Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, стверджуючи, що 20.11.1988 року сторони уклали шлюб. 14.07.2011 року Біляївським районним судом Одеської області був вданий виконавчий лист №2-1224/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 400 грн. з усіх видів заробітку. Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.11.2014 року до 25.01.2015 року у розмірі 9935,7 грн. Позивачка у судове засідання не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був сповіщений про день час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 16). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 1988 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-БМ №423038 (а.с.8). Біляївським районним судом Одеської області був виданий виконавчий лист №2-1224/2011 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 400 грн. з усіх видів заробітку. Постановою серії ВП №27777357 від 25.03.2015 року державним виконавцем виконавчий лист №2-1224/2011, виданий 14.07.2011 року Біляївським районним судом Одеської області було повернуто [PERSON] (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 25.03.2015 року, у період з 01.11.2014 року і до 25.01.2015 року заборгованість за несплату аліментів становить 9935,7 грн (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 35167,73 гривень та заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.11.2014 року до 25.01.2015 року у сумі 9935,7 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України та підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved