Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харьковської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про скасування наказів від 20.10.2014р., 28.10.2014р., 27.10.2015р., поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за період з 21.10.2014р. по 27.10.2014р., середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування зазначила, що з 21.10.2003р. працювала в Харківській філії ПАТ «Укртелеком», 20.10.2014р. була звільнена за власним бажанням, а 28.10.2014р. знову прийнята на роботу на підставі строкового трудового договору. 27.10.2015р. у звязку із закінченням строкового договору її звільнено. У звязку з тим що фактично вона не припиняла роботу з 21.10.по 27.10.2015р., то вважає, що продовжувала працювати на підставі безстрокового договору. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі, надали аналогічні пояснення. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що [PERSON] була звільнена у звязку з закінченням строку, на який приймалась на роботу 28.10.2014р. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі даних трудової книжки (а.с.8-13) [PERSON] 21.10.2003р. прийнята на посаду інженера з організації та нормування праці в Центр обслуговування споживачів і продажу послуг Харківської дирекції ВАТ «Укртелеком», який став Харківською філією ПАТ «Укртелеком». З 01.11.2006р. [PERSON] працювала в Харківській філії, а з 02.08.2010р. [PERSON] переведена на посаду керівника групи організації праці відділу організації, нормування та оплати праці Харківської філії ПАТ «Укртелеком». З пояснень сторін та свідків встановлено, що у жовтні 2014р. в ПАТ «Укртелеком» були масові скорочення штату, було звільнено близько 700 осіб. Всім працівникам групи організації праці, де працювала [PERSON] повідомили про можливі скорочення взязку з оптимізацією роботи підприємства. Оскільки взязку з антитерористичною операцією Луганська філія «Укртелеком» фактично припинила свою діяльність, та на Харківську філію були покладені обовязки організації господарської та адміністративної роботи в Луганській області, [PERSON] було запропоновано роботу спеціаліста відділу організації оплати праці по Луганській області строком на рік. [PERSON] 17.10.2014р. власноручно написала заяву про звільнення її з роботи за власним бажанням з 20.10.2014р. (а.с.36). 20.10.2014р. [PERSON] була звільнена за власним бажанням з посади керівника групи організації, нормування та оплати праці ЦТП, ЦМ та ЦБРЗЕЗ відділу організації, нормування та оплати праці управління філії згідно даних трудової книжки та наказу № 35-03-1391 від 20.10.2014р., з яким ознайомлена (а.с.13,19). В судовому засіданні був оглянутий оригінал наказу, де міститься підпис [PERSON], яка стверджувала, що на ньому міститься факсимільний підпис, а представник позивача вважав, що наказ підписаний іншою особою. Доказів на підтвердження посилань позивачки, що наказ вона не підписувала, [PERSON] не надала. Клопотань про проведення експертизи не надходило. 27.10.2014р. [PERSON] написала заяву про прийняття її на посаду спеціаліста відділу організації та оплати праці за строковим договором на період з 28.10.2014р. по 27.10.2015р. (а.с.39). На підставі наказу № 35-03-2001 від 28.10.2014р. позивачка прийнята на роботу у відділ організації та оплати праці Харківської філії ПАТ «Укртелеком» на посаду спеціаліста (а.с.20). Доказів посилань позивачки на не її підпис в оригіналі наказу від 28.10.2014р. суду також не надано. З пояснень позивачки та представника відповідача судом встановлено, що у [PERSON] після звільнення та прийняття на роботу на іншу посаду змінилися функціональні обовязки, оплата труда та місце роботи. Однак позивачка наполягала, що факту звільнення не було, оскільки вона після 20.10.2015р. виходила за місцем своєї роботи та виконувала обовязки керівника групи організації праці відділу організації, нормування та оплати праці Харківської філії ПАТ «Укртелеком» до початку листопада 2014р. В судове засідання позивачкою надано фотосторінки з її робочого компютеру за 21.10.2014р. (а.с.22) на підтвердження її безперервної праці у відповідача. Крім того, судом оглянуто журнал про пожежну безпеку, де містяться підписи [PERSON] за 21.10.2014 р., 22.10.2014р., 23.10.2014р., як відповідальної особи. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що бачили [PERSON] на її робочому місці з 21.10.2014р. по 27.10.2014р. Позивачка займалась архівацією справ, оскільки групу організації, нормування та оплати праці було ліквідовано зовсім. [PERSON] написала заяву про звільнення за власним бажанням, а в подальшому була прийнята на посаду спеціаліста, а інші працівники групи були звільнені за угодою сторін. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивачка була вимушена написати заяву про звільнення, тому що боялась скорочення, та дуже переживала з приводу того, що її потім взяли на роботу не на постійній основі, а на рік. Аналізуючи табель обліку використання робочого часу, згідно якого [PERSON] була відсутня на роботі з 21.10.2014р. по 27.10.2014р. (а.с.45), зарплатня не нараховувалась; дані про остаточний розрахунок (а.с.46, 38) при звільненні [PERSON], в сукупності з іншими доказами по справі (накази, дані трудової книжки, особової картки), суд дійшов висновку, що [PERSON] дійсно була звільнена з посади керівника групи організації праці відділу організації, нормування та оплати праці Харківської філії ПАТ «Укртелеком» та прийнята 28.10.2014р. на посаду спеціаліста відділу організації та оплати праці Харківської філії ПАТ «Укртелеком» строком на 1 рік. Присутність [PERSON] на робочому місці у період з 21.10.2014р. по 27.10.2014р., яка займалась в основному передачею справ до архіву в звязку з ліквідацією групи організації праці відділу, не є підставою вважати, що остання перебувала у цей час в трудових відносинах з відповідачем. 28.10.2014р. [PERSON] була прийнята на іншу посаду з іншими функціональними обовязками, іншою оплатою праці та в іншому приміщені, про що достовірно знала та не оскаржувала наказ від 28.10.2014р. протягом року. При перевірці ГУ Держпраці в Харківській області додержання Харківською філією ПАТ «Укртелеком» законодавства про працю (а.с.50-56) по питанню звільнення [PERSON] порушень не виявлено. Згідно наказу від 23.10.2015р. № 35-03-2285 [PERSON] звільнена з посади спеціаліста відділу організації та оплати праці 27.10.2015р. на підставі п.2 ст.36 КЗпП України у звязку із закінченням строку трудового договору. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про недоведеність позовних вимог позивачкою в частині незаконності її звільнення 27.10.2015р. у звязку із закінченням строку трудового договору, а також про правомірність звільнення 20.10.2014р. [PERSON] на підставі її заяви про звільнення за власним бажанням. Таким чином, відсутні підстави для скасування наказів директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком» від 20.10.2014р., 28.10.2014р., 27.10.2015р., та для поновлення [PERSON] на роботі. Також відсутні правові підстави для стягнення позивачці заробітної плати за період з 21.10.2014р. по 27.10.2014р., та середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Оскільки, судом не встановлено порушень трудових прав позивачки з боку відповідача, суд відмовляє у відшкодуванні моральної шкоди на її користь.

Outcome: dismissed