Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду\~\~з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 26 грудня 2008 року у Першому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1055. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 26 грудня 2008 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалось у звязку з несумісністю характерів, різними поглядами на шлюб, сімю та плани на майбутнє. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги. Також позивачка зазначає, що з лютого місяця 2015 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені. Примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу, на думку позивачки, суперечить їх інтересам. Майнового спору та спору з приводу проживання та утримання дитини немає. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають\~\~задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 26 грудня 2008 року у Першому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1055, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №094753. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в [PERSON] з відповідачем не склалось у звязку з несумісністю характерів. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги. Також судом встановлено, що з лютого місяця 2015 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям, не турбуючись проблемами один одного. Примирення між ними неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Майнового спору та спору з приводу проживання та утримання дитини між ними немає. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати. Крім того, судом встановлено, що внаслідок звернення до суду з дійсним позовом позивачка понесла додаткові витрати по оплаті судового збору у розмірі 552, 00 грн., які суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON]

Outcome: approved