Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 10.11.2008 року у Комарницькій сільській раді Турківського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області 25.09.2013 року, актовий запис № 11 від 10.11.2008 року. Від подружнього життя мають синів [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], повторно видане 14.08.2009 р., актовий запис № 15 від 17.06.2003 р.) та [PERSON] - [INFO] ( свідоцтво серії [NUMBER], повторно видане 14.08.2009 р., актовий запис № 17 від 07.11.2006 р.). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на три місяці (ухвала Буського районного суду від 29.10.2013 р.), однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Згідно довідки № 562 від 19.09.2013 р., виданої Чанизькою сільською радою Буського району, до складу сім'ї [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS], входять: чоловік [PERSON], [INFO], сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в користь позивачки, сплаченого при подачі заяви, сума судового збору в розмірі 114,70 грн.

Outcome: approved