Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про ухвалення додаткового судового рішення в частині вирішення питання про судові витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.11.2020 року було винесено рішення по справі № 161/13443/20, яким задоволено вимоги. Рішенням суду позов задоволено повністю. В позовній заяві позивачка просила стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 гривень. Зазначені судові витрати підтверджені належними доказами, проте в резолютивній частині рішення судом не було вирішено питання стягнення в її користь судових витрат пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явився, по не відомій суду причині, хоча належно був повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги, викладені в частині 3 цієї статті. Згідно з приписами пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено,що 08.08.2020 року між адвокатом [PERSON] [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги б/н. 26.10.2020 року представник позивача [PERSON] подала до Луцького міськрайонного суду Волинської області заяву на підтвердження суми витрат по справі [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. У даній заяві представник позивача вказала, що розрахунок витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи становить 1500 грн. (а.с. 23). Квитанцією до прибуткового касового ордера № 56 від 08.08.2020 року підтверджується сплата 1500 грн. [PERSON] адвокату [PERSON] за надання правової допомоги по договору №56/08-20 від 08.08.2020 року. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.1,2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, то відповідно з відповідача [PERSON] підлягають до стягнення понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. 00 коп.

Outcome: approved