Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що вироком Хмельницького міськрайонного суду [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначено їй покарання: - за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 100 годин громадських робіт; - за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. В силу ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено [PERSON] покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 02 листопада 2015 року вище вказаний вирок залишено без змін. За вироком суду вчинення злочинів обвинуваченою відбувалось при наступних обставинах: [PERSON], перебуваючи згідно наказу № 1-К від 24.01.2012 року на посаді методиста приватного вищого навчального закладу «Університет економіки і підприємництва», в період часу з початку січня 2015 року по 05.06.2015 року, шляхом зловживання довірою студентів вищевказаного навчального закладу, отримала від них кошти нібито для оплати за навчання в університеті за другий семестр 2014-2015 навчального року та пропущені у закладі заняття, витрачаючи в подальшому одержані кошти на власні потреби за наступних обставин. Так, 27.03.2015 р., [PERSON] зателефонувала до неї та під приводом необхідності оплати навчання, скориставшись її довірою, повідомила про перерахування коштів на особистий рахунок ПАТ КБ «Приватбанку» № 5168-7420-1572-0968, на що вона погодилась і того ж дня перерахувала на даний рахунок кошти в сумі 2000 грн. В квітні 2015 року [PERSON]М поблизу овочевого ринку на «Дубово» по вул. Купріна у м. Хмельницькому під приводом необхідної оплати навчання, отримала від неї ще 2150 грн., скориставшись її довірою. В суді [PERSON] свою вину визнала повністю та показала, що дійсно вона у вказаний вище час за даних обставин отримувала від студентів Університету економіки і підприємництва, які їй довіряли, грошові кошти, нібито для оплати навчання та пропущених занять. В подальшому одержані шахрайським шляхом кошти витрачала на власний розсуд. Позивач посилається на те, що відповідач своїми протиправними діями спричинила матеріальну шкоду в сумі 4150 грн. та моральну шкоду в сумі 20000 грн., яка полягає в моральних стражданнях, які вона зазнала внаслідок протиправних дій відповідача. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в сумі 4150 грн. та моральну шкоду в сумі 20000 грн. У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1. ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно із ст. 1166 ч. 1 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 25.08.2015 р. [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначено їй покарання: - за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 100 годин громадських робіт; - за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. В силу ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено [PERSON] покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 02 листопада 2015 року вирок Хмельницького міськрайонного суду від 25.08.2015 р. залишено без змін. Судом встановлено, [PERSON], перебуваючи згідно наказу № 1-К від 24.01.2012 року на посаді методиста приватного вищого навчального закладу «Університет економіки і підприємництва», в період часу з початку січня 2015 року по 05.06.2015 року, шляхом зловживання довірою студентів вищевказаного навчального закладу, отримала від [PERSON] кошти в сумі 4150 грн. нібито для оплати за навчання в університеті за другий семестр 2014-2015 навчального року та пропущені у закладі заняття, витрачаючи в подальшому одержані кошти на власні потреби. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 4150 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо позивачів, членів їх сім'ї чи близьких родичів. Частиною 3 вказаної статті передбачено відшкодування моральної шкоди грішми. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] у частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково у сумі 400 грн., враховуючи принцип розумності та справедливості, та те, що позивач зазнала страждань, у зв'язку із вчиненням злочину відносно неї. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд приходить до висновку, що на користь держави з [PERSON] слід стягнути судовий збір за вимогу про стягнення матеріальної шкоди у сумі 551 грн. 20 коп. Позов в частині стягнення моральної шкоди заявлено з ціною 20000,00 грн. та задоволено на суму 400 грн., тобто на 2 % (400х100:20000,00). Таким чином, з відповідача у дохід держави слід стягнути судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди у сумі 11,02 грн. (551,20х2:100).

Outcome: partial