overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулась до суду з позовом до Пархомовецької сільської ради Хмельницького району та Хмельницької районної державної нотаріальної контори про визнання за нею в порядку спадкування після смерті сестри [PERSON], яка померла 3 листопада 2005 року, право власності на земельну ділянку площею 1,43 га, яка знаходиться на території Пархомовецької сільської ради, та належала померлому 16 листопада 2003 року її чоловіку [PERSON], посилаючись на те, що її сестра за життя фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, що унеможливлює набуття позивачем права власності на вказане спадкове майно. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~Представник в ідповідача Пархомовецької сільської ради Хмельницького району в судове засідання не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, проти позову не заперечує. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник в ідповідача Хмельницької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, щодо вирішення спору - покладається на думку суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що [PERSON], який помер 16 листопада2003 року, був власником земельної ділянки площею 1,43 га, яка знаходиться на території Пархомовецької сільської ради Хмельницького району. Його дружина, [PERSON], яка померла 3 листопада 2005 року, та яка є рідною сестрою позивача, за життя фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 1233ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свою вимогу позивач мотивує тим, що [INFO] померла її двоюрідна бабуся [PERSON], яка проживала в с. Пасицели Балтського району. Після її смерті відкрилася спадщина на належну її земельну частку (пай) розміром 2.56 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Однак позивач не звернулася своєчасно до нотаріальної контори із заявою про про прийняття спадщини, в зв'язку з тим, що на той час витратила всі кошти на лікування та поховання двоюрідної бабусі. Але коли вона звернулася до нотаріальної контори, то її було відмовлено, так як вже сплинув строк для її прийняття. В зв'язку з цим [PERSON] змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала заяву в якій підтримує позовні вимоги, просить справу розглянути у її відсутність. (а.с. 21) Відповідач - представник Пасицелівської сільської ради Балтського району до суду не з'явився, але надав заяву в якій визнав позов та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, просить справу розглянути за їх відсутності. (а.с. 20) Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється двоюрідною внучкою [PERSON], згідно свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 6), свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 9), свідоцтва про шлюб [PERSON] (а.с. 10), свідоцтво про народження [PERSON] (а.с. 13), свідоцтво про одруження [PERSON] (а.с. 12). [PERSON], померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 15), їй належала земельну частку (пай) розміром 2.56 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 14) Спадкоємиць не звернулась своєчасно до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину в зв'язку з тим, що на той час витратила всі кошти на лікування та поховання двоюрідної бабусі. Згідно довідки Кодимської державної нотаріальної контори № 1092/01-16 від 23.09.2015 р. (а.с. 26), після смерті [PERSON], померлої [INFO] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась. Мати позивача [PERSON] та бабуся [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини (за заповітом) на користь [PERSON], згідно заяв. (а.с. 27,28) Тому суд вважає строк пропущений позивачем поважним, та доцільне подовжити позивачу додатковий термін для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради та свідоцтва на право власності на земельну ділянку. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ Альфа-Банк та [PERSON] про визнання договору поруки, укладеного між нею та ЗАТ Альфа-Банк 25 квітня 2008 року, припиненим, посилаючись на те, що цього ж дня між ЗАТ Альфа-Банк та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого останній надано кредит в сумі 40000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,80% річних, які з 25 вересня 2008 року банком збільшено до 17% річних. Однак, згоди на збільшення відсоткової ставки вона не давала. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечує, посилаючись на його обгрунтованість. Представник відповідача ПАТ Альфа-Банк в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить слухати дану справи за його відсутності, проти позову заперечує, посилаючись на повідомлення поручителя про підвищення відсоткової ставки. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 25 квітня 2008 року між ЗАТ Альфа-Банк та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого останній надано кредит в сумі 40000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,80% річних. Цього ж дня, між ЗАТ Альфа-Банк та [PERSON] укладено договір поруки, п 2.1. якого передбачено відповідальність поручителя перед кредитором у разі невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань. Відповідно до вимог ст. 559 ч. 1 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як з»ясовано судом, ПАТ Альфа-Банк з 25 вересня 2008 року збільшив відсоткову ставку за користування кредитом з 13,80% річних до 17% річних. Однак, згоди на збільшення відсоткової ставки позивач не давала. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та так ими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк «Демарк» про стягнення грошових коштів(а.с.1-3), мотивуючи свої вимоги наступним. 10.06.2014 р. між нею та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту), з терміном кінцевого повернення 10.10.2014 р.. Відповідно до вказаного договору банк відкрив їй вкладний (депозитний) рахунок на який нею було внесено готівкою 74526,57 грн.. Вона неодноразово зверталась до відповідача, щодо виплати їй коштів, але кошти не виплачені. Просить стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості за договором строкового банківського вкладу від 10.06.2014 р. в сумі 74526,57 грн.. Позивачка, представник відповідача, уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки представника відповідача та уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд визнає причини їх неявки неповажними, вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.06.2014 р. між [PERSON] та ПАТ « Банк «Демарк» було укладено договір строкового банківського вкладу, відповідно до якого банк відкрив [PERSON] вкладний (депозитний) рахунок, на який нею було внесено готівкою 74526,57 грн. (а.с.6;7). На звернення позивачки до відповідача про виплату коштів за банківським вкладом, вона отримала лист від 15.10.2014 р., фактично про відмову у виплаті їй коштів (а.с.5). Питання повернення вкладів регулюється зазначеним договором та ЦК України. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується прийняти і зарахувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Тому, на підставі викладеного необхідно позов задовольнити стягнути з відповідача на користь позивачки грошові кошти в сумі 74526,57 грн.. В зв'язку з задоволенням позову потрібно стягнути з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до задоволених позовних вимог судовий збір (від сплати якого позивач звільнений) у сумі 745,26 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в якому зазначила, що 04 червня 2014 року між нею та банком був укладений депозитний договір. За умовами договору банк прийняв від неї грошові кошти у сумі 810500 грн. із нарахуванням та виплатою процентів. Факт отримання коштів підтверджується квитанціями №3 та №9 від 04 червня 2014 року. 14 серпня 2014 року вона звернулася до банку із заявою про повернення внесених на депозит коштів. Зазначила, що у вересні 2014 року вона отримала лист від банку про уточнення розміру коштів, належних до виплати, який вона розцінює як відмову у поверненні депозитів. Просить стягнути з банка на її користь суму банківського вкладу по депозитному договору від 04 червня 2014 року в сумі 810500 грн. В судове засідання представник позивачки не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у зв*язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Стаття 626 ч.1 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.\~ Згідно ст. 1066 ч.1, 2 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.\~Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.\~ Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 04 червня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений депозитний договір. За умовами договору банк прийняв від [PERSON] грошові кошти у сумі 810500 грн. із нарахуванням та виплатою процентів. Факт отримання коштів підтверджується квитанціями №3 та №9 від 04 червня 2014 року. 14 серпня 2014 року позивачка звернулася до банку із заявою про повернення внесених на депозит коштів. Банк листом від 16 вересня 2014 року просив уточнити розмір коштів, належних до виплати, вклад вкладнику не повернув. Таким чином, суд вважає, що з відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» належить стягнути на користь позивачки [PERSON] суму банківського вкладу по депозитному договору від 04 червня 2014 року в розмірі 810500 грн. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 3654 грн., оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Імексбанк» про повернення банківського вкладу згідно Публічного договору № 1 Банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23 червня 2014 року між нею та ПАТ «Імексбанк» укладено договір № 1240026524 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року згідно якого вона розмістила свої кошти у сумі 10 000 дол. США строком на 184 дні на вкладений рахунок № [NUMBER] зі сплатою 10, 5 відсотків річних. Незважаючи на те, що строк дії договору закінчився 24 грудня 2014 року, ПАТ «Імексбанк» коштів їй не повернув. Станом на 12 січня 2015 року відповідач зобов'язаний їй повернути 10 000 дол. США, що еквівалентно 157500 грн., а також проценти в розмірі 367, 01 до. США, що еквівалентно 5780, 41 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 23 червня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк» укладено договір № 1240026524 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року згідно якого остання розмістила свої кошти у сумі 10 000 дол. США строком на 184 дні на вкладений рахунок № [NUMBER] зі сплатою 10, 5 відсотків річних з кінцевим терміном повернення 24 грудня 2014 року. Відповідно до умов вищевказаного договору, з моменту укладення Договору Банк та Вкладник набувають права та обов'язки, що визначені Договром та несуть відповідальність за їх невиконання та/або неналежне виконання згідно Договору та чинного законодавства України. 24 грудня 2014 року позивач звернулась до ПАТ «Імексбанк» з заявою про отримання коштів, однак коштів не отримала. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Таким чином, вимоги [PERSON] підлягають до задоволення і до стягнення відповідача підлягають сума банківського вкладу в розмірі 10 000 дол. США, що еквівалентно 157500 грн. та проценти в розмірі 367, 01 дол. США, що еквівалентно 5780, 41 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з відповідача слід стягнути 3654,00 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «ІМЕКСБАНК» про стягнення коштів за договором банківського вкладу № 1240028216 від 14 листопада 2013 року в розмірі 40500 грн. 91 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 350 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14 листопада 2013 року між нею та ПАТ «ІМЕКСБАНК» укладено договір № 1240028216 банківського вкладу, згідно якого банк прийняв від неї грошові кошти в сумі 40500 грн. строком на 26 днів зі сплатою 18 % річних. Незважаючи на те, що строк дії договору закінчився 10 грудня 2014 року, кошти банком їй не повернуто. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 14 листопада 2013 року між [PERSON] та ПАТ «ІМЕКСБАНК» укладено договір № 1240028216 банківського вкладу, згідно якого банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 40500 грн. строком на 26 днів зі сплатою 18 % річних. Відповідно до виписки із особового рахунку від 10 грудня 2014 року, залишок коштів на рахунку [PERSON] становить 40500 грн. 91 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. По закінченню строку дії договору банківського вкладу, відповідачем кошти не повернуті, таким чином позовні вимоги про їх стягнення підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача підлягають до стягнення судові витрати, а саме витрати на правову допомогу, які підтверджені документально - квитанцією №841 від 17.12.2014 року в розмірі 350 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з відповідача слід стягнути 490 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 2 квітня 2015 року по 8 лютого 2016 року в сумі 37107 грн. 60 коп., посилаючись на те, що вона була звільнена з підприємства 28 січня 2015 року на підставі ст. 36 п. 1 КЗпП України. Однак, заборгованість по зарплаті була виплачена лише 9 лютого 2016 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що позивач була звільнена з посади начальника відділу документального обліку Хмельницької філії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 28 січня 2015 року за згодою сторін (ст. 36 п. 1 КЗпП України). На момент звільнення заборгованість по зарплаті становила 15270 грн. 91 коп.. яка була виплачена 9 лютого 2016 року. Відповідно до вимог ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ст. 117 ч. 1 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 1 квітня 2015 року вирішено стягнути з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 січня 2015 року по 1 квітня 2015 року. Затримка розрахунку при звільненні за період з 2 квітня 2015 року по 8 лютого 2016 року становить 214 днів. За два останні календарні місяці перед звільненням (тобто за листопад та грудень 2014 року) [PERSON] отримала заробітну плату в розмірі 7456 грн. 04 коп. В такому разі її середньоденна заробітна плата становитеме 173 грн. 40 коп. (7456 грн. 04 коп./43 робочих дня). А середній заробіток за час час затримки розрахунку при звільненні становитеме 37107 грн. 60 коп. (173 грн. 40 коп.х 214 робочий день). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved