Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що згідно рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16.07.2009 року відповідач повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] до досягнення ним повноліття в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане рішення відповідач протягом тривалого часу не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 6062,65 грн. станом на 30 вересня 2012 року, яка визнана рішенням суду № 576/2950/14-ц, та 11937,65 грн., що підтверджується довідкою розрахунком нарахування та сплати аліментів, виданої ВДВС Глухівського МУЮ від 04.02.2016р. Просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 125788,71 грн. та судові витрати. В подальшому уточнила позовні вимоги, остаточно просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 112012,55 грн. за період з серпня 2010 року по 31 грудня 2016 року. Ухвалою суду від 07 лютого 2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Глухівський мііськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Сумській області. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача та відповідач проти задоволення позову заперечували в повному обсязі, представник відповідача пояснив, що заборгованість періодично виникала не з вини відповідача. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, натомість від Глухівського МВ ДВС надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 липня 2009 року у справі № 2-491/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] задоволено позовні вимоги, стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], що проживає з матірю [PERSON], до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 15 червня 2009 року. Суду надано численні довідки та розрахунки заборгованості по сплаті аліментів виконавчої служби. Так, згідно довідки - розрахунку нарахування та сплати аліментів, виданої Глухівським ВДВС 23.01.2017 року за період з квітня 2014 року по січень 2016 року загальний розмір заборгованості станом на 01 лютого 2016 року становить 11938,29 грн. (а.с. 45). Із копії розрахунку заборгованості по аліментах, виданої головним державним виконавцем Батуренко І.М. за період з 26 серпня 2010 року по грудень 2010 року включно заборгованість складає 1791,45 грн., а саме: за серпень 2010 року 71,10 грн., вересень листопад по 440,75 грн., грудень 398,10 грн., а всього 1791,45 грн. (а.с. 94). За розрахунком заборгованості, виданим Глухівським МВ ДВС 21 березня 2017 року за період з 2010 року по січень 2017 року включно заборгованість станом на січень 2017 року становить 1 233,26 грн., а станом на 01 лютого 2016 року 3246,40 грн. (а.с. 121). За розрахунком заборгованості, наданим державним виконавцем Глухівського МР ВДВС під час судового розгляду справи за період з серпня 2010 року по січень 2017 року включно заборгованість станом на січень 2017 року становить 1 233,26 грн., а станом на лютий 2016 року 3246,40 грн. (а.с. 145). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданим Глухівським МВ ДВС від 27 липня 2017 року за період з серпня 2010 року по січень 2017 року включно заборгованість станом на січень 2017 року становить 1 233,26 грн., а станом на лютий 2016 року 3246,40 грн. Суд не приймає до уваги довідку - розрахунок нарахування та сплати аліментів, видану Глухівським ВДВС 23.01.2017 року, оскільки вона суперечить решті розрахунків в частині загальної та щомісячної суми боргу, а також розміру сплачених аліментів. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 196 СК України\~ (у редакції, чинній на час винесення судового рішення) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до розяснень викладених в п. 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів за серпень грудень 2010 року суду не надано. При цьому загальний розмір заборгованості складає 1791,45 грн., а саме: за серпень 2010 року 71,10 грн., вересень листопад по 440,75 грн., грудень 398,10 грн., а всього 1791,45 грн. Позивач у своєму розрахунку (а.с. 23 26) зазначила, що вказана заборгованість повністю погашена відповідачем 24 лютого 2011 року. Дана обставина ніким із учасників процесу не заперечувалась. Тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. Розмір неустойки (пені) слід розраховувати у відповідності до ст. 196 СК України, виходячи з розміру одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення, тобто до 24 лютого 2011 року: Серпень 2010 року: 71,10 грн. х 1% х 179 днів = 127,27 грн. Вересень - 440,75 грн. х 1% х 148 днів = 652,31 грн. Жовтень - 440,75 грн. х 1% х 117 днів = 652,31 грн. Листопад 440,75 грн. х 1% х 87 днів = 383,45 грн. Грудень 398,10 грн. х 1% х 56 днів = 222,94 грн. У періоди з жовтня 2012 року по квітень 2014 року, з липня 2016 року по 31 грудня 2016 року заборгованість відсутня; у період з лютого 2015 року по червень 2016 року включно наявна загальна заборгованість зі сплати аліментів, однак щомісячні платежі відповідачем вносились вчасно. У звязку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає. З січня 2011 року по вересень 2012 року, з травня 2014 року по січень 2015 року відповідач перебував на обліку в Глухівському міськрайонному центрі зайнятості. У листі Глухівського міськрайонного центру зайнятості від 30 січня 2017 року № 04-15/78 (а.с. 68) зазначено, що за період з січня 2011 року по вересень 2012 року виконавчі листи стосовно [PERSON] до центру не надходили, тому аліменти не утримувались. За період з квітня 2014 року по січень 2015 року була постанова ВП № 43008906 від 14.07.2014р. (в/л № 2-491/ від 16.07.2009р.). Аліменти утримувались на користь [PERSON] з 05.07.2014р. по 01.08.2014р. З відділу ДВС Глухівського міськрайонного управління юстиції було отримано листа від 14.08.2014р. про повернення постанови без виконання. За період з 05.07.2014р. по 01.08.2014р. було нараховано та перераховано аліментів на суму 240,31 грн., аліменти утримувались вчасно, перерахунок аліментів здійснювався відразу після надходження фінансування на поточний рахунок центру зайнятості, який знаходиться в Управлінні ДКСУ. За таких обставин суд вважає, що січня 2011 року по вересень 2012 року, з травня 2014 року по січень 2015 року заборгованість по аліментах виникла не з вини відповідача, при цьому останній періодично сплачував аліменти добровільно, що підтверджується розрахунками, наданими виконавчою службою та копія квитанцій. Таким чином в цій частині позов задоволенню також не підлягає.

Outcome: partial