Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки площею 3,23 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Буської міської ради Буського району Львівської області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач є спадкоємцем по закону до даного майна, фактично прийняла спадщину. До нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, не зверталася, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на дане спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на дане спадкове майно. Позивач, до початку підготовчого судового засідання, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити. Представник відповідача Буської міської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, проти позову не заперечують. Відзив на позов, не подав. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за викликом суду, не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Буським районним відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 25.01.2019 року, підтверджується факт смерті [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 7. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] (після одруження [PERSON] ) були [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Буського районного суду від 15.05.2019 року, яке не оскаржувалося та набрало законної сили, за [PERSON] визнано право власності на середню земельну частку площею 3,23 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Буської міської ради, в порядку спадкуванян за законом, після смерті мачухи [PERSON] , яка померла [INFO] . Судом встановлено що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті мачухи [PERSON] , однак за життя не встиг юридично оформити прийняття такої. Померлій [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) із земель НААГ «Україна» площею 3,46 умовних кадастрових га., розташована на території Буської міської ради Буського району Львівської області (Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ № 5394 від 06.05.1997 р.) Згідно листа Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року № 72 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на [PERSON] розрахована частка 3,23 умовних кадастрових га. Така і належить до складу спадщини. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР. Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] , який вступив в управління спадковим майно після семрі мачухи [PERSON] , прийняв спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved