Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між нею та померлим дідусем [PERSON], зазначаючи, що встановлення даного факту необхідно для прийняття спадщини після його смерті. [PERSON] звернулась із зустрічною позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із померлим [PERSON] з 1985 року по день смерті [INFO], зміну черговості одержання права на спадкування, надання [PERSON] права на спадкування після смерті [PERSON] зі спадкоємцями першої черги за законом. Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через тяжку хворобу перебував у безпорадному стані. Зазначала, що встановлення вказаного факту необхідно їй для прийняття спадщини після померлого [PERSON], яка складається із гаража в автокооперативі № 27. В судовому засіданні позивач та представник позивача просили задовольнити позовні вимоги та відмовити у задоволенні зустрічного позову. Відповідач та представник відповідача визнали позовні вимоги щодо встановлення факту родинних відносин, просили задовольнити зустрічний позов. Представник третьої особи - автокооперативу № 27 покладався на розсуд суду. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], її батьком записаний [PERSON] (а.с. 11). Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьком [PERSON] записаний [PERSON] (а.с. 10). При перекладі та видачі нового паспорту, була допущена помилка у прізвищі [PERSON] та його прізвище замість «[PERSON]» вказане «[PERSON]». Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є рідною онукою [PERSON], що помер [INFO]. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса звернулась [PERSON] (а.с. 63), [PERSON] Відповідно до заяви від 25.07.2013 року, [PERSON] - брат померлого, відмовився від спадщини на користь онучки померлого - [PERSON] (а.с. 81). Відповідно до акту від 15.07.2013 року [PERSON] проживала разом із [PERSON] на день його смерті (а.с. 32). Позивач [PERSON] визнала той факт, що її померлий дідусь проживав із відповідачем однією сім'єю, а тому, відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, цей факт не підлягає доказуванню. Позивач просила відмовити у задоволенні позову в частині встановлення факту проживання однією сім'єю, у зв'язку із тим, що цей факт не викликає правових наслідків. [PERSON] згідно довідки МСЕК № 002708 було встановлено 12.06.1996 року другу групу інвалідності безстроково, в зазначеній довідці не вказано, що він потребував сторонньої допомоги (а.с. 40). Відповідно до виписки - епікрізу та виписок із історії хвороби, [PERSON] проходив лікування у лікарні, у зв'язку із стабільною стенокардією напруги, післяінфарктного кардіосклерозу, гіпертанічною хворобою, супутніми діагнозами вказані хронічний пієлоніфрит, неспецифічний виразковий коліт (а.с. 88, 140, 141). Відповідно до копій рахунків та квитанцій, [PERSON] понесла витрати, у зв'язку із похованням [PERSON] та встановленням пам'ятнику (а.с. 35 - 37, 44). 01.08.2011 року., [PERSON] подарував квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 43). Згідно із довідкою автокооперетиву № 27 із заявою про вступ до автокооперативу після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] (а.с. 34). Відповідно до довідки Благодійного єврейського фонду «Хасде Естер», [PERSON] був клієнтом фонду з 06.02.1998 року по [INFO], користувався програмами «харчування» на суму 715,21 грн, «медицина» на суму 10242,67 грн, також йому було надано допомогу для купівлі пральної машини на суму 2500 грн, для побутового ремонту на суму 590 грн, зимову допомогу на суму 489,42 грн., програмою догляд на дому не користувався, бо повністю міг себе обслуговувати (а.с. 94). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що померлий [PERSON] був рідним дідусем позивача. Допитана в якості свідка [PERSON] повідомила про те, що її покійний дідусь обслуговував себе самостійно, був фінанасово незалежним від відповідача, проживаючи в Ізраїлі до 2011 року, вона надсилала йому ліки, цукрозамінник, глюкометри, речі для дідуся, відповідача та її онуків. Відповідач визнала той факт, що позивач надсилала ліки, глюкометри та цукрозамінник, однак заперечувала що вона надсилала їй речі. Свідок [PERSON] повідомила, що позивач спілкувалась з дідом, перебуваючи за кордоном, надсилала йому посилки, також допомогав [PERSON] і брат із Канади, перед самою смертю, разом із братами [PERSON] виїжджав на природу. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що за проханням онучки, передавали дідусю, надіслані із-за кордону нею ліки, глюкометри, цукрозаміник та інші речі, також повідомили суду, що дідусь самостійно пересувався, зустрічав їх, [PERSON] показувала дідусю, як користуватись глюкометром, надісланим позивачем. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили, що померлий [PERSON] проживав до самої смерті разом із [PERSON], померлий хворів, у зв'язку із чим рідко ходив на вулицю. Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що бачили онуку [PERSON] у нього, але рідко, також свідок [PERSON] повідомив суду, що померлий весь час допомогав своїй сім'ї. З викладеного вбачається, що померлий сам мав змогу нести фінансові витрати, пов'язані з його лікуванням, обслуговувати себе. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На підставі досліджених доказів та показань свідків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволенні позову в частині зміни черговості одержання права на спадщину та надання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, які передбачені ч.2 ст. 1259 ЦК України, відповідачем не доведено того факту що спадкодавець [PERSON] був у безпорадному стані і перебував на утриманні [PERSON], із матеріалів справи та показань свідків вбачається, що він не перебував у безпорадному стані, самостійно забезпечував умови свого життя, за час проживання з відповідачем отримував пенсію, не потребував сторонньої допомоги. Виходячи з положень гл.8 ЦПК України, однією з підстав встановлення факту, що має юридичне значення, є те, що такий факт повинен мати певні юридичні наслідки. До вступу в силу Сімейного кодексу України (01 січня 2004 року) сам по собі факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу не мав юридичних наслідків. З 01 січня 2004 року Сімейним кодексом була передбачена можливість поширення статусу спільної сумісної власності на майно, набуте за час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За таких обставин, тільки після 01 січня 2004 року встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу пов'язується з виникненням певних юридичних наслідків. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Оскільки судом не встановлено підстав для застосування вказаної норми, у задоволенні позову в частині встановлення проживання однією сім'єю також слід відмовити, оскільки цей факт не породжує правових наслідків.

Outcome: approved