Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08.10.1992 року у виконкомі Копаченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. В позовній заяві зазначила, що від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], яка досягла повноліття. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач за останній час спільного проживання зловживає спиртними напитками, вчиняє безпідставні сварки, веде розгульний спосіб життя. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», кошти за розірвання шлюбу покласти на відповідача, її від сплати звільнити. В судове засідання позивачка не з'явилася. Надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно із невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 8 жовтня 1992 року у виконкомі Копаченської сільської Ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим 8 жовтня 1992 р. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 08 липня 1999 року Копачинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, та [PERSON], яка на даний час є повнолітньою. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не піклуються про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наданий судом чотирьохмісячний строк для примирення сторони не помирилися. Сім'я розпалась повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Не підлягає до задоволення вимога позивачки про покладення на відповідача витрат за розірвання шлюбу, а її від оплати звільнити, оскільки Законом України від 01.07.2010 р. внесено зміни до статті 115 СК України. З 07.07.2010 р. згадана стаття викладена в новій редакції, відповідно до частини 2 якої документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved