Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до переверстаного Р.М. про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO], в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає із нею та перебуває на її утриманні, інших дітей на утриманні не має, отже спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Через скрутне матеріальне становище не в змозі утримувати дитину сама. Відповідач працює неофіційно і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом, мінімального розміру 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В суді представник позивача позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти його задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-БВ №086229 від 09.09.2007 року. Під час спільного проживання народилася донька [PERSON], [INFO], про що видане свідоцтво про народження серії І-БВ №077632 від 25.03.2008 року, актовий запис №04. Відповідач записаний батьком малолітньої дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча спроможний утримувати дитину, яка знаходиться на утриманні позивача, оскільки має задовільний стан здоровя, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, має освіту, може самостійно працевлаштуватись, інших утриманців немає. На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Позивач наполягає на стягненні аліментів з відповідача. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наведені вимоги закону, оцінюючі зібрані у справі докази, а також виходячи із обов'язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved