Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача [PERSON] В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 вересня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім»ю, не підтримують подружніх стосунків, ведення спільного господарства припинено, позивач, просить суд розірвати шлюб, надалі іменувати її прізвищем «[PERSON]» та стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти розірвання шлюбу, та стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання сина в розмірі 350 гривень щомісячно, оскільки йому встановлено 2 групу інвалідності, він на даний час не має інших засобів для існування окрім соціальної допомоги, якої не вистачає на лікування. Позивач на даний розмір аліментів погодилась. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення повністю, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення частково. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2010 року, від якого, згідно поданого свідоцтва про народження, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] року року народження. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги отже шлюб існує формально. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якого аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, за змістом ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Враховуючи матеріальне становище батька дитини який на даний час є інвалідом 2 групи, матері, яка самостійно утримує дитину, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки, визначивши їх сплату у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття з часу подання позову до суду. Визначений судом розмір аліментів, відповідатиме вимогам законодавства з врахуванням обов»язку обох батьків щодо утримання дитини та потреб самої дитини.

Outcome: approved