Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 14 серпня 2016 року між нею та [PERSON] укладено договір купівлі продажу житлового будинку з спорудами, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Зборівський район, с. Розгадів, вул. Бережанська, 54 та двох земельних ділянок, для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га. та для ведення особистого селянського господарства площею 0,36 га. За придбане майно сплатила кошти визначені договором в розмірі 257385,94 грн., що підтверджується додатком № 1 до договору - Актом прийому передачі від 14 серпня 2016 року. Факт одержання відповідачем коштів підтверджується розпискою про отримання грошових коштів від 14 серпня 2016 року. Майно їй передано у користування. Проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав , про що подав відповідну заяву. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 14 серпня 2016 року позивачка придбала майно, житловий будинку з спорудами, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Зборівський район, с. Розгадів, вул. Бережанська, 54 та земельні ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га., кадастровий номер 6122688500020010049 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,36 га., кадастровий номер 6122688500020010050, які розташовані на території Розгадівської сільської ради, згідно державних актів на землю серії ЯЛ № 926825 та ЯЛ № 926826. [PERSON] сплачено визначену договором суму коштів і майно їй передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на будинковолодіння та земельні ділянки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved