Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON]. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] був її рідним братом, під час Другої Світової війни у 1943 році був вбитий боївкою УПА, а встановлення юридичного факту його смерті надасть їй можливість розпочати процес по його перезахованню. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав та просив задовольнити з наведених підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до листа №447 від 08.04.2016 року, виданого Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.5). З свідоцтва про народження серії І-ИД №202397 від 14 серпня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що [PERSON] народилась 22.01.1943 року. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,7). З свідоцтва про шлюб серії І-ИД №106204 від 12.02.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Тернопільській області та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу вбачається, що прізвище заявника після реєстрації шлюбу «Карпець» (а.с.8,9). З заяв [PERSON] від 25.06.2014 року, [PERSON] від 27.06.2014 року, протоколу №1 від 15.12.2015 року вбачається, [PERSON] з чоловіком [PERSON] та з дітьми [PERSON], Валентиною, Андрієм, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживали на окупованій німцями території с. Залісці Збаразького району Тернопільської області. Старшого сина [PERSON] було вбито боївкою УПА (а.с.10,13,14). З архівної довідки №545 від 25.06.2014 року, виданої архівним відділом Кременецької РДА вбачається, що в погосподарській книзі с. Н. Кокорів Кременецького району Тернопільської області за 1947-1949 року значиться господарство №148, де проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). З приходської книги с. Залісці Вишнівецького приходу від 1928 року вбачається, що дітьми [PERSON] та [PERSON] є : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], всі діти народились в с. Н. Кокорів повіту Кременецького. Син [PERSON] вбитий боївкою. В 1946 році польська сімя повернулась в с. Н. Кокорів (а.с.17-18). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 30.06.2016 року вбачається, що запис про смерть [PERSON] не виявлено. У відповідності до п.8 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7\~ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4\~ст.273 ЦПК\~і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35\~ЦПК Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у\~постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним За таких обставин, суд вважає, що заява є підставною, обґрунтованою, факт що має юридичне значення, підтверджений належними та допустимими доказами, а тому дана заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved