Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.01.2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Станом на теперішній час позивачка мешкає окремо від відповідача, крім того шлюб між ними розірвано 22.01.2010 року. Зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.06.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Позивач в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання з`явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Також повідомив суду, що не має на утриманні інших дітей або інших непрацездатних осіб, яких він зобов`язаний утримувати відповідно до закону. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №28. Вищевказаний шлюб сторонами у справі було розірвано 22.01.2010 [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видана відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №05. Батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (відповідач у справі) та [PERSON] (позивач у справі), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №537. Зі змісту позовної заяви вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є особою працездатною віку, доказів того, що він має певні захворювання або інвалідності, суду не надано. Встановлюючи розмір аліментів, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків та дійшов висновку про те, що встановлені обставини жодним чином не перешкоджають ухваленню рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України, що відповідає положенням\~ст. 192 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved