Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, вказавши, що вона з відповідачем з 05.09.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час у них з відповідачем склались складні стосунки, він проживає окремо і ніякої допомоги не надає. На утримання сина подала позовну заяву про стягнення аліментів у розмірі 1 / 4 частки доходу відповідача. Вона не працює, проходе інтернатуру в КЗ «Криворізькій міській лікарні № 2»ДОР» та сплачує щомісячно 770,41 грн., за рік навчання в Дніпропетровській медичній академії повинна сплатити 20067,10 грн. Відповідач матеріальної допомогу їй не надає, хоча має таку можливість оскільки на його утриманні ніхто не перебуває, він є молодою людиною та має задовільний стан здоров`я, забезпечений житлом. Просить стягнути з нього аліменти на її користь та утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Позивач [PERSON], звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справ та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.09.2015 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №392 (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). Як вбачається з позовної заяви [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, її батьки надають матеріальну допомогу в утриманні та вихованні сина. Проте, батько дитини [PERSON], добровільно матеріальної допомоги позивачці не надає. Між тим, [PERSON] зазначає матеріальних труднощів, на теперішній час вона не працює, проходе інтернатуру в КЗ «Криворізькій міській лікарні № 2»ДОР» та сплачує щомісячно 770,41 грн., за рік навчання в Дніпропетровській медичній академії повинна сплатити 20067,10 грн., у зв`язку із чим її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч.1,2 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці суду не надав, позовні вимоги визнав, є молодою працездатною особою, тому спроможній платити аліменти на утримання дружини, яка проживає зі спільною дитиною , і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. З вказаних міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача який позов визнав, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення сином трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Згідно статті 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 10.01.2018 року. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь та утримання позивача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення сином - [PERSON], [INFO], трьох років. Крім того, згідно ст.ст. 4,5 ЗУ «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved