Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26 травня 2005 року у виконкомі Раковецької сільської ради Городенківського району, актовий запис № 3. У шлюбі у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які на даний час є неповнолітніми та проживають разом з позивачкою. В позовній заяві позивачка зазначила, що вони з відповідачем не проживають спільно, вони втратили взаєморозуміння та повагу одне до одного, через те, що мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Їх сім'я розпалася і подальше її збереження не можливе через постійні конфлікти, погрози та насилля, яке негативно впливає на стан здоров'я позивачки та виховання дітей. Позивачка вважає, що їх шлюб з відповідачем існує формально згідно документів, а тому подальше збереження сім'ї з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам. У зв'язку з наведеним, позивачка просить шлюб розірвати, терміну для примирення не надавати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Учасники справи в підготовче засідання не з'явилися. Позивачка в позовній заяві просить про розгляд справи у її відсутності, так як терміново виїжджає на роботу за межі України. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Одночасно зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає та згідний на розірвання шлюбу. Строку для примирення просить не надавати. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований 26 травня 2005 року у виконкомі Раковецької сільської ради Городенківського району, актовий запис № 3, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 26 травня 2005 р. виконкомом Раковецької сільської ради. Від шлюбу у сторін є троє дітей: [PERSON], [INFO], актовий запис № 1 від 09.01.2007 року, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Раковецькою сільською радою 09.01.2007р.; [PERSON], [INFO], актовий запис № 15 від 28.07.2010 року, що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області 28.07.2010р.; [PERSON], [INFO], актовий запис № 2045 від 19.11.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.11.2015р., місце державної реєстрації: Красногірське управління ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов'язок подружжя турбуватись про сім'ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в сім'ї, та зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивачка часто виїзджає за межі України на заробітки. Сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved