Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 лютого 2006 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Центральній, 24 у с. Звірів Ківерцівського району Волинської області. Ще за життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами заповіла внуку [PERSON], чоловіку позивача, який вступив у фактичне володіння спадковим майном, тобто фактично прийняв спадщину, однак належним чином не оформив своїх спадкових прав, так як помер 29 вересня 2008 року. Спадкоємцями першої черги після його смерті є дружина [PERSON], позивач по справі, та син [PERSON], відповідач по справі. Останній від прийняття спадщини після смерті батька відмовився, про що подав відповідну заяву нотаріусу. У визначений законом термін позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у с. Звірів по вул. Центральна, 24 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 29 вересня 2008 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно із поданою заявою просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, згідно з поданою заявою просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнають, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 лютого 2006 року померла [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом серії І-ЕГ № 022831 від 07.02.2006 року (а.с. 6). Згідно з довідкою Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с. 11), витягом із по господарської книги № 2 за 2006-2010 рік (а.с. 8) [PERSON] належить житловий будинок у с. Звірів по вул. Центральна, 24 Ківерцівського району Волинської області. 30 вересня 1996 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належний їй житловий будинок, що у с. Звірів по вул. Центральній, 24 Ківерцівського району Волинської області заповіла внукові [PERSON] (а.с. 7). Останній прийняв спадщину фактично, однак не оформив належним чином своїх спадкових прав (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. [PERSON] помер 29 вересня 2008 року, що стверджується відповідним свідоцтвом (повторним) серії І-ЕГ № 182154 від 28.01.2016 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] спадкодавцю [PERSON] являється дружиною (а.с. 10), а відповідач [PERSON] сином, тобто відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Позивач зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця (а.с. 14). Відповідач від прийняття спадщини після смерті батька відмовився. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в с. Звірів по вулиці Центральній, 24 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 29 вересня 2008 року.

Outcome: approved