Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення із [PERSON] боргу за договором позики в сумі 26187 грн. посилаючись на те, що 21.09.2015 року надала відповідачу кошти в сумі 26187 грн., які відповідач зобов'язувалась повернути до 15.10.2015 року, що підтверджується розпискою відповідача, але станом на 23.03.2016 року відповідачем кошти не повернуто. На неодноразові звернення до відповідача з проханням повернути суму боргу відповідач не реагує та бог не повертає. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав до суду заяву про проведення судового засідання 17.08.2016 року без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вказавши, що борг станом на 16.08.2016 року відповідачем не повернуто. Не заперечив щодо винесення заочного рішення (а.с.41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином (а.с. 16, 39, 40). Від неї до суду не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому її неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин, тому за відсутності заперечень представника позивача та у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 21 вересня 2015 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав в борг у позивача позику в сумі 26187 грн., з кінцевим терміном повернення до 15 жовтня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Укладання вищезазначеного договору позики між сторонами підтверджується розпискою відповідача від 21 вересня 2015 року, згідно якої [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 26187 грн., які зобов'язувалась повернути до 15 жовтня 2015 року (а.с. 6, 29). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.ст. 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, строк повернення боргу наступив 15 жовтня 2015 року, однак до цього часу борг відповідачем не повернуто, що підтверджується наявністю боргового документа у позивача (а.с.29). Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, тому суд прийшов до висновку про обгрунтованість та задоволення позовних вимог в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за розпискою від 21.09.2015 року у розмірі 26187 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,21 грн.

Outcome: approved