Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26 листопада 2012 року у виконкомі Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. В позовній заяві зазначає, що від шлюбу у них дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач не поважає позивачку як дружину, обзиває нецензурними словами, погрожує фізичною розправою. Сторони спільно не проживають з квітня 2014 р. Позивачка вважає, що шлюб існує формально, подальше перебування в шлюбі з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить шлюб розірвати, залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», витрати по оформленню розірвання шлюбу віднести на відповідача, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та за надання юридичної допомоги. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивачка позов підтримує повністю; відповідач на розірвання шлюбу згідний, однак не погоджується з вимогою позивачки про стягнення з нього витрат по сплаті судового збору та за надання юридичної допомоги. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 26.11.2012 року у виконкомі Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 26 листопада 2012 р. виконкомом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківській області. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони від шлюбу дітей не мають, спільно не проживають з квітня 2014 р., не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім'я розпалась повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Не підлягає до задоволення вимога позивачки про покладення на відповідача витрат по оформленню розірвання шлюбу, оскільки Законом України від 01.07.2010 р. внесено зміни до статті 115 СК України. З 07.07.2010 р. згадана стаття викладена в новій редакції, відповідно до частини 2 якої документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи те, що відповідач, визнаючи позов про розірвання шлюбу, не погоджується з вимогами позивачки про стягнення з нього витрат по сплаті судового збору та за надання юридичної допомоги, суд, відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, присуджує з відповідача понесені позивачкою документально підтверджені судові витрати в розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн. На підставі ст.ст. 112-115 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved