Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом [PERSON], треті особи - орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Луцької міської ради Волинської області про надання згоди на виїзд неповнолітньої дитини за кордон за відсутності згоди одного з батьків. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 01.02.2009 року, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.04.2012 року. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. 15.02.2012 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу, але відповідач жодного разу не сплатив аліменти. Вказує на те, що на даний час в неї виникла необхідність виїхати з дитиною в країни СНД та країни Євросоюзу до близьких родичів, з метою оздоровлення, однак батько дитина не дає дозволу для виїзду дитини за кордон. Тому, просить суд дозволити їй без згоди [PERSON] виїзд за кордон неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] року, без супроводу батька [PERSON] до досягнення ним 16 років. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутності, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Представники третіх особ - органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області - Супоровський О.М. та представник органу опіки та піклування Луцької міської ради Волинської області - Андрусік О.А. в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про визнання заявленого позову та проведення розгляду справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 15.05.2010 року (а.с. 4) батьком останнього є відповідач по справі - [PERSON]. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.04.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 5). Згідно довідки Відділу державної виконавчої служби Ківерцівського РУЮ №8401 від 14.11.2014 року, за період з 01.03.2014 року по 01.11.2014 року в [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 4 360 грн.00 коп. (а.с. 8). Малолітній [PERSON] проживає та приписаний з матір'ю - позивачем [PERSON], про що свідчить відомості які зазначені в технічному паспорті (а.с. 6). Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про здоров'я дитини має бажання та можливість виїзду за кордон, що сприятиме його фізичному та духовному розвитку, оздоровленню, розширенню світогляду, а також побаченню дитини з ріднею. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, відповідач не надав суду заперечень на позов чи пояснень в обґрунтування своєї позиції щодо відмови у наданні дозволу для виїзду дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування (обстеження у лікарів), суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд малолітнього [PERSON], [INFO], за кордон без згоди батька. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що виїзд за межу України неповнолітнього спрямований на оздоровлення дитини, покращення їх фізичного та морального розвитку, а також побачення з рідними, відмова батька у наданні дозволу не обґрунтована об'єктивними обставинами, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved