Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визначення часток в праві спільної сумісної власності, уточнивши який просила: Визначити, що частка [PERSON] , померлого [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 44.6 кв.м., житловою площею 29 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] становила - 1/4; Визначити, що частка [PERSON] , померлої [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 44.6 кв.м., житловою площею 29 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] становила - 1/4; Визначити, що частка [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 44.6 кв.м., житловою площею 29 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] становить - 1/4; Визначити, що частка [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 44.6 кв.м., житловою площею 29 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] становить - 1/4; Право спільної сумісної власності - припинити. Позов обґрунтований наступними обставинами. 24.03.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на житло згідно з розпорядженням (наказом) № [NUMBER] зареєстроване і записане у реєстрову книгу за №3-2348, яким орган приватизації посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Загальна площа квартири становить 44.6 кв.м. [INFO] помер [PERSON] - дідусь позивача. [INFO] померла [PERSON] - мати позивача. 20.06.2015 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб. Після державної реєстрацію шлюбу, прізвище позивача « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». 04.09.2019 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась дружина [PERSON] , яка є спадкоємцем [PERSON] 04.09.2019 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась мати [PERSON] та дочка [PERSON] , які є спадкоємцями [PERSON] . На вищевказані звернення, державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Л.І. Михальовою було надано Довідки щодо надання відомостей стосовно кола спадкоємців по спадковій справі №874/2019 до майна [PERSON] , який помер [INFO] та по спадковій справі №875/2019 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до Довідки з адресного реєстру міста Одеси від 12.02.2020 року, за підписом директора юридичного департаменту ОМР на підставі замовлення від 05.02.2020 року №122 про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , передбачена свідоцтвом про право власності на житло, виданим управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 24.09.1993 року за №3-2348 відповідає наступній адресі, зареєстрованій в Адресному реєстрі міста Одеси за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 року №4858-IV. 14.11.2019 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради було виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . 15.04.2020 року Юридичним департаментом Одеської міської ради було зроблені витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягів: 206914549, 206914687, 206914469, 206914623) за заявою [PERSON] відповідно до яких, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 44.6 кв.м., житлова площа: 29 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2070333351101, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , розмір частки: 1/1, [PERSON] , яка померла [INFO] , розмір частки: 1/1, [PERSON] , який помер [INFO] , розмір частки: 1/1, [PERSON] , розмір частки: 1/1. 03.06.2020 року державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Л.І. Михальовою було надано Довідки щодо надання відомостей стосовно кола спадкоємців по спадковій справі №874/2019 до майна [PERSON] , який помер [INFO] , та по спадковій справі №875/2019 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . 21.07.2020 року на заяву за №3456/02-31 державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Л.І. Михальовою було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] . Відповідно до вказаної постанови, в Свідоцтві про право власності на житло, виданому на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не зазначені частки, які належать кожному з них, тобто квартира належить їм на праві спільної сумісної власності, що не дає можливості визначити склад майна належного спадкодавцю та спадкоємцями та право власності на вищезазначену квартиру не зареєстроване до набрання чинності Закону України від 11.02.2010 N 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Позивач зазначає, що на даний час договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності укласти неможливо, в зв`язку з тим, що співвласники зазначеної квартири, а саме: [PERSON] та [PERSON] померли, тому вимушена звертатись до суду. Позивач та її представник у відкрите підготовче судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву, в якій міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність. [PERSON] у відкрите підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутність. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи наступні обставини. 24.03.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на житло згідно з розпорядженням (наказом) № [NUMBER] зареєстроване і записане у реєстрову книгу за №3-2348, яким орган приватизації посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Загальна площа квартири становить 44.6 кв.м. (а.с.12). [INFO] помер [PERSON] - дідусь позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.05.1999 року (а.с. 13). [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.11.2009 року (а.с. 14). 20.06.2015 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №743, та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.06.2015 року (а.с. 11). Судом встановлено, що 04.09.2019 року за №1531 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась дружина [PERSON] , яка є спадкоємцем [PERSON] . Встановлено, що 04.09.2019 року за №1532 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась мати [PERSON] та дочка [PERSON] , які є спадкоємцями [PERSON] . На вищевказані звернення, державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Л.І. Михальовою було надано Довідки щодо надання відомостей стосовно кола спадкоємців по спадковій справі №874/2019 до майна [PERSON] , який помер [INFO] та по спадковій справі №875/2019 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 15-16). Відповідно до Довідки з адресного реєстру міста Одеси від 12.02.2020 року, за підписом директора юридичного департаменту ОМР на підставі замовлення від 05.02.2020 року №122 про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , передбачена свідоцтвом про право власності на житло, виданим управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 24.09.1993 року за №3-2348 відповідає наступній адресі, зареєстрованій в Адресному реєстрі міста Одеси за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 року №4858-IV (а.с. 19). 14.11.2019 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради було виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (а.с. 20). 15.04.2020 року Юридичним департаментом Одеської міської ради було зроблені витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягів: 206914549, 206914687, 206914469, 206914623) за заявою [PERSON] відповідно до яких, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 44.6 кв.м., житлова площа: 29 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2070333351101, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , розмір частки: 1/1, [PERSON] , яка померла [INFO] , розмір частки: 1/1, [PERSON] , який помер [INFO] , розмір частки: 1/1, [PERSON] , розмір частки: 1/1 (а.с. 22-29). 03.06.2020 року державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Л.І. Михальовою було надано Довідки щодо надання відомостей стосовно кола спадкоємців по спадковій справі №874/2019 до майна [PERSON] , який помер [INFO] , та по спадковій справі №875/2019 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 17-19). 21.07.2020 року на заяви за №3455/02-31 та №3456/02-31 державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Л.І. Михальовою було видано постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до яких [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] (а.с. 31-32, 34-35). Відповідно до вказаних постанов, в Свідоцтві про право власності на житло, виданому на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не зазначені частки, які належать кожному з них, тобто квартира належить їм на праві спільної сумісної власності, що не дає можливості визначити склад майна належного спадкодавцю та спадкоємцями та право власності на вищезазначену квартиру не зареєстроване до набрання чинності Закону України від 11.02.2010 N 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із правом спільної власності, а тому регулюються Главою 26 ЦК України. Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Ч. 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Ч.ч. 1-2 ст. 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що на даний час договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності укласти неможливо, в зв`язку з тим, що співвласники зазначеної квартири, а саме: [PERSON] та [PERSON] померли. Аналізуючи вказані вище норми законодавства у сукупності з встановленими обставинами у даній справі, враховуючи визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 908,00 гривень, які сплачено позивачем при зверненні до суду. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача 50% судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved