Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2009 р., від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося з причин втрати почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на життя, сімю. Сімя розпалась, а тому позивач дійшла до висновку про розірвання шлюбу. На примирення та зберігання\~ шлюбу не згодна. Крім того, позивач зазначає, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою дитину, зокрема не надає матеріальної допомоги. Дитина знаходиться на утриманні матері. Тому звернулась до суду та просить розірвати шлюб і стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - 1000 грн., щомісяця, з дня предявлення нею позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявились, позивач надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Причини неявки відповідача суду не відомі, про час та місце розгляду справи своєчасно повідомлений належним чином. Враховуючи, що позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу (актовий запис № 723) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2009 р. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (актовий запис № 132). Згідно\~ ст. 110 Сімейного Кодексу України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припиненні у звязку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Таким чином, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд не вбачає підстав для надання подружжю строку для примирення, та вважає, що позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело проживання коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальними розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач маючи можливість на утримання дитини, фактично ухиляється від цього, позов в частині вимог про стягнення аліментів також підлягає задоволенню. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу наказу із дня подання такої заяви. Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України у звязку із звільненням позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 640 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене,

Outcome: approved