Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до реєстратора Центру надання адміністративних послуг у м. Золотоноша Гончаренко І.В., Золотоніської міської державної нотаріальної контори, третя особа на стороні позивача: [PERSON] , про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття (скасування) обтяження. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] відповідно до витягу про реєстрацію права на нерухоме майно на праві приватної власності належить 11/20 частини будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вказана частина будинку [PERSON] була отримана на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.09.2006 року на підставі якого за [PERSON] визнано право власності та виділено 11/20 частин вказаного будинковолодіння та земельну ділянку по [ADDRESS] . За [PERSON] визнано право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] та виділено 9/20 частин вказаного будинковолодіння та земельну ділянку [NUMBER] На підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.10.2018 за [PERSON] визнано право власності на 9/20 частин будинку з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] .. Як вбачається з мотивувальної частини вказаного рішення, попередня адреса будинку: [ADDRESS] . Разом з тим рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради народних депутатів від 28.07.1994 року № 543, адреса вказаного будинку по [ADDRESS]». Але про це не було відомо ні [PERSON] ні позивачу, тому останні не повідомили суд під час реального поділу будинку та визнання права власності на його частину за собою в порядку спадкування. У подальшому позивач звернулась до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Під час здійснення вказаної державної реєстрації права власності державним реєстратором ЦНАП у місті Золотоноша виявлено запис в Єдиному реєстрі заборон відчування об`єктів нерухомого майна про обтяження вказаного житлового будинку, що порушує права Позивача щодо розпорядження майном. Так позивач наполягає, що дане обтяження було накладено на підставі архівного запису № 94656-160 у 1978 році, а потім перенесено до нового реєстру Золотоніською міською державною нотаріальною конторою 13.09.2006 за № 3725297. Вказане обтяження накладалося ще за старою нумерацією будинків по [ADDRESS] власником будинку № 9 була [PERSON] , тобто та особа, на майно якої накладено заборону. Але, згідно з рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 543 від 28.07.1994 номер будинку змінено з «№ 9а» на «№ 9». Таким чином, будинковолодіння, яке належить позивачу, стало обтяжене забороною під час внесення обтяження Золотоніською міською державною нотаріальною конторою до нового реєстру помилково. Позивач наполягає, що ні вона, ні [PERSON] та попередній співвласник будинку [PERSON] не причетні до вказаної заборони та жодних правовідносин із обтяжувачем майна Золотоніське районне об`єднання «Сільгосптехніка» не мали, а наявність не знятого обтяження, на думку позивача, грубо порушує гарантоване останньому національним і міжнародним законодавством право на вільне володіння, користування і розпорядження належним їй майном, оскільки незаконно і без будь-яких правових підстав позбавляє її можливості у повному обсязі володіти, користуватись, розпоряджатись та здійснювати свої права власника щодо належного позивачу майна. Разом з тим позивач іншим шляхом, окрім як звернення до суду, питання скасування вказаного обмеження вирішити не може, оскільки юридична особа, на підставі вимоги якої і було внесено таке обтяження, була ліквідована без свого правонаступника, а нотаріус та реєстратор сам не має можливості самовільно скасовувати такі записи, тому, позивач, вважаючи свої права порушеними, змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.07.2019 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак її представник, адвокат Король О.А. надав до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача - Золотоніської міської державної нотаріальної контори, а також відповідач державний реєстратор Гончаренко І.В. в судове засідання не з`явились, звернувшись до суду із заявами, відповідно до яких розгляд справи просили проводити за їх відсутності, державний реєстратор Гончарекнко І.В. позовні вимоги визнала повністю. Третя особа по справі на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась із невідомих для суду причин, про причини своєї неявки суд не повідомила та не надала суду будь-яких доводів чи спростувань стосовно обставин справи. За таких обставин, враховуючи заяви позивача та відповідачів та належне повідомлення третьої особи [PERSON] про час та місце розгляду справи, а також суть позовних вимог, а також її повторну неявку без будь-яких повідомлень про підстави такої, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з даними свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 17.01.1978 року) [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON] . Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (серії [NUMBER] від 04.02.1999 року), а на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.09.2006 року про розподіл будинковолодіння, що є у спільній частковій власності та встановлення порядку використання і розпорядження земельною ділянкою, за [PERSON] визнано право власності та виділено 11/20 частин вказаного будинковолодіння та земельну ділянку по [ADDRESS] ; за [PERSON] визнано право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] та виділено 9/20 частин вказаного будинковолодіння та земельну ділянку [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 31.10.2017 року) [PERSON] помер [INFO] . На підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.10.2018 за [PERSON] визнано право власності на 9/20 частин будинку з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Відповідно до мотивувальної частини вказаного рішення, адреса будинку зазначена як [ADDRESS] . Як вбачається з рішення виконкому Золотоніської районної ради депутатів трудящих від 25.03.1981 року за №128-а [PERSON] дозволено будівництво індивідуального житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Аналогічна адреса зазначена і в дозволі №10 на право виконання будівельних робіт та плану забудови земельної ділянки, які містяться в матеріалах справи. Згідно з рішенням виконкому Золотоніської міської ради від 12.05.1988 року за №241, [PERSON] оформлено право власності на житловий будинок [ADDRESS] , а звідповідно до рішення Золотоніської міської ради від 10.03.1994 року за №155 [PERSON] та [PERSON] передано в приватну власність присадибну ділянку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради народних депутатів від 28.07.1994 року за №543 надано дозвіл на зміну номерів будинків по [ADDRESS] а саме [PERSON] з №9а на №9. Таким чином підстави набуття права власності та зміна адреси місця знаходження будинку, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 167526500 від 22.05.2019 року до Деравного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень було перенесено запис про обтяження належного позивачу будинку в діючий Держаний реєстр речових прав на нерухоме майно з наступними параметрами: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1834662571104; Номер запису про обтяження 31653222; Дата, час державної реєстрації: 13.09.2006р.; Державний реєстратор: Гончаренко Ірина Володимирівна, Центр надання адміністративних послуг і місті Золотоноша, Черкаська обл.; Підстава виникнення обтяження: повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: РО «Сільгосптехніка», м. Золотоноша; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46977001 від 22.05.2019 11:36:32, [PERSON] , Центр надання адміністративних послуг і місті Золотоноша, Черкаська обл.; Вид обтяження: заборона на нерухоме майно; Відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжується: [PERSON] , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, країна громадянства: Україна Відомості про реєстрацію до 01.01.2013р.: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3725297, 13.09.2006 12:34:15, реєстратор: Золотоніська міська державна нотаріальна контора, Золотоніський міський нотаріальний округ. Таким чином встановлено, що вказаний житловий будинок обтяжений забороною, а обтяжувачем майна є Золотоніське районне об`єднання «Сільгосптехніка». Разом з тим із вказаної інформації також вбачається, що особою майно та права якої обтяжуються є [PERSON] . Так судом встановлено, що [PERSON] на підставі дозволу районного архітектора виконкому Золотонісьткої районної ради депутатів трудящих №24 на право виконання будівельних робіт дозволив [PERSON] будівництво будинку відповідно до проекту за адресою [ADDRESS] . Аналогічна адреса за забудовником [PERSON] зазначена і в акті визначення меж земельної ділянки від 10.03.1977 року. Відповідно до виписки із рішення №62 від 09.02.1977 року виконавчого комітету Золотоніської міської ради депутатів трудящих Золотоніського району Черкаської області Святченко Р.В., працівнику районного об`єднання «Сільгосптехніка» виділено земельну ділянку для будівництв по [ADDRESS] . Як вбачається із Переліку ліквідованих підприємств, установ і організацій міста, документи з кадрових питань (з особового складу) яких зберігаються в Архівному відділі Золотоніської міської ради, наданого архівним відділом Золотоніської міської ради, а також із архівної довідки останнього від 27.05.2019 року №94/01-23, Золотоніське районне об`єднання «Сільгосптехніка», яка в подальшому була неодноразово реорганізована, була, ухвалою господарського суду Черкаської області від 02.12.2010 року, ліквідована у зв`язку із банкрутством. Таким чином склалася ситуація, що обтяжувач майна був ліквідованим, а внаслідок зміни адрес обтяження було накладено на майно інших осіб, які не пов`язані із обтяжувачем жодними зобов`язаннями. Отже вбачається наявність безпідставного обмеження права власника майна на вільне користування, використання та розпорядження ним. Нормами ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з нормами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами чинного законодавства визначено випадки, коли з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, його сторона може обмежуватись у можливості повного використання свого права власності та накладення певних обмежень у можливості користування своїм майном. Однак таке обмеження на права особи може застосовуватись у чітко визначених законом випадках та з метою забезпечення належного виконання конкретного зобов`язання та такі обмеження не можуть обмежувати права інших осіб, які не пов`язані із обтяжувачем жодними умовами договору. Таким чином склалася ситуація коли обтяжувач майна ліквідований, його правонаступники відсутні, відомості про самі зобов`язання, з метою виконання яких і були накладені вказані обтяження на майно, відсутні, жодних даних про наявність виконавчих проваджень, чи будь-яких інших дій спрямованих на виконання зобов`язання матеріали справи не містять та самим учасникам справи не відомі, а із змісту внесених записів вбачається, що обмеження на майно накладено взагалі в рамках виконання зобов`язань зовсім іншими, не пов`язаними із власниками майна, особами. Таким чином вказане будинковолодіння обтяжене забороною, яка фактично є безпідставною, а тому неправомірною, що безумовно порушує права позивача як власника даного домоволодіння, що є, згідно норм як чинного законодавства так і міжнародних правових актів, недопустимим. Згідно із ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна. Нормами ст. 391 ЦПК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача, а також обставини, якими останній обґрунтовує свій позов, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Також суд враховує, що відповідачі по справі проти задоволення позовних вимог не заперечували та будь-яких доказів на спростування доводів позивача до суду не надавали. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. [NUMBER], у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі зазначеного та

Outcome: approved