Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, яким заборонити [PERSON] наближатися до [PERSON] та [PERSON] , [INFO] на відстань ближче ніж 100 метрів за місцем їх перебування, в тому числі наближатися до житлового будинку за місцем реєстрації постраждалих за адресою: [ADDRESS] та за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 04.10.2002 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1890. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Вказала, що 27.01.2021 року з боку відповідача стосовно неї вчинено домашнє насильство, після чого, 29.01.2021 року шлюбні відносини було припинено, шлюб розірвано 27.04.2021 року. Зазначила, що пішла від чоловіка, оскільки останній проявляв до неї принизливе ставлення, агресію. Погрожував прийти за її теперішнім місцем проживання та розторощити її речі. Крім того, вказала, що їх син [PERSON] став мешкати із нею, а [PERSON] забрав дитини ключі від квартири за адресою: [ADDRESS] й частками віддавав особистий одяг дитини, подушку, комплект постільної білизни. [PERSON] зменшив одноособово ліміт на отримання коштів з банківської картки [PERSON] , яка відкрита на сина, до 100 гривень на добу, при цьому вказала, що ця картка використовувалася їх сином та нею, з метою купівлі продуктів для приготування їжі, для розрахунків із вчителями, з якими дитина навчається на сьогодні для підготовки до ЗНО. Зазначила, що ці кошти перераховує вона йому особисто, адже фактично самостійно здійснює виховання та утримання дитини після розлучення. Таким чином, на сьогодні 19.10.2021 року вона та її син опинилися у становищі, коли кошти, на які вони розраховували на 19.10.2021 року, не можуть отримати й використати. Так, дитина не зможе 19.10.2021 року розрахуватися із вчителькою з української мови, з якою у нього додаткове зайняття, а також не може купити собі їжу посеред дня, адже готівкових коштів у неї вдома не було, може тільки перерахувати кошти дитині на картку. Своїми діями вчиняє економічне насильство стосовно дитини. Вказала, що на сьогоднішній день сплачує дитині мінімальний розмір аліментів. Зазначила, що за адресою: [ADDRESS] у спільній власності із [PERSON] у рівних з ним частках на кожного знаходяться житлові будинки, а саме по 1/4 у старому житловому будинку (літ. А), інша 1/2 частина у власності інших сусідів, та новий будинок Е-1. 18.10.2021 року [PERSON] прибув за адресою: [ADDRESS] й став вчиняти конфлікти й вимагати від неї та дитини, аби надали ключі від навісних замків на хвіртку та старого будинку, які нею були змінені 14.10.2021 року через те, що [PERSON] , порушуючи домовленість, став без попередження приходити за цією адресою, та вивозити спільне майно яке там знаходилося. Вказала, що повідомила [PERSON] телефоном, що у старому житловому будинку (його частині) за адресою: [ADDRESS] нею здійснюються будівельні роботи, адже там тече криша, планувалася зміна системи опалення, тому на сьогодні там перебувають будівельники, які після 18 -00 години у свій вільний від роботи час допомагають їй зробити ремонт й тому вона дозволила їм на час ремонту залишатися із ночівлею у цьому будинку й щоб він перестав приходити без дозволу за цією адресою, адже його речей там немає, але є речі інших осіб. [PERSON] подобається показувати свій авторитарний стиль поведінки, психологічно давити, тому від розпочав конфлікт з метою залякування та, намагаючись вводити свої порядки у їх з дитиною житті. Зазначила, що повідомила [PERSON] , що їй із сином відомо про його спільне життя з іншою жінкою й просила залишити їх у спокої. Це його розлютило й він схопив силоміць її за руку та став із силою щемити та силою штовхати в бік, щоб вона вдарилась головою об стінку будівлі, чим спричинив їй тілесні ушкодження, що підтверджується висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи № 1128-2021 від 18.10.2021 р., фотографіями тілесних ушкоджень. Вони з сином пішли до її матері, однак [PERSON] не припиняє дії для того, щоб продовжувати вчиняти насильство відносно них. Він у телефонних розмовах став погрожувати розправою, якщо вони не повернуться до будинку й не нададуть ключі. Крім того, він став погрожувати, що вчинить дії для того, щоб відключити будинок від електропостачання та від водопостачання, адже центрального водопостачання у будинку немає, а є скважина, з якої качається вода. Тобто він погрожує вчинити насильницькі дії економічного характеру задля неможливості як здійснення будівельних робіт у будинку, так й проживання у ньому. Наразі вона заблокувала дзвінки [PERSON] у мобільному телефоні та вони з дитиною переховуються від нього у невідомому йому місці. Однак, він розшукує їх, постійно телефонує їй, її матері, яка також перелякана адже живе одна й чула його погрози в бік своєї доньки. Погрози [PERSON] є реальними. Після події від 17.10.2021 року та отримання висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 1128-2021 від 18.10.2021 року звернулася з заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] зазначаючи адресу мого фактичного місця перебування на той час (адже я до цього часу побоююсь. Особи, які наразі здійснюють відновлювальні будівельні роботи у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] повідомляють її телефоном про те, що [PERSON] регулярно навідується за цією адресою, веде себе неадекватно, постійно цікавиться її перебуванням за цією адресою, повідомляє, що буде відключати електропостачання у будинку й буде відключати систему водопостачання ніби-то тому, що буде холодна температура повітря на вулиці й він хоче не допустити розриву труб у системі водопостачання. [PERSON] самовільно змінив замки на дверях нового житлового будинку Е-1 за адресою [ADDRESS] , чим перешкоджає їй та сину до допуску до системи електропостачання та водовідведення у будинку, який належить їй на праві власності. Крім цього із середини нового будинку літ. Е за адресою: [ADDRESS] [PERSON] розмістив плакати із інформацією про те, що вважає, що у цьому будинку й будинок вцілому не є власністю [PERSON] , й зазначив, що цей будинок знаходиться під його особистим захистом як адвоката, де він зазначив свій професійний номер мобільного телефону, зазначений в реєстрі адвокатів України як його контактний. Зазначені вище дії [PERSON] свідчать про вже здійснені ним факти домашнього насильства, а також про те, що він буде продовжувати переслідувати її та дитину й намагатися вчиняти дії насильницького характеру (фізичні, психологічні, економічні). Вона побоюється агресивної та непередбачуваної для неї поведінки [PERSON] й того, що до неї з його боку можуть бути вчинені нові спроби залякування, образ й тілесних ушкоджень. Це вимагає здійснення негайних дій для захисту прав у вигляді обмеження [PERSON] у спілкуванні з заявником та її сином як очно так й за телефоном, обмеження у праві доступу до оселі де вони з сином зареєстровані та періодично перебувають, адже слідкують за ремонтом у будинку, у погребі зберігаються продукти харчування на зимовий період, в будівлі їх з сином речі. Речі, які належали виключно [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відсутні. [PERSON] має приватне житло, де зареєстрований та здійснює незалежну адвокатську діяльність, за місцем реєстрації та у місцях перебування заявника немає жодних речей, які б належали [PERSON] . Просила задовольнити заяву. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.10.2019 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заінтересована особи [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином, надав суду заяву в якій просив відкласти розгляд справи. Враховуючи положення абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, а саме, що Неявка належним\~чином повідомлених\~заінтересованих осіб\~не перешкоджає\~розгляду справи\~про видачу\~обмежувального припису, а також враховуючи строк розгляду заяви про видачу обмежувального припису, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності належним чином повідомленої заінтересованої особи [PERSON] . Заявник, законний представник неповнолітнього [PERSON] [PERSON] , в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві про видачу обмежувального припису, просила вимоги задовольнити. При цьому вказала, що до правоохоронних органів з приводу дій [PERSON] не зверталась. Зазначила, що [PERSON] постійно проявляє стосовно неї агресію, психологічний тиск, телефонуючи, погрожує, тому вона його побоюється. Вказала, що [PERSON] застосував до неї фізичне насильство 17.10.2021 року на очах у неповнолітнього сина. Неповнолітній заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги заяви про видачу обмежувального припису, при цьому вказав, що [INFO] батько [PERSON] схопив матір [PERSON] за руку та бив її об стіну, а він намагався розійняти батьків. Вказав, що не мешкають разом із батьком. Батько дзвонить, агресивно розмовляє. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали заяви про видачу обмежувального припису, дійшов наступного висновку. Так, відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон). Статтею 1 Закону визначено значення термінів, які вживаються в законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені правила Закону, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Згідно висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року по справі № 756/2072/18 - Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , заявники обґрунтовували заявлені вимоги тим, що останній застосовував фізичне насильство до [PERSON] продовжує вчиняти до [PERSON] насильницькі дії, систематично погрожує, принижує та ображає нецензурною лайкою, проявляє агресію до [PERSON] та [PERSON] , здійснює переслідування, втручається в особисте життя заявника [PERSON] , обмежив у фінансових витратах [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження фактів, викладених у заяві та письмових пояснень до заяви, заявники посилаються на те, що факт побиття заявника [PERSON] підтверджується Висновком фахівця з питань судової-медичної експертизи № 1128-2021 від 18.10.2021 року, згідно якого у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження синці на тулубі та лівій верхній кінцівці. Ці ушкодження утворились від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар або удар-стиснення та могли бути отримані з а1 добу до момент огляду, окрім синців на тулубі , строк утворення яких від 3 до 5 діб. За степенем тяжкості: синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів та відноситься до категорії Легких тілесних ушкоджень. В форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складеної [PERSON] , остання визначила, що заявник із кривдником є колишніми чоловіком та жінкою. Кривдник душив постраждалу особу, схильний до сильних та/або постійних ревнощів та контролює більшу частину повсякденного життя [PERSON] , залякував, переслідував та погрожував [PERSON] та їх спільному сину. [PERSON] також вказала у формі оцінки ризиків, що поведінка [PERSON] вплинула на безпеку її та їх спільного сина. Кривдник має фінансові проблеми. [PERSON] та [PERSON] мають економічну залежність від [PERSON] . Крім того, [PERSON] зазначила, що кривдник виганяв її та дитину з місця проживання. Вказала, що є й інші підстави, що змушують її турбуватись про свою безпеку, а саме агресивні дії, пов`язані з можливими побоями, психологічний тиск, економічне насильство над дитиною. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно пункту 9 частини 1 статті 1 Закону, оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до роз`яснень, наведених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Таким чином, враховуючи, що суду не надано належних, достатніх та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою [PERSON] стосовно заявника [PERSON] та неповнолітнього заявника [PERSON] , настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для видачі обмежувального припису.

Outcome: dismissed