Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про реальний розподіл житлового будинку з надвірними спорудами, мотивуючи позов тим, що позивач та відповідач на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30.08.2007 року, являються співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами розташованого по [ADDRESS]. В даний час виникла необхідність виділення кожному із співвласників їх частки в натурі. Тому позивач просила суд розподілити в натурі спірне домоволодіння, та встановити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] відповідно до ідеальних часток по ? та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги зменшили та уточнили, просили суд розподілити домоволодіння по [ADDRESS] між співвласниками - позивачем [PERSON] в розмірі ? частини домоволодіння та відповідачем [PERSON] в розмірі ? частини в окреме користування відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5/СЕ від 25.07.2013 року та стягнути з відповідача судові витрати. . Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] зменшені позовні вимоги не визнали повністю, в задоволенні позову просили відмовити. Крім того, відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на ? частину домоволодіння по [ADDRESS] та визнати за ним право власності на все домоволодіння по [ADDRESS]. Зустрічний позов аргументує тим, що позивачка вже майже 8 років не проживає у даному домоволодінні і поділ даного будинку взагалі неможливий без втрати його цільового призначення. Крім того, на його думку спірне домоволодіння має повністю належати йому, так як він був переданий йому відповідно до Рішення виконавчого комітету Яснозірської сільської ради № 46 від 30.09.2003 року, як учаснику бойових дій в Афганістані. Також [PERSON] зазначив, що [PERSON] з 2005 року не проживає у спірному домоволодінні, за цей час він значно його поліпшив, а саме: встановив ж/б паркан навколо домоволодіння, хвіртку, ворота, встановив новий котел, перекрив дах на веранді, встановив у свердловину станцію водопостачання, встановив кондиціонер, зробив залізний балкон із сходами, зробив вигрібну яму та ще ряд робіт. Крім того, [PERSON] просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог [PERSON]., вона на його думку цей строк пропустила ще в 2010 році. Позивач за первісним позов [PERSON] та її представник [PERSON] зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнали і в їх задоволенні просили відмовити повністю. Заслухавши думку сторін та їх представників, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Встановлено, [PERSON] та [PERSON] з 03.02.1979 року перебували в зареєстрованому шлюбі, 27.02.2007 року шлюб між сторонами був розірваний. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 30.08.2007 року, був проведений розподіл спільного майна подружжя, згідно якого [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами розташованого по [ADDRESS], розмір частки кожного із співвласників становить ? . Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ЧООБТІ» №21575276 від 16.01.2009 року за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на ? житлового будинку з надвірними спорудами розташованого по [ADDRESS]. В даний час у позивача [PERSON] виникла необхідність виділення належної їй частки в натурі. Згідно статей 358, 361, 364 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності, на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Однією з правових форм розпорядження своєю часткою у праві спільної часткової власності є право співвласника на виділ у натурі частки зі спільного майна згідно з ст.364 ЦК України, що призводить до припинення права спільної часткової власності. Виходячи зі змісту статей 183,358,364,379,380 ЦК України виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Із змісту п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.1991 року з наступними змінами Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Із пояснень сторін вбачається , що позивач та відповідач не можуть дійти згоди щодо розподілу будинку і спільно користуватись будинковолодінням. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5/СЕ від 25.07.2013 року, враховуючи фактичне об'ємно-просторове рішення житлового будинку в [ADDRESS], функціональне використання приміщень, розділити житловий будинок на дві ізольовані квартири, та розділити надвірні споруди можливо в частках ? та ? з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників, дійсна вартість житлового будинку і споруд становить 124902, 00 грн. Як зазначив в судовому засіданні відповідач [PERSON], він провів ряд поліпшень у даному домоволодінні, а саме: встановив ж/б паркан навколо домоволодіння, хвіртку, ворота, встановив новий котел, перекрив дах на веранді, встановив у свердловину станцію водопостачання, встановив кондиціонер, зробив залізний балкон із сходами, зробив вигрібну яму, відремонтував ванну кімнату та встановив на кухні нову газову плиту, відремонтував витяжку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] після розлучення з [PERSON] дійсно встановив ж/б паркан навколо домоволодіння, хвіртку, ворота, встановив новий котел, перекрив дах на веранді, встановив у свердловину станцію водопостачання, встановив кондиціонер, зробив залізний балкон із сходами, зробив вигрібну яму, відремонтував ванну кімнату та встановив на кухні нову газову плиту, відремонтував витяжку. Приймаючи до уваги викладене вище, суд визначає варіант № 1 розподілу спірного домоволодіння найбільш прийнятним для сторін, з огляду на те, що при такому розподілі основні поліпшення зроблені [PERSON] залишаються в його власності, а саме котельня де він встановив газовий котел, ванна кімната де він встанови ванну, веранда на якій він перекрив дах, кухня, в якій він встановив нову плиту та на цьому варіанті розподілу наполягає і позивач. Згідно варіанту № 1висновку № 5/СЕ судової будівельно-технічної експертизи [PERSON] слід виділити в житловому будинку літ. «А-1»: житлову кімнату № 1-3 площею 9,4 мІ; житлову кімнату № 1-4 площею 28,0 мІ; житлову кімнату № 1-5 площею 10,8 мІ; частину сараю 70% літ. «Б»; ? частину вбиральні літ. «Г»; ? частину огорожі літ. «№ 1» ; ? частину колонки «№ 2»; ? частину огорожі літ. «№ 3» ;? частину воріт літ. «№ 4», ? частину хвіртки літ. «№ 5», всього майна дійсною вартістю 65197,00 грн. [PERSON] слід виділити в житловому будинку літ. «А-1»: кімнату № 1-2 прихожа площею 19,1 мІ; кухню № 1-6 площею 9,0 мІ; прибудові літ «а1»: коридор №1-1 площею 5,6 м2; котельну № 1-7 площею 3,4 мІ; кладову № 1-8 площею 3,8 мІ; частину сараю 30% літ. «Б»; ? частину вбиральні літ. «Г»; ? частину огорожі літ. «№ 1» ; ? частину колонки «№ 2»; ? частину огорожі літ. «№ 3» ; ? частину воріт літ. «№ 4», ? частину хвіртки літ. «№ 5», всього майна дійсною вартістю 59704,00 грн. За перевищення реальної частки над ідеальною, з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] компенсацію за збільшення її частки в домоволодінні в розмірі 2747, 00 грн. Крім того, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути вна користь [PERSON] компенсацію за ? частку встановленої ним огорожі, воріт, хвіртки в розмірі 5328,00 грн. так як, в судовому засіданні встановлено і не заперечується позивачем, що [PERSON] встановив ж/б паркан навколо домоволодіння, хвіртку, ворота, вже після розлучення з [PERSON] Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, рішенням виконавчого комітету Яснозірської сільської ради №16-3 від 11.11.2003 року передана безоплатно у приватну власність відповідачу [PERSON], питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою в судовому порядку сторонами не ставилось. Зважаючи на викладене вище, суд первісні зменшені позовні вимоги [PERSON] задовольняє, та вважає за можливе провести реальний поділ вказаного домоволодіння між [PERSON] та [PERSON] по варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5/СЕ від 25.07.2013 року, виділивши позивачу [PERSON] частину домоволодіння, яка зазначена як для першого співвласника, а відповідачу [PERSON] частину домоволодіння, яка зазначена як для другого співвласника. Позивачу [PERSON] необхідно сплатити відповідачу [PERSON] компенсацію за збільшення її частки в домоволодінні в розмірі 2747, 00 грн. та компенсацію за ? частку встановленої ним огорожі, воріт, хвіртки в розмірі 5328,00 грн. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем В своєму зустрічному позові відповідач [PERSON] просить суд припинити право позивача [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами, що перебуває у їхній спільній частковій власності, посилаючись на те, що позивачка вже майже 8 років не проживає у даному домоволодінні, він провів ряд поліпшень в даному домоволодінні і поділ даного будинку взагалі неможливий без втрати його цільового призначення. Крім того, [PERSON] зазначає, що даний будинок на його думку має повністю належати йому, так як він був переданий йому відповідно до Рішення виконавчого комітету Яснозірської сільської ради № 46 від 30.09.2003 року, як учаснику бойових дій в Афганістані. Судом не приймається твердження відповідача [PERSON] про те, що домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], є його власністю. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 30.08.2007 року, був проведений розподіл спільного майна подружжя, згідно якого [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами розташованого по [ADDRESS], розмір частки кожного із співвласників становить ? . Вказане рішення набрало законної сили. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ЧООБТІ» №21575276 від 16.01.2009 року за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на ? житлового будинку з надвірними спорудами розташованого по [ADDRESS]. Відповідно ж до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також, суд не приймає до уваги твердження відповідача [PERSON] про те, що реальний розподіл житлового будинку з надвірними спорудами неможливий, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5/СЕ від 25.07.2013 року існує навіть два варіанти реального розподілу. Інших будь-яких доказів на підтвердження своїх позовних вимог відповідачем [PERSON] суду надано не було. Щодо заявленого клопотання відповідача [PERSON] про застосування до позовних вимог [PERSON] строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За ст. 261 ЦПК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.1 ст.316, ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливає чи є дана власність реально виділена із спільної часткової власності чи ні. Як було встановлено в судовому засіданні позивач виявила бажання виділити реально свою частку із спільної часткової власності в 2013 році, тому суд не вважає за можливе застосовувати у даному випадку позовну давність. Судові витрати, у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, враховуючи характер позовних вимог, суд покладає на сторони в рівних частинах. Відповідно до висновку експертизи вартість житлового будинку і споруд становить 124902, 00 грн., отже розмір судового збору, який необхідно сплатити, становить 1249,02 грн. Позивачем при подачі позовної заяви було проведено сплату судового збору в розмірі 229, 40 грн., необхідно доплатити державного мита 1019,62 грн. Тобто з позивача [PERSON] необхідно стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 395,11 грн. з відповідача [PERSON] необхідно стягнути в доход держави державне судовий збір в розмірі 624,51 грн., проте відповідно до Закону України «Про судовий збір» відповідач [PERSON] як інвалід 2 групи звільняється від сплати судового збору, тому суд вважає що судові витрати в даній частині необхідно віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved