Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що з 1991 року вона проживала однією сім'єю з відповідачем. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина, але після досягнення ним повноліття сплату аліментів припинив повністю. У цьому році син вступив на денну форма навчання на факультет природних наук Державного закладу « Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка». У зв'язку з тим, що син навчається на денній формі навчання, він не має можливості десь працювати, потребує коштів для оплати свого навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, та потребує матеріальної допомоги. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча працює. Угоди про добровільну сплату аліментів між нами не досягнуто, що змушує її звернутися до суду за захистом прав сина. Відповідач інших дітей не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Вказане положення убачається зі змісту ч. 1 ст. 199 СК України. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцяти трьох років. У судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує повністю, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення ( а.с. 36). Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином ( а.с. 35, 38), про причини неявки до суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, а тому суд згідно ст. 224 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. 07.02.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, продав до суду про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує ( а.с. 29 ). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, сторони мають сина - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого позивачка та відповідач вказані батьками ( а.с. 11). Рішенням Антрацитівського районного суду від 14.07.2003 р. було стягнуто аліменти з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/ 4 частини зі всіх видів заробітку до повноліття дитини ( а.с. 12). 09 серпня 2013 року син позивачки та відповідача - [PERSON] досяг повноліття, йому виповнилось 18 років. Третя особа по справі [PERSON] - син сторін з 01.09.2012 року навчається на денній формі за державним замовленням в Державному закладі «Луганський національний університет ім. Т.Шевченка», строк навчання по 30.06.2016 року ( а.с. 19), проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні ( а.с. 16). Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, зокрема, має той з батьків, з ким проживає дочка, син. Незважаючи на те, що син відповідача - [PERSON] досяг повнолітнього віку, він потребує матеріальної допомоги батька, оскільки з 01.09.2012 року навчається в університеті на денній формі, у зв'язку з навчанням не має можливості працювати та самостійно матеріально себе забезпечувати. Відповідач працює зварювальником в Антрацитівській центральній районній лікарні, його заробітна плата за жовтень 2013 року склала 1276 грн. 56 коп. ( а.с. 14), Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач має можливість надавати повнолітньому сину матеріальне утримання, оскільки являється працездатним, працює, а тому суд вважає, що відповідач спроможний платити аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку. Доказів того, що відповідач офіційно надає матеріальне забезпечення згідно із законом іншим особам, також доказів того, що відповідач не може надавати сину матеріальну допомогу суду надано не було. Суд же розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, … в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі / ч. 1 ст. 11 ЦПК України/ і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень / ч. 3 ст. 10 ЦПК України/. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved