Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про визнання права власності на 1/2 частку майна, придбаного під час шлюбу. У позові вказувала, що 16.08.2005 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла його прізвище. Її дошлюбне прізвище Гладчук. У шлюбі, [INFO] народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Зазначала, що за час проживання в шлюбі, на спільні кошти, вони збудували житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], загальною вартістю 404837,00 грн., який зареєстрований на ім'я [PERSON] Посилаючись на ст.ст.60, 69-70 СК України, ст.ст.368, 372 ЦК України вважає, що їй належить 1/2 частина вищевказаного будинку, вартістю 202418,50 грн. Однак відповідач чинить їй перешкоди в користуванні будинком, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину майна, придбаного під час шлюбу, а саме на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] та припинити право спільної сумісної власності її та [PERSON] на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи представник позивача [PERSON] надав суду заяву, у якій просив справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Щодо винесення заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомив та не подав у встановлений судом строк відзив на позов. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному об'ємі з таких підстав. Судом установлено, що з 16.12.2005 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого 16.12.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована в с. Велике Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого 04.12.2008 року Вижницьким районним відділом земельних ресурсів. Рішенням виконавчого комітету Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №7 від 04.02.2009 року [PERSON] дозволено будівництво жилого будинку та господарських споруд в с. Мигове на власній земельній ділянці площею 0,1000 га, що підтверджується його копією. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 136,7 кв.м, житловою площею 93,6 кв.м, з надвірними господарськими спорудами: колодязь «К», вигрібна яма «В.я.», що розташовані по [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 17665535 від 12.02.2014 року, бланк серія [NUMBER] та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 17665890 від 12.02.2014 року, виданих Реєстраційною службою Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. З копії декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої 13.12.2013 року в Інспекції ДАБК у Чернівецькій області за №ЧВ 182133470847 вбачається, що будівництво житлового будинку з надвірними господарськими будівлями в [ADDRESS] розпочато в 2006 році та закінчено в 2008 році. Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], виготовленого ДКП «Вижницьке РБТІ» станом на 22.09.2013 року на ім'я [PERSON] загальна вартість нерухомого майна станом на 22.09.2013 року становить 404837,00 грн. Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні спірним нерухомим майном. Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України останній застосовується також щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності, та продовжують існувати після цього. Оскільки майно набуте у спільну сумісну власність з моменту його реєстрації під час дії ЦК України, відносини між подружжям існують після набрання ним чинності, то до спірних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного та Сімейного кодексів України. Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11 роз'яснено, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. У статті 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до пп.22, 23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. У силу статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.370 ч.1 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За правилами ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи зазначені вимоги закону та досліджені в судовому засіданні письмові докази, судом установлено, що у період 2006-2008 років, тобто в період шлюбу, на виділеній [PERSON] земельній ділянці, [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок з надвірними господарськими спорудами в [ADDRESS], а тому зазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] і виходячи з принципу рівності часток у майні подружжя, частки кожного з них складають по 1/2. Враховуючи встановлені обставини, Суд дійшов до висновку, що за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], тобто на 1/2 частку майна, придбаного під час шлюбу з [PERSON] та припинити право спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають до задоволення. На підставі викладено, ст.ст.16, 21, 328, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст.60-63, 69-70 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11,

Outcome: approved