Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2015 року, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], однак подружнє життя не склалося через постійні непорозуміння та суперечки, свідком яких стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан. [PERSON] вказує, що у неї та у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь одне до одного, втрачено почуття любові та поваги, а тому просить розірвати шлюб, збереження якого вважає таким, що суперечить її інтересам та інтересам сина. Малолітню дитини після розірвання шлюбу просить залишити проживати з нею. [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обємі та дала пояснення згідно заяви, вказуючи, що причиною неможливості сумісного проживання стало те, що відповідач ніде не працює, не надає будь-якої матеріальної допомоги та утримання дитини, зловживає алкогольними напоями. На цьому ґрунті у них постійно виникають суперечки. Вони намагались налагодити стосунки, однак позитивних результатів це не принесло. Протягом останніх пяти місяців вони з чоловіком не проживають та не підтримують подружніх відносин. В звязку з вказаними обставинами наполягає на розірванні шлюбу, примиритись з чоловіком не бажає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким [PERSON] було надіслано судову повістку. Про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ № 127203 від 31.03.2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 08 травня 2015 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-ГЮ №274182). Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із пояснень позивача, встановлено, що між подружжям склались відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що налагодити гармонійні стосунки з відповідачем, які б ґрунтувались на почуттях взаємної любові та поваги неможливо, відповідач не зявився в судове засідання для дачі пояснень, не подав до суду письмових заперечень проти заявлених позовних вимог в звязку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Також, приймаючи до уваги вік малолітньої дитини, суд вважає за можливе залишити її проживати із матірю. Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. (квитанція від 26.07.2017 року).

Outcome: approved