Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до ДП Агрофірма «Шахтар» , ТОФ «Слав-Агро» про стягнення заборгованості із орендної плати, розірвання договору оренди та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. До початку розгляду справи по суті позивач уточнив вимоги та звернувся з позовом до Дочірнього підприємства Агрофірма Шахтар орендного підприємства Шахта ім. О.Ф. Засядька про розірвання договору оренди землі від 17.01.2008року, а також просила зобовязати відповідача повернути належну їй земельну ділянку площею 5,13га розташовану на території Хрестищенської сільської ради, кадастровий номер 1424282400:04:000:0225, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 17.01.2008 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, що знаходиться у громадянина. Зазначений договір укладений терміном на 12 років. Оскільки відповідач належним чином не виконував обовязки за договором утворилась заборгованість з орендної плати за період з 2012-2015роки, яку відповідач сплати лише після звернення до суду з цим позовом. Вважає, що відповідач порушив істотні умови договору, з приводу сплати орендної плати у визначені строки, та у звязку з наведеним просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між нею та Дочірнім підприємством Агрофірма Шахтар орендного підприємства Шахта ім. О.Ф. Засядька, що зареєстрований у Словянському відділі реєстрації земель та зареєстрований у Державному реєстрі земель по Хрестищенській селищній раді за №040816700118 від 17.01.2008 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, за участю його представника, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги навівши аналогічні доводи. Представник відповідача - ДП Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. Засядько», [PERSON] позовні вимоги не визнала, обґрунтувавши свої доводи тим, що відповідно до умов укладеного договору форма виплати орендної плати окрім грошової встановлена також у вигляді сільськогосподарської продукції та послугами. Оскільки в договорі не зазначені банківські реквізити фінансової установи де відкрито обліковий рахунок позивача, підприємство не мало змоги перераховувати кошти за орендну плату. Сама ж кисіль Г.Л. не зверталась до них для отримання суми орендної плати. Однак після звернення позивача із зазначеним позовом ними була отримана копія позову , в якому зазначено адресу орендодавця і ними була повністю погашено заборгованість в сумі 8077грн.12коп.. Вважає, що зазначена обставина не є підставою для розірвання договору оренди. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, що між [PERSON] та Дочірнім підприємством Агрофірма Шахтар орендного підприємства Шахта ім. О.Ф. Засядька було укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки площею 5,13га., розташованої на території Хрестищенської сільської ради, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №725165, та зареєстрований у Словянському відділі реєстрації земель та зареєстрований у Державному реєстрі земель по Хрестищенській сільській раді за №040816700118 від 17.01.2008 року. Відповідно до п.9 та п.11 Договору, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 39171,64грн.. з 01.01 по 31.12. кожного року, розрахунок також може здійснюватися сільськогосподарською продукцією та послугами. Вирішуючи питання в частині розірвання договору оренди земельної ділянки, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі, договір оренди землі це договір, за яку орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Строк дії договору згідно п.8 Договору до 2019року. Статтею 598 ЦК України, передбачено, що зобовязання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором. Відповідно до ст. 32 Закону України Про оренду землі, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст. ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України У відповідність до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, передбачених ст. 141 Земельного Кодексу України - є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Між сторонами виник спір стосовно своєчасності оплати орендної плати відповідачем. Відповідно до приписів ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Вирішуючи обґрунтованість доводів відповідача суд виходить з наступного. Так відповідач , як на докази послався на відомість про видачу орендної плати за 2012-2015роки в сумі 8077,12грн. та квитанцію про поштовий переказ зазначеної суми позивачу. Сторонами не оспорюється той факт , що саме за цей період , тобто з 2012 року по 2015рік включно, орендарем ДП Агрофірма «Шахтар» не сплачувалась орендна плата, орендодавцю [PERSON]. Погашення заборгованості відбулось 24.12.2015року, про що свідчить поштовий переказ грошових коштів на імя позивача, який відбувся 24.12.2015року. Зазначена обставина спростовує доводи представника відповідача в суді про те, що їм не було відомо адресу [PERSON], яку вони взнали лише з позову, тому вони не могли здійснити оплату орендної плати раніше. Оскільки з поштового переказу вбачається, що його було відправлено 19.12.2015року а вручено позивачу 24.12.2015року, разом з тим позов було подано до суду тільки 24.12.2015року. За умовами договору строк виплати орендної плати встановлено з 01.01 по 31.12. кожного року. Тобто сплата орендної плшати у 2015році відбулась в обумовлені строки. Однак відповідач не здійснював орендну плату у передбачені строки в період 2012-2014роки, тобто протягом трьох років. За змістом ст.ст.\~93,\~125 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Пункт «д» ч. 1\~ст. 141 ЗК України\~встановлює, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати..\~\~ Суд визнає несплату відповідачем, у визначені в договорі строки та у передбачених розмірах орендної плати систематичною, оскільки саме неодноразовість, тривалість не виплат, протягом трьох років, свідчить про їх системність. При цьому суд вважає доводи відповідача, що не виплата орендної плати відбувалась не з вини орендатора а з вини орендодавця, який не зазначив в договорі ні своєї адреси ані номеру рахунку в банку для перерахування орендної плати, не спроможними та такими , що не відповідають ні умовам договору , ні вимогам діючого законодавства. Відповідно до ст. 21, 22 ЗУ «Про оренду землі» - Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Як вбачається із умов договору оренди, укладеного між сторонами, здійснення розрахунку за оренду передбачалось як в грошовій так і в натуральній формі. Аналіз наведених норм закону та умов договору свідчить, що саме на орендаря покладено обовязок по сплаті орендної плати, що є однією із істотних умов договору оренди земельної ділянки. Доводи відповідача про не звернення до них [PERSON] з приводу сплати орендної плати не грунтуються на законі, оскільки такого обовязку на орендодавця не покладається.. А доводи, що начеб то орендодавці в с. Хрестище, повідомлялись про необхідність отримання орендної плати та запрошувались для цього , шляхом вивішування оголошень, нічим не підтверджені та спростовуються позивачем. Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» , на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разівипадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України ( 2768-14 ) та іншими законами України. За приписами ст. 34 зазначеного Закону, У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, документально підтверджені сплачені ним сума судового збору у розмірі 487,20 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2750грн. (а.с.2,3). На підставі викладеного та

Outcome: approved