Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «УСК «Гарант Авто» та просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 43 581, 68 грн., суму не отриманих доходів у результаті тимчасової втрати працездатності в сумі 61 486, 00 грн., суму моральної шкоди в розмірі 20 000, 00 грн., а також суму витрат на правову допомогу у розмірі 6 000, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 31 серпня 2013 року о 17 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Subaru Impreza», д/н [NUMBER] по пр.-ту Шевченка з боку пров. Матросова в напрямку пр.-ту Гагаріна у м. Одесі, та наближаючись до розташованого ліворуч будинку №7 по пр.-ту Шевченка, не впорався з керуванням, перетнув суцільну подвійну лінію дорожньої розмітки, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo», д/н [NUMBER], під керуванням позивачки. В результаті даного ДТП автомобіль позивачки отримав механічні ушкодження. Також позивачка зазначає, що внаслідок вищевказаного ДТП вона отримала тілесні ушкодження, у зв'язку з чим втратила можливість працювати близько восьми місяців, зникли прибутки, доходи, які вона звичайно отримувала як ФОП. Крім того, внаслідок вищевказаного ДТП вона зазнала моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях у зв'язку з неможливістю працювати, необхідністю відновлення власного автомобіля. [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, та надали пояснення аналогічні обставинам, викладеним у позовній заяві. Представник ПАТ «УСК «Гарант Авто» у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав в частині відшкодування матеріальної шкоди на відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 43 581, 68 грн. В задоволенні решти позовних вимог позивачки просив відмовити, оскільки [PERSON] не були надані до суду жодні докази на підтвердження суми упущеної вигоди чи завданої моральної шкоди та витрат на правову допомогу. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги докази, вислухавши думки сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 серпня 2013 року о 17 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Subaru Impreza», д/н [NUMBER] по пр.-ту Шевченка з боку пров. Матросова в напрямку пр.-ту Гагаріна у м. Одесі, та наближаючись до розташованого ліворуч будинку №7 по пр.-ту Шевченка, не впорався з керуванням, перетнув суцільну подвійну лінію дорожньої розмітки, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo», д/н [NUMBER], під керуванням позивачки. В результаті даного зіткнення автомобіль позивачки «Chevrolet Aveo», д/н [NUMBER] отримав механічні ушкодження. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2014 року, яка набрала чинності, [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, передбачених ст. 46 КПК України, а саме у зв'язку з примиренням з потерпілими, в тому числі з [PERSON] Однак, зі змісту вищевказаної ухвали вбачається, що автомобілю позивачки «Chevrolet Aveo», д/н [NUMBER] були завдані механічні ушкодження. Також судом встановлено, що автотранспортний засіб марки «Subaru Impreza», д/н [NUMBER], що належить [PERSON], в рамках дії Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був застрахований ПАТ «УСК «Гарант Авто», що підтверджується полісом серії АС/5322131. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до аварійного сертифікату №91-09/14 від 03 жовтня 2014 року вартість матеріально збитку, завданого позивачці як власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 43 581, 68 грн. Вищевказану суму матеріальної шкоди представник відповідача погоджується виплатити на користь [PERSON] Тому, суд вважає вимоги позивачки в частині стягнення матеріальної шкоди у вищевказаному розмірі обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Також у судовому засіданні доведено, що під час ДТП від 31 серпня 2013 року [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів медіального краю надколінка лівого колінного суглоба, закритого перелому медіального виростка лівої стегенної клітки, закритого пошкодження медіальної бічної зв'язки лівого колінного суглоба, та садни області підборіддя, що призвело до тимчасової стійкої втрати працездатності позивачки, що було встановлено також ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (до якої законодавець відносить діяльність, пов'язану, у тому числі, з використанням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1198 ЦК України розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Розмір доходу, втраченого фізичною особою - підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, у сумах, нарахованих до вирахування податків. На момент ДТП відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант Авто» з лімітами відповідальності 100 000, 00 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров'ю та 50 000, 00 грн. за шкоду, завдану майну. Судом встановлено, що згідно до податкової декларації єдиного податку ФОП за перше півріччя 2013 року дохід позивачки складав 46 114, 00 грн. за шість місяців. З листів непрацездатності, наданих позивачкою до суду, вбачається, що вона втратила працездатність на строк близько восьми місяців. Відповідно до роз'яснень даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму не отриманих доходів у результаті тимчасової втрати працездатності в розмірі 61 486, 00 грн. (46 116, 00 грн./6 міс. х 8 міс. = 61 486, 00 грн.). Щодо стягнення моральної шкоди, то за п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров'ю. Суд вважає необґрунтованою вимогу позивачки щодо стягнення моральної шкоди з ПАТ «УСК «Гарант Авто», оскільки вимога про стягнення шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я [PERSON] до відповідача не пред'являлась. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Виходячи з вищевикладеної норми, а також з того, що представник позивачки був тричі присутній у судових засіданнях, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 974, 40 грн. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку зі звільненням позивачки від сплати судових витрат відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вирішив стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1 050, 68 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково

Outcome: partial