Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2007 року. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 04 листопада 2016 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, спору про місце проживання дитини не існує. Відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу, але добровільно не бажає цього робити, інший утриманців у нього не має. Вважає, що відповідач має змогу і повинен аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частки всіх доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У звязку з чим просить суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], РНОКПП: [NUMBER], на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача адвокат [PERSON], яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги та Ордеру до нього серії АА № 110406 від 14 червня 2018 року у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 04 листопада 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у Калінінському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції, було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишилось без змін (а.с.3). Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-НО № 615788 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 21 листопада 2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.2) Дитина мешкає разом з позивачем, що підтверджується [PERSON] № 180 від 13 квітня 2018 року про те, що [PERSON] фактично мешкає зі своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з червня 2014 року і по теперішній час. (а.с.4). Відповідно до положень ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обовязку утримувати сина, а тому з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка має право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів з [PERSON]. Приймаючи до уваги вік дитини та її потреби, матеріальне становище відповідача, який інших утриманців не має, будь-яких доказів щодо незадовільного стану здоровя стороною відповідача не представлено, суд визначає розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - 1/4 частину від заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, до досягнення сином повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, в звязку з чим суд стягує аліменти з відповідача з 14 червня 2018 року.

Outcome: approved