Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом і просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,0084 га, надану для будівництва та експлуатації гаражу [NUMBER], розташованого за адресою: [ADDRESS]. Свій позов обґрунтовує тим, що після смерті її батька - [PERSON] померлого [INFO], залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, за вказаною адресою, наданої для будівництва та експлуатації гаражу [NUMBER], який [PERSON] придбав на підставі договору дарування гаражу та земельної ділянки від 17 червня 2004 року. Позивачка [PERSON] є донькою померлого, у встановленому законом порядку вона звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини і їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний гараж, але відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, оскільки [PERSON] не отримав за життя Державний акт про право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказану земельну ділянку. В судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі договору про надання правових послуг, не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча була своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи поштовим повідомленням за адресою його реєстрації відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). Відносно померлого [PERSON] була відкрита спадкова справа, 25 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно із свідоцтвом серія бланку ВІХ 157015 від 21 травня 2014 року і витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37429658 - [PERSON] отримала право на спадщину за її батьком [PERSON] померлим [INFO] у вигляді гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13). Постановою нотаріуса від 22 травня 2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, оскільки [PERSON] не отримав за життя Державний акт про право власності на вказану земельну ділянку (а.с.19). Згідно із договором дарування гаражу та земельної ділянки від 17 червня 2004 року, серія бланку ВВЕ № 431058 - [PERSON] подарував [PERSON] гараж [NUMBER] та земельну ділянку для його обслуговування, що знаходиться у [ADDRESS]. Договір зареєстрований нотаріусом у реєстрі за номером 2381 (а.с.11). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] (а.с.16-18). Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьком вказаний [PERSON], що також підтверджено записом акта про народження №375 (а.с.35звр., 51). Таким чином, позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], що помер [INFO]. Згідно із положеннями ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України): спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Статтею 1225 ЦК передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.ст. 125-126 Земельного кодексу України ( в ред. від 12 травня 2004 року - станом на дату укладення договору дарування від 17 червня 2004 року) - право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на вказану земельну ділянку підлягають задоволенню.

Outcome: approved