Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в листопаді 2010 року відповідач звернулась до позивача з проханням надати їй гроші в борг на будівництво власного будинку в [ADDRESS]. В присутності двох свідків позивач передала відповідачу гроші в борг в сумі 5 тисяч дол. США строком на один рік та отримала розписку з підписами відповідача та свідків. Відповідач обіцяла повернути гроші та проценти в розмірі 12 % річних, тобто 600 дол. США за один рік. Однак, після настання терміну повернення запозичених коштів, відповідач борг не повернула. В липні 2012 року відповідачем було частково повернуті відсотки в сумі 500 дол. США. Також в серпні 2013 року були частково повернуті відсотки в сумі 500 долю США. В зв'язку з тим, що відповідач в строк обумовлений між сторонами суму боргу та відсотки в повному обсязі не повернула, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 5.000 дол. США та відсотки в сумі 800 дол. США. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про визнання позовних вимог в якій також вказала, що просить суд розгляд справи провести у її відсутність. Врахувавши заяву позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12. 11. 2010 року [PERSON] позичила [PERSON] під розписку гроші в сумі 5000 дол. США під 12% річних (а.с. 6). Вбачається, що відповідач зобов'язалась повернути позивачу борг через рік, тобто 12 листопада 2011 року та 600 дол. США відсотків. Встановлено, що після настання терміну повернення запозичених коштів, відповідач борг не повернула. Вбачається, що в липні 2012 року відповідачем було частково повернуті відсотки позивачу в сумі 500 дол. США. Також в серпні 2013 року відповідачем були частково повернуті відсотки позивачу в сумі 500 долю США. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що позивач виконала свої договірні зобов'язання перед відповідачем у повному обсязі, передавши останній грошові кошти в сумі, визначеній договором позики. Однак, у встановлений договором строк, відповідач не повернула позивачу борг, тим самим порушивши умови надання позики. Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Під час розгляду справи відповідачем було подану заяву про визнання позову, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на наведене вище, з урахуванням заяви відповідача про визнання позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 464 грн.

Outcome: approved