Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона з 2011 року проживала однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У вказаний період часу вона та [PERSON] проживали як одна сім`я, вели спільне господарство та мали взаємні права, обов`язки, які притаманні подружжю. Маючи намір оформити свої спадкові права після смерті чоловіка, вона звернулась до нотаріуса, однак їй було повідомлено про неможливість спадкування з огляду на відсутність підтвердженого факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] має для неї суттєве юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на спадкування земельної ділянки та будинку. Враховуючи наведене та на підставі п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України заявниця просить суд встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, в період з 01.01.2011 року до його смерті - [INFO] . [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона проживає в с. Устимівка Красноградського району Харківської області та є сусідкою заявниці [PERSON] . Свідок підтвердила, що дійсно [PERSON] з 2011 року проживала разом з [PERSON] як чоловік та дружина в одному будинку в с. Устимівка, вели разом господарство та мали спільний бюджет. Проживали вони разом до його смерті у жовтні 2021 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він є хрещеником заявниці [PERSON] та підтвердив, що остання з 2011 року спільно проживала з [PERSON] однією сім`єю в с. Устимівка Красноградського району Харківської області до смерті останнього восени 2021 року. Суд, вислухавши заявницю, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 жовтня 2021 року [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки № 1724/8 від 25 жовтня 2021 року, виданої Рунівщинським старостинським округом №8 Зачепилівської селищної ради Харківської області, [PERSON] , [INFO] , протягом останніх десяти років фактично проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Довідкою № 1724/10 від 29 жовтня 2021 року, виданою Рунівщинським старостинським округом №8 Зачепилівської селищної ради Харківської області, підтверджується той факт, що [PERSON] дійсно поховала за власний рахунок свого співмешканця (цивільного чоловіка) [PERSON] , померлого [INFO] , який був зареєстрований та проживав в с. Устимівка Красноградського району Харківської області. Крім того судом досліджувались надані заявником фотокартки із сімейного фотоальбому, на яких [PERSON] та [PERSON] в родинному колі святкують певні події з їхнього життя. Фото вищевказаних осіб збігається з фото, які зображені на копіях їхніх паспортів наявних у матеріалах справи. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 21 ППВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч.4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] постійно спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] з 2011 року по день смерті [PERSON] - [INFO] . Наведене підтверджується довідками № 1724/8 від 25 жовтня 2021 року та № 1724/10 від 29 жовтня 2021 року, виданими Рунівщинським старостинським округом №8 Зачепилівської селищної ради Харківської області та показами свідків. Таким чином заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживала з померлим [PERSON] не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved