 5925381000:04:001:0017 та 5925381000:04:001:0016, розташованих за адресою : с. Гамаліївка вул. Лугова 47 не відповідає межам, визначеним в правовстановлюючих документах, межі земельних ділянок, а також площі їх угідь, фактичне розташування будівель, споруд та інших обєктів за вказаною адресою не відповідають даним правовстановлюючих документів та технічних документацій станом на 2003 та 2008 роки, координати поворотних точок меж зазначених земельних ділянок, що зазначені в Державному земельному кадастрі, не співпадають з координатами поворотних точок меж земельних ділянок на місцевості. (а.с. 189-205 т. 4) Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], зять [PERSON], показав, що відносини з сусідами, в тому числі і родиною [PERSON], завжди були нормальні, поки вони не почали казати, що родина Косюк перенесла паркан, після чого спілкуватись з ними припинили. У домоволодінні тещі по вул. Луговій 45 він буває постійно з 80-х років, а влітку живе у неї. Вказаний паркан, який розділяє домоволодіння, належав [PERSON] і ремонтувався на її прохання, бо у неї не було родичів чоловіків. Паркан ніхто не переносив, лише були змінені жерді, до яких кріпились дошки, бо вони згнили, а стовпи ніхто не чіпав: не викопував і не переносив. Ремонт паркану робили в 90-х роках і років 4 тому, бо знову згнили жерді. Раніше, коли ще була жива [PERSON], належна їй земельна ділянка була значно меншою, ніж та, що зараз перебуває у володінні [PERSON]. Частина земельної ділянки по Луговій 47 в 90-х роках належала колгоспу, там росла трава. Паркан проходив і по городу, але його прибрала [PERSON] після смерті [PERSON] Розміри земельної ділянки [PERSON] за всі ці роки не змінювались. Допитаний в судовому засіданні [PERSON], чотириюрідний племінник [PERSON], показав, що паркан між домоволодіннями Косюк та [PERSON] був побудований ще в 1982 чи 1983 році і з тих пір місце розташування його не змінювалось. Земельна ділянка у [PERSON] була не більше 0,15 га, бо вона не була членом колгоспу. У [PERSON] буває 2-3 рази на місяць, безпосередньо по саду та городу ходив років 3-4 назад, однак влітку постійно їздить повз їх город. Паркан ніхто не переносив, бо дошки на ньому настільки струхли, що їх не можна чіпати, а тільки будувати новий. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] показав, що знав покійну [PERSON], бо працював соцробітником, а вона була вдовою ветерана війни, і по роботі він постійно у неї бував. А потім, після звільнення, надавав їй допомогу по господарству за плату, зокрема розпахував їй город. Город у [PERSON] був невеликий, а далі була ділянка з травою, яку їй потім віддали. У [PERSON] ділянка завжди була більша. Раніше на ділянці [PERSON] стояв деревяний сарай, а тепер збудували цегляний. Між сараєм [PERSON] та парканом не було відстані. Останній раз він був на подвірї [PERSON] після її смерті, допомагав перевозити речі [PERSON] Перенесення паркану неможливе, бо там в саду ростуть дерева. В 2014 році він був членом комісії сільради, яка заміряла ділянку [PERSON], і може стверджувати, що паркан не перенесений. З пояснень сторін та огляду матеріалів цивільної справи встановлено, що 09 травня 2014 року за замовленням [PERSON] спеціалістами ПП «Укрторгпром» було виконано роботи по закріпленню меж земельних ділянок, належних [PERSON] на місцевості та встановлено металеві кутники. При проведенні вказаних робіт [PERSON] була відсутня. Зокрема, вказані кутники були встановлені на території саду [PERSON] (а.с. 45-55 т. 1) Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. З наведеного вбачається, що при виготовленні технічної документації потреба у встановленні межових знаків не виникала, оскільки межа земельної ділянки по вул. Лугова 47 збігалась (і має збігатись) з парканом, з чим погоджувались і колишні землевласники земельної ділянки: [PERSON], [PERSON], а також погоджувалась [PERSON], коли придбавала вказану земельну ділянку. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що паркан між ділянками [PERSON] і [PERSON] був і є межею між вказаними ділянками, а посилання [PERSON] та її представників на перенесення паркану, тобто зміщення межі, є лише припущенням, яке не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження вказаного суду не надано. В судовому засіданні встановлено, що при складанні технічної документації в 2008 році, використовувались дані 2003 року, які при цьому не перевірялись, а межі земельної ділянки по вул. Лугова 47 с. Гамаліївка були винесені на натуру лише в 2014 році. В свою чергу при затвердженні [PERSON] сільською радою вказаної технічної документації 2003 та 2008 року та передачі земельних ділянок у приватну власність [PERSON] та [PERSON], сільською радою не було перевірено в звязку з чим збільшилась площа земельної ділянки по вул. Лугова 47, зокрема, чи не відбулось збільшення за рахунок площ земельних ділянок суміжних землевласників (землекористувачів). Таким чином, при складанні та затвердженні технічної документації на земельні ділянки по Луговій 47 в с. Гамаліївка як в 2003, так і в 2008 році особами, які виконували вказані роботи, не було перевірено вихідні дані, а сільрадою не було перевірено чи не порушені права суміжних землевласників (землекористувачів). Згідно зі ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки. Згідно ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою (ч.1). Згідно п. б) та г) ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав та шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до вимог п. г) та е) ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства. Таким чином, судом встановлено, що паркан між домоволодіннями по вул. Лугова 45 та Лугова 47 в с. Гамаліїївка був і є межею та не переміщувався, а сільською радою при затвердженні технічної документації та прийнятті рішення про передачу у власність земельних ділянок за адресою вул. Лугова 47 с. Гамаліївка не було перевірено чи не порушуються внаслідок цього права суміжних землевласників (землекористувачів), що призвело до порушення прав [PERSON] щодо володіння та користування належною їй земляною ділянкою. Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимог [PERSON] та їх задоволення в частині скасування рішень сільради та державних актів, та відмову у задоволенні вимог [PERSON] Вимога [PERSON] про скасування державної реєстрації задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV є підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] сільської ради Шосткинського району Сумської області та [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, понесені [PERSON], що складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на оплату вартості проведеної експертизи.

Outcome: partial