Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом у якому вказала, що згідно відомостей трудової книжки, з 04.05.2012 року вона прийнята на посаду паспортистки в Житлово - будівельному кооперативі 249 «Дніпроспецсталь - 16», що відповідно було оформлено наказом про прийом на роботу № 7 від 04.05.2012 року. 31.03.2017 року особисто звернулася до голови правління ЖБК 249 «Дніпроспецсталь - 16» Гриценка Є .В. та виконавчого директора Хорунжої Л.В. із заявою, в якій просила звільнити мене з займаної посади за згодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України. 31.03.2017 року під час особистої зустрічі із керівником ЖБК 249 «Дніпроспецсталь - 16» та виконавчим директором, останні відмовилися внести запис до трудової книжки про звільнення, відклавши ці дії на 03.04.2017 року. 03.04.2017 року ті ж самі особи, знову відмовилися зробити відповідний запис про звільнення, мотивуючи свою відмову тим, що нібито від неї членам правління не були передані документи, які зазначені в акті прийому - передачі документації ЖБК 249 «Дніпроспецсталь - 16» від 28.03.2017 року, а відтак доколи вони не будуть передані, жодного запису в трудовій книжці зроблено не буде. На займаній посаді паспортистки в ЖБК 249 «Дніпроспецсталь - 16» вона жодних актів прийому - передачі документів за час своєї роботи не підписувала, відповідальним зберігачем також не була. Також нею самостійно вживались заходи, щодо спонукання керівників ЖБК 249 «Дніпроспецсталь - 16» здійснити запис про звільнення в трудовій книжці. Відтак, 11.04.2017 року на ім`я виконавчого директора та голови правління ЖБК 249 «Дніпроспецсталь - 16» направила цінним листом заяви про звільнення, які були отримані особисто адресатами 19.04.2107 року та 15.04.2017 року відповідно, проте на момент звернення з позовом жодної відповіді чи дії з боку правління кооперативу здійснено не було. Незаконні дії з боку правління та керівника ЖБК 249 «Дніпроспецсталь - 16» крім тотального порушення вимог законодавства щодо звільнення працівника з роботи, унеможливлюють подальше звернення до Державної служби зайнятості України, отримання виплат по безробіттю та подальше прийняття на нову роботу. Також, із форми ОК - 5 виданої Правобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя від 17.05.2017 року вбачається, що страхові внески відносно неї останній раз сплачувалися в березні 2017 року, а відповідно до відомостей про суми сплачених доходів № 63987 від 06.06.2017 року, наданих з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України датою звільнення з роботи є 31.03.2017 року. З цього вбачається, що попри те, що з 31.03.2017 року позивачка в контролюючих органах значиться знятою з обліку, відповідний запис до трудової книжки безпідставно залишається не внесеним вже майже шість місяців, трудова книжка незаконно утримується відповідачем. Просить суд зобов`язати Житлово - будівельний кооператив № 249 «Дніпроспецсталь - 16», видати оформлену відповідно до вимог чинного законодавства трудову книжку із записом про звільнення; стягнути з Житлово - будівельного кооперативу № 249 «Дніпроспецсталь - 16», середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 3167,28 грн., судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2017 року відкрито провадження по справі. 27.11.2017 року до суду від відповідача надійшли заперечення на позов у який вказано, що ЖБК № 249«Дніпроспецсталь -16» вважає позовні вимоги такими, які не відповідають вимогам діючого законодавства, а тому не можуть підлягати задоволенню. Посилання позивачки на те, що з 04.05.2012р. та по 31.03.2017р. вона знаходилась в трудових відносинах із ЖБК № 249 «Дніпроспецсталь-16» спростовуються Актом перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю №08-09-033410055. В Акті перевірки, яка провадилась протягом часу: з 08.08.2017p. пo 09.08.2017р. за заявою самої позивачки, вказано, що в результаті проведеної перевірки не підтверджено наявності трудових відносин між заявницею [PERSON] та ЖБК № 249 «Дніпроспецсталь-16» Твердження позивачки про наявність наших з нею трудових відносин, з 04.05.2012р. та по 31.03.2017р., які були, нібито, укладені у відповідності до закону, спростовуються залученими позивачкою матеріалами Пенсійного фонду про індивідуальні відомості про застраховану особу, де зазначені всі дані облікової картки позивачки. Згідно пенсійної облікової картки [PERSON] вбачається, що починаючи з 2004 року і по березень 2017 р. Одночасно в пенсійний фонд надходили страхові внески від різних установ, в тому числі і від ЖБК № 249 «Дніпроспецсталь- 16». Наведене свідчить про те, що [PERSON] не могла бути постійним працівником в ЖБК 249 «Дніпроспецсталь», протягом вказаного нею часу, так як в цей період провадилось її страхування за іншим місцем роботи. В відомостях Пенсійний фонд вказав, що за звітний період, починаючи з 2003 року і по грудень 2010 рік. із відповідного заробітку [PERSON] , провадились страхувальником - ВАТ « МОТОР СІЧ» перерахування страхових внесків для нарахування пенсії. Наведене свідчить про наявність трудових відносин, в зазначений період, з іншим страхувальником, який провадив відрахування страхових внесків для нарахування пенсії [PERSON] . Одночасно в цей же період, починаючи з 2004 року, та по березень 2017 р. стали надходити страхові внески [PERSON] , для нарахування пенсії і від ЖБК № 249 «Дніпроспецсталь -16» та від інших страхувальників, таких як: АТБ МАРКЕТ ТОВ, КП ВРЕЖО-8 та від інших страхувальників. Починаючи з 2011 р. та по травень 2012 р., згідно даних Пенсійного фонду, в стаж для нарахування пенсії без сплати страхових внесків, був включений період знаходження позивачки в Центрі зайнятості. Одночасно, в цей же період: з 2011 р. та по травень 2012 р., провадились і перерахування страхових внесків позивачки, страхувальником КП ВРЕЖО №8 та ЖБК № 249 «Дніпроспецсталь -16». Позивачка, знаходячись з 2011 р. по 2012р. на обліку в Центрі зайнятості, одночасно отримувала і заробітну плату в ЖБК №249 «Дніпроспецсталь-16», звідки перераховувались страхові внески, починаючи з 2004року. Згідно даних Пенсійного фонду вбачається, що протягом відповідного часу: з 01.06.2011 року і по 01.05.2012 рік в пенсійний фонд для нарахування [PERSON] пенсії перестали надходити страхові внески як від КП ВРЕЖО №8, так і від ЖБК № 249 «Дніпроспецсталь -16», що свідчить про відсутність трудових відносин вищезазначених страхувальників з позивачкою. В 2013 році, протягом довгого часу, ЖБК № 249 «Дніпроспецсталь-16» також не перераховував страхові внески [PERSON] , що свідчить про відсутність трудових відносин відповідача з позивачкою. Вищенаведене свідчить про те, що позивачка разом зі своєю матір`ю - [PERSON] , яка до березня 2017 р. займала посаду Голови ЖБК, незаконно стала нараховувати собі заробітну плату як паспортисту з 2004 року і по березень 2017 рік та перераховувати страхові внески в Пенсійний фонд для нарахування пенсії. Вищенаведене спростовує твердження позивачки про наявність трудових відносин з 04.05.2012р., та спростовує її посилання на ксерокопію Наказу №7 від 04.05.2012р., про наявність якого відповідачу стало відомо лиш тепер. Відповідач вважає Наказ №7 від 04.05.2012р. нікчемним, так як він не породжує відповідних трудових правовідносин, оформлення яких потребує законодавчого врегулювання. Наказ №7 від 04.05.2012р. протирічить вимогам закону, Статуту ЖБК та матеріалам, які надані Пенсійним фондом, та які свідчать про те, що позивачка фактично не виконувала функції паспортиста і на посаду паспортиста її ЖБК № 249 «Дніпроспецсталь -16» не приймав в установленому законом порядку. Відповідачка ніколи, у відповідності до вимог закону, не була оформлена як паспортист ЖБК так як відсутня сама заява позивачки про прийняття її на роботу в якості паспортиста; відсутній оригінал Наказу № 7 від 04.05.2012р. про прийняття позивачки на посаду паспортиста ЖБК; відсутнє рішення загальних зборів про необхідність залучення до роботи в ЖБК штатної одиниці паспортиста; відсутній протокол загальних зборів чи правління ЖБК про затвердження прийняття на роботу паспортиста в ЖБК. В ЖБК № 249 «Дніпроспецсталь-16» відсутня трудова книжка позивачки [PERSON] , оригінал якої до даного часу позивачка відмовляється надати правлінню ЖБК, надавши лиш сумнівну ксерокопію одного листка, невідомо звідки вирваного та незрозуміло, що в ньому зазначено і навіщо поставлені дві незрозумілі печатки , які самі по собі, нічого не посвідчують. Також п. 3.7 Статуту ЖБК 249 «Дніпроспецсталь -16», який діяв на час, вказаних позивачкою, спірних правовідносин, зазначає: «До складу правління і ревізійної комісії не можуть одночасно входити особи, які перебувають поміж собою у близькій спорідненості чи свояцтві. Члени правління і ревізійної комісії, а також особи, перебуваючи в близькій спорідненості чи свояцтві, не можуть займати оплачувані посади у цьому кооперативу». Мати позивачки - [PERSON] , яка протягом часу спірних правовідносин ( 04.05.2012р.-31.03.2017р.) займала посаду Голови ЖБК, нараховувала своїй дочці - [PERSON] заробітну плату і відрахування, за рахунок коштів членів ЖБК, в пенсійний фонд. Вважає що, у відповідності до норм діючого законодавства, позивачка ніколи не виконували функцію паспортиста, та належним чином не була прийнята на цю роботу, що свідчить про відсутність з нею трудових відносин. 27.02.2108 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив у якій вказано, що довідкою № 4 обстеження з контролю за своєчасною і не нижче визначеного мінімального розміру оплати праці від 10.02.2014 року, виданого Управлінням праці та соц. захисту населення по Хортицькому району, підтверджується той факт, що позивачка перебувала у трудових відносинах з ЖБК, а саме на посаді паспортистки, так як в цій довідці зазначається, що саме в її присутності було проведено дане обстеження. Також, з довідки № 4 обстеження підприємства щодо виконання зобов`язань колективного договору від 10.02.2014 року, підтверджується що всі робітники (6 осіб) оформлені належним чином; записи до трудових книжок працівників внесені на підставі наказів про прийом на роботу. Відповідно до довідки № 4 обстеження виконання вимог Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно - правових актів з охорони праці від 10.02.2014 року, було встановлено, що «Журнал проведення вступного інструктажу з питань охорони граці не відповідає вимогам Типового положення. Інструктажі проводяться несвоєчасно наказ про призначення на роботу [PERSON] від 04.05.2012 року, а інструктаж зроведено 01.01.2013 року). Направлення № 572 від 21.12.2012 року, виданого Правобережним районним центром зайнятості про перевірку факту перебування у трудових відносинах [PERSON] з ЖБК та Акт перевірки № 195 Розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» 24.12.2012 року, яким встановлено, що « [PERSON] прийнята на підприємство Житлово - будівельний кооператив № 249 «Дніпроспецсталь - 16» паспортистом з 04.05.2012 року, згідно наказу № 7». 10.04.2018 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до яких просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.03.2017 року по 10.04.2018 року у розмірі 6510,52 грн., в іншій частині позовні вимоги залишити без змін. 04.07.2018 року від позивача надійшла заява про збільшення та уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить викласти 1-й пункт позовних вимог Позивача наступним чином: Зобов`язати уповноваженні особи Житлово - будівельного кооперативу № 249 «Дніпроспецсталь - 16», видати [PERSON] оформлену відповідно до вимог чинного законодавства трудову книжку з записом про звільнення від 19.04.2017р.; Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2018 року ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 23.07.2018 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому окрім іншого вказано, що як вбачається з копії сторінки трудової книжки, на яку також посилається позивач, трудова книжка містить печатку підприємства, яка, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, ставиться при звільненні з підприємства, з чого можна зробити висновок, що вона звільнялася з підприємства та можливо, знов працювала на підприємстві вже не за основним місцем роботи. Зазначені висновки також можна зробити з аналізу Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), наданих позивачці Пенсійним фондом України, з яких вбачається, що позивачка отримувала незначну заробітну плату, тобто працювала не на повну ставку. Запис у трудовій книжці не містить посилання на роботу за сумісництвом та напевно цього стверджувати неможна, оскільки, як неодноразово зазначає відповідач, документи, які б підтверджували факти прийняття працівників на роботу, штатний розклад, з якого б вбачався розмір заробітної плати працівників, колишнім керівництвом не передавалися. До відповіді на відзив позивачем надані копії документів, на які вона посилається, як на підтвердження своїх позовних вимог, які на думку відповідача, не можуть бути прийняті як докази по справі, оскільки не відповідають вимогам закону: В порушення вимог Закону, позивачем не засвідчені особистим підписом копії долучених документів, та не міститься посилання на наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. При цьому, посилання позивача на Довідки №4 видані 10.02.214 року Управлінням праці та соціального захисту населення по Хортицькому району, на які позивач також акцентує увагу суду, також не можуть бути прийняті у якості доказів по справі, з тієї причини, що вони не підтверджують факт знаходження трудової книжки позивача у відповідача. Більш того, Актом перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 08-09-03341 0055 від 08.08.2017р., який долучений відповідачем до матеріалів справи, не підтверджено наявності трудових відносин між [PERSON] та ЖБК № 249 «Дніпропецсталь-16». В Акті приймання-передачі документації від 28 березня 2017р. від попереднього керівництва, зазначено, що накази про прийоми на роботу та про звільнення, штатні розклади по підприємству, трудові книжки працівників не передавалися та знаходяться на руках у їх власників. Факт знаходження трудової книжки саме на руках у позивачки також підтверджується листом від 11 квітня 2017р., який направлявся позивачкою на ім`я голови правління, у якому зазначено (пряма мова, мовою оригіналу, абзац 3): «Запись в трудовые книжки, которые вам предоставили [PERSON] и [PERSON] , вы не сделали 31 марта 2017 года в присутствии жильцов дома в подвале. Предложили перенести эти действия на понедельник 03 апреля 2017года». Тобто при переданні документації 28.03.2017р. колишній голова ЖБК 249 не передав і трудові книжки працівників, ані книгу обліку руху трудових книжок. Вважаємо, що факт передання трудової книжки може бути підтверджений лише документами - Актом приймання-передачі, і не підлягає доказуванню шляхом показань свідків. 17.10.2018 року від позивача надійшла заява про врегулювання спору за участю судді. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2019 року припинено врегулювання спору за участю судді. 15.01.2019 року автоматизованою системою документообігу суду справа передана судді Кучерук І.Г. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2019 року по справі призначено підготовче судове засідання. 19.03.2019 року до суду від позивачки надійшла заява про збільшення та уточнення позовних вимог, у яких просить: Зобов`язати уповноваженні особи Житлово - будівельного кооперативу № 249 «Дніпроспецсталь - 16», видати оформлену відповідно до вимог чинного законодавства трудову книжку з записом про звільнення від 19.04.2017р.; Стягнути з Житлово - будівельного кооперативу № 249 «Дніпроспецсталь - 16», середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.03.2017 року по 31.03.2019 року у розмірі 23522,64 грн. Стягнути з Житлово - будівельного кооперативу № 249 «Дніпроспецсталь - 16», моральну шкоду в 10000 грн. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2019 року закрито підготовче провадження по справі. 30.10.2019 року до суду від представника позивачки надійшла відповідь на відзив. 05.12.2019 року від позивачки надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.04.2017 року по 31.12.2019 року у розмірі 103768 грн.91 коп. 02.03.2020 року від позивачки надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій просить суд прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог в частині уточнення позовних вимог, що стосується внесення запису до трудової книжки про звільнення, зазначивши підставу - за п. 1 ст 36 КЗпП. 02.11.2020 року від позивачки надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.04.2017 року по 31.10.2020 року у розмірі 135214 грн.03 коп. Остаточні позовні вимоги позивачки [PERSON] мають вигляд: Зобов`язати Житлово-будівельний кооператив №249 «Дніпроспецсталь-16», код ЄДРПОУ 20525727, видати [PERSON] оформлену відповідно до вимог чинного законодавства трудову книжку із записом про звільнення за п. 1 ст.36 КЗпП, з 19.04.2017 року; Стягнути з Житлово - будівельного кооперативу № 249 «Дніпроспецсталь-16», код ЄДРПОУ 20525727 на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.04.2017 року по 31.10.2020 року, відповідно до розрахунку, у розмірі 135214 грн.03 коп. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу №249 «Дніпроспецсталь-16», код ЄДРПОУ 20525727, користь [PERSON] моральну шкоду у сумі 10000 грн. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу №249 «Дніпроспецсталь-16», код ЄДРПОУ 20525727, користь [PERSON] судові витрати, що підтверджено квитанціями. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити з мотивів викладених у позові. Також пояснила, що вона працювала паспортистом з 2003 року по 2011 року за трудовою угодою, з квітня 2011 року по квітень 2012 року не працювала, 04.05.2012 року прийнята на посаду паспортиста ЖБК, де працювала до 2017 року. 15 березня 2017 року головою правління стала Гриценко С.В. , 28 березня 2017 року вони на зборах внесли зміни до статуту ЖБК. 28 березня 2017 року вона подала заяву про звільнення, 31 березня 2017 року на зборах членів ЖБК вона передала трудову книжку для внесення відомостей про звільнення., Гриценко С.В. відмовилася ставити дату звільнення, матері стало погано, залишила трудову книжку та повела матір додому. Після цього неодноразово зверталася із заявами про звільнення, але результатів не було. До теперішнього часу Гриценко С.В. трудову книжку не віддає. На той час був штатний розпис та посада паспортиста, сплачувалися податки до Пенсійного фонду та податкової, оклад був 3200 гривень. Її матір, як колишній голова правління, передала документи 15.03.2017 року, акту передачі не підписувала. Також були посадові обов`язки, до яких входили: прописка, виписка, віднести документи до паспортного столу та державної міграційної служби, також була відповідальна за теплове господарство. Висновок держпраці не оскаржувала. Наказ про прийняття на роботу є в печатному вигляді. У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечував, вказав на відсутність доказів укладення трудового договору між ЖБК і [PERSON] , зокрема штатного розпису, посадової інструкції. Пояснив, що виплати з фондів ЖБК на користь позивачки були здійснені головою правління ЖБК [PERSON] , тобто рідною матір`ю позивачки, у той час як сама [PERSON] трудових обов`язків не виконувала. Також пояснив, що ЖБК взагалі не мав потреби у введенні посади паспортиста, оскільки налічує лише 72 квартири. Крім того, з січня 2013 року законодавчо ліквідовані повноваження паспортистів житлово-експлуатаційних організацій, їх функції передано органам реєстрації фізичних осіб. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в будинку мешкає з 1979 року, вона є дружиною члену кооперативу, приймала участь у зборах. [PERSON] працювала у кооперативі 14 років, була оформлена паспортистом. В березні 2017 року були збори з приводу передачі документів, склали акт, передачу трудової книги не бачила, її не було, про це було вказано у акті. Трудова книжка була у [PERSON] , яку вона нікому не давала та не передавала. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона на даний час працює секретарем правління ЖБК. До березня 2017 року [PERSON] значилася на посаді паспортиста ЖБК, але тільки значилася. В січні 2017 року були збори, на яких вирішили поміняти правління, та в березні 2017 року були передані документи, але наказів та трудових книжок не було, штатний розпис також не затверджувався. Наказ про прийом на посаду паспортиста з 2003 року відсутній, паспортист не потрібен був. Всю звітність на той момент складала [PERSON] . У судовому засіданні свідок Гриценко С.В. пояснила, що на даний час вона працює головою правління ЖБК. У січні 2017 року, відбулись загальні збори членів ЖБК, на якому було переобрано нове правління. [PERSON] у 2017 році заявила про виклик комісії з трудових спорів, була перевірка, перевіряли документи, рішенням комісії встановлено, що [PERSON] не перебувала в трудових відносинах з ЖБК. З 2012 року посада паспортиста скасована, у штатному розписі відсутня посада паспортиста. Журнал ведення трудових книжок, книга наказів, відомості, облік робочого часу, не передавалися новому правлінню. Затвердження штатного розпису на загальних зборах, до 2017 року не відбувалось. Копію наказу про прийняття [PERSON] на роботу, отримали лише з позовною заявою. Звіт що [PERSON] була працевлаштована, вона як голова ЖБК, ні куди не подавала. На виконання ухвали суду, бухгалтер надала довідку про заробітну плату [PERSON] за останні три місяці на посаді паспортиста згідно відомостей, які їй незаконно виплачували. [PERSON] була записана паспортистом з 2003 року, та за вимогою податкової інспекції надавали довідку що вона звільнена, бо без такого документу не могли почати роботу, бо контролюючі органи не приймали звіт. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працювала головою ЖБК в 2003 році, та в 2003 році передала всі справи [PERSON] . Родину [PERSON] знає дуже давно, ніяких порушень з їх боку не бачила. [PERSON] працювала в ЖБК паспортистом. Чи працювала [PERSON] в ЖБК за трудовою угодою вона не знає. На загальних зборах [PERSON] члени кооперативу висловили невдоволення та погрожували не віддати трудову книжку. Трудова книжка знаходилася у матері [PERSON] , яка на той час працювала головою ЖБК. Трудову книжку [PERSON] принесла на загальні збори 31 березня 2017 року, та віддала її новому правлінню, для внесення записів про звільнення, але хто брав в неї цю книжку, не пам`ятає. Журнал ведення трудових книжок був. 31.03.2017 року свідок була членом ревізійної комісії, але не знає чи реєструвався протоколом факт передачі трудової книжки. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] працювала паспортистом, допомагала матері, яка на той час була головою ЖБК. [PERSON] була прийнята на посаду паспортиста, зборами кооперативу, років десять потому. Звільняли її зі скандалом наприкінці березня 2017 року. Вона просила віддати трудову книжку, але Гриценко С.В. сказала їй, що не поверне. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, вислухавши пояснення, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що рішенням Запорізької міської ради народних депутатів від 12.07.1979 року затверджено статут Житлово-будівельного кооперативу № 249 «Дніпроспецсталь-16»(т.1, а.с 209-217). Нова редакція статуту Житлово-будівельного кооперативу № 249 «Дніпроспецсталь-16», затверджена загальними зборами від 15.03.2017 року(т.1, а.с.218-229). Житлово-будівельний кооператив № 249 «Дніпроспецсталь-16» зареєстрований як юридична особа(т.1, а.с.117-122). З 2002 року по 2017 року головою правління ЖБК була [PERSON] , та позивачка [PERSON] являється її донькою. 15.03.2017 року, рішенням загальних зборів членів ЖБК № 249 «Дніпроспецсталь-16», обрано новий склад правління ЖБК(т. 1, а.с.230-234). У період з 25.03.2017 року по 28.03.2017 року, [PERSON] , новому правлінню передавалися документи ЖБК № 249 «Дніпроспецсталь-16»(т.1, а.с. 203-208). Згідно з актом виїзної перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 08-09-033410055 від 09.08.2017 року, проведеної Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, не підтверджено факту трудових відносин між [PERSON] і ЖБК, не підтверджена також і робота [PERSON] за цивільно-правовим договором(т. 1, а.с. 47-54). Як вбачається з тексту акту, виїзна перевірка проводилася органами Держпраці за заявою [PERSON] . Висновки перевірки, [PERSON] , у встановленому законом порядку оскаржені не були. Згідно з ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Позивачкою [PERSON] на підтвердження факту перебування у трудових відносинах з ЖБК надано наступні документи: ксерокопію наказу № 7 від 04.05.2012 року(т. 1, а.с. 7), ксерокопію заяви [PERSON] про звільнення (т. 1, а.с. 8), ксероз копію акту прийому-передачу документації від 28.03.2017 року (т. 1, а.с. 12). Також надано ксерокопію сторінки трудової книжки (т. 1, а.с.55). Проте копія наказу і копія сторінки трудової книжки не відповідають критеріям достовірності письмового доказу, встановленим ст. 95 ЦПК України, оскільки не засвідчені належним чином установою, якою видано наказ і зроблено записи в трудовій книжці. Представником відповідача поставлено під сумнів відповідність цих копій оригіналу. Оригінали зазначених документів позивачка [PERSON] суду не надала. За таких обставин суд не вбачає можливості вважати ці докази належними і достовірними, і за правилами ч. 6 ст. 95 ЦПК України, не бере їх до уваги. Крім того, з копії наказу вбачається, що його було видано головою правління ЖБК, якою на той час була мати позивачки [PERSON] , хоча положеннями пункту 3.7 Статуту ЖБК (який діяв у період спірних відносин) передбачено, що особи, що перебувають у близькій спорідненості з членами правління кооперативу (до яких відноситься і голова правління), не можуть займати оплачувані посади в кооперативі(т.1, а.с 209-217). Заява про звільнення [PERSON] також є ксерокопією, на якій неможливо встановити дату її написання. З наданої позивачкою копії акту прийому-передачі документації від 28.03.2017 року, підписаного [PERSON] , вбачається, що станом на 28.03.2017 року, трудові книжки були на руках у працівників, що спростовує твердження позивачки про те, що трудова книжка зберігалася в ЖБК і не була їй видана. Копія сторінки з трудової книжки (т. 1, а.с. 55) містить наступний текст: «Принята на должность паспортиста», проте не зазначено ані найменування посади, ані П.І.Б. особи, яка здійснила цей запис. З наданої ксерокопії неможливо встановити, чи зроблено її з трудової книжки саме [PERSON] . Отримані з ПФУ відомості про [PERSON] як застраховану особу (т. 1, а.с. 13-14) свідчать про те, що позивачка отримувала грошові кошти від ЖБК у 2004-2011 роках, проте доказів свого працевлаштування в ЖБК у цей період, або перебування у цивільно-правових відносинах з кооперативом [PERSON] не надала. У зазначених відомостях міститься інформація про відсутність нарахувань і виплат [PERSON] у січні 2017 року, проте позивачка не пояснила, на якій підставі було припинено виплати. Довідка від 10.02.2014 року, видана Управлінням праці та соціального захисту населення по Хортицькому району, складена на підставі вивчення первинних документів діяльності ЖБК, проте якими саме документами було підтверджено факт працевлаштування позивачки, не відомо, посилання на найменування і зміст таких документів у довідці відсутнє(т.1 а.с. 92,93). Відповідно до положень ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. За змістом п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» №301 від 27.04.1993 року, трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, у представництвах іноземних суб`єктів господарювання, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. Надана суду копія книги наказів по ЖБК від 03.04.2017 року, не містить відомостей про прийняття на роботу або звільнення [PERSON] (т. 2, а.с. 33-37). З наданої суду копії книги обліку руху трудових книжок, відомостей про трудову книжку [PERSON] , не міститься, записи ведуться з 03.04.2017 року(т. 2, а.с. 39-40). Відповідно до акту прийняття-передачі документів від 25.03.2017 року, було передано документацію з ведення господарської діяльності ЖБК(т. 1, а.с. 61-64). Серед документів зазначено технічну документацію на окремі квартири і комунікації, договори, довідки про взяття ЖБК на облік у контролюючих органах, інші документи поточної діяльності кооперативу. У № 33 у переліку зазначено про передачу штатного розпису кооперативу, який діяв в період з 01.03.2011 року по 31.12.2014 року. З наданих сторонами документів встановити, який штатний розпис діяв, ким і коли він затверджений, неможливо. Також, з акту вбачається, що первинних документів, які б стосувалися взаємовідносин ЖБК з найманими працівниками, у тому числі трудових книжок, відомостей про їх облік, наказів голови правління про прийняття на роботу, та про звільнення з роботи, штатні розписи за період з 2015 року - не передавалося. З листування ЖБК з ВГІРФО, зокрема надання зразків печатки і підписів, видно, що воно мало місце 01.09.2009 року, тобто не може стосуватися періоду постійного працевлаштування позивачки, про який вона зазначила у позові, а саме травень 2012 року (т. 1, а.с.173). Роздруківка звіту з ЄСВ за березень 2017 року(т. 2, а.с. 38), довідка про особу як платника ЄСВ за січень-березень 2017 року(т. 1, а.с. 16), відомості про нарахування заробітної плати, матеріали листування з ЖБК, суд не вважає доказами укладення трудового договору. Штатний розпис - це документ, що встановлює для даного підприємства, установи, організації структуру, штати і посадові оклади працівників. Штатний розпис містить назви посад, чисельність персоналу та оклади за кожною посадою. Прийняття, затвердження керівником підприємства штатного розпису проводиться шляхом видання спеціального локального нормативного акта (наказу), що визначатиме кількість працівників кожної професії з розподілом штатних одиниць за структурними підрозділами підприємства. Наказ, яким буде затверджено штатний розпис, оформлюється з дотриманням усіх вимог до організаційно-розпорядчої документації відповідно до Національного стандарту України Відповідні документи також повинні мати всі необхідні реквізити, зокрема: найменування організації, назву виду документа, дату, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту документа, текст документа, підпис тощо. Питання, пов`язані з обліком штатних працівників, як у 2012 році, регулюються наказом Держкомстату від 28.09.2005 р. № 286, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.11.2005 р. за № 1442/11722 «Про затвердження Інструкції зі статистики кількості працівників», дія якого поширюється на всіх юридичних осіб, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, а також на фізичних осіб - підприємців, що використовують найману працю. Позивачкою не надано документів (наказів, штатного розпису, інструкцій), які б відповідали переліченим нормам і могли б вважатися достовірним доказом їх видання і оформлення у встановленому порядку. Не надано також і доказів перебування таких документів у інших осіб, у тому числі у новообраного керівництва ЖБК, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, такі документи взагалі не передавалися. За відсутності будь-якого документального підтвердження факту прийняття [PERSON] на постійну оплачувану посаду, передбачену штатним розкладом, відсутність наказу про прийняття на роботу, будь-яких інших документів, які б підтверджували виконання позивачкою функцій, передбачених трудовим договором, сам по собі факт здійснення на її користь певних грошових виплат від ЖБК, не є і не може бути доказом укладення трудового договору на конкретних умовах, включаючи умову про розмір заробітної плати. Суд також враховує пояснення свідків, у тому числі опитаних за клопотанням позивачки, жоден з яких не навів конкретного факту виконання [PERSON] обов`язків паспортиста починаючи з травня 2012 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що отримання [PERSON] від ЖБК грошових коштів не можна вважати достатнім і достовірним доказом перебування сторін саме у трудових правовідносинах, обумовлених трудовим договором, укладеним на невизначений строк. Позовних вимог щодо встановлення факту знаходження у трудових відносинах, позивачкою не висувалось. Доводи позивачки щодо відсутності у голови правління ЖБК Гриценко С.В. повноважень на її звільнення суд до уваги не приймає, оскільки це твердження спростовується установчими і реєстраційними документами ЖБК, а також прямо суперечить власним поясненням позивачки, яка, за текстом позовної заяви, вимагала внесення запису у трудову книжку саме від Гриценко С.В. як керівника юридичної особи. Позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди, спричиненої порушенням трудових прав, є похідними від позовних вимог про видачу трудової книжки і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому підстав для їх задоволення немає.

Outcome: dismissed