Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, відповідач зловживає алкоголем, влаштовує сварки, навіть бійки, не проживають разом та не підтримують подружніх відносин. [PERSON] до початку судового засідання подала письмову заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, позивачка в поданій заяві не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони зареєстрували шлюб 15.11.2003 року в Куткірській сільській раді Буського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], актовий запис № 6. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], видане Утішківською сільською радою Буського району Львівської області 12.05.2004 року, актовий запис № 04) та [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], видане Утішківською сільською радою Буського району Львівської області 15.10.2008 року, актовий запис № 08). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, вони не розуміють один одного, втратили почуття поваги і любові один до одного. Відповідач зловживає алкоголем, вчиняє сварки, навіть бійки що й призвело до розпаду сім'ї. Не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на три місяці (ухвала Буського районного суду від 26.11.2015 р.), однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved