Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі з 06.12.2014 р., [INFO] року народила доньку [PERSON]. На даний час з відповідачем разом не проживає. Просить з відповідача стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку та аліменти на особисте утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що на даний час ніде не працює, виплачувати аліменти на утримання доньки згоден, але вважає, що не має фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання дружини. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають дитину [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з матір'ю. Декларацією прав дитини від 1959 р. закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу доньці, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати пов'язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, а також те, що відповідач згоден сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання малолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивачка не працює, перебуває у декретній відпустці. Відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років, але добровільно її не надає. Беручи до уваги названі норми закону, позицію сторін, їх матеріальне становище та стан здоров'я, а також інші обставини, що мають істотне значення по справі, зокрема, молодий вік сторін та можливість заробляти, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на особисте утримання дружини в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тому згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial