Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.11.1987 року Клюською сільською радою Турійського району Дніпропетровської області, актовий запис № 16. Позов мотивовано тим, що 07.11.1987 року сторони уклали шлюб, від якого мають двох повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки подружжя мають різні погляди на життя та обовязки, у звязку з чим в сімї виникають сварки та скандали. З вересня 2015 року шлюбні стосунки припинені, сторони спільного господарства не ведуть, тому [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій справу просила розглянути за її відсутності та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON], також подав до суду письмову заяву, в якій справу просив розглянути за його відсутності та шлюб розірвати. Дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити виходячи з такого. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 07.11.1987 року за актовим записом № 16 у Клюській сільській раді Турійського району Дніпропетровської області. Від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на теперішній час є повнолітніми. Протягом шлюбного життя між сторонами виникали конфлікти, суперечки, та скандали. Подружні стосунки між сторонами фактично припинились, та кожен живе своїми інтересами, позивач примирення із відповідачем вважає неможливим, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 12.01.2018 року сторонам було надано строк для примирення чотири місяці, однак примирення між ними не відбулось та взаєморозуміння між собою вони не досягли.

Outcome: approved