Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просила стягнути з відповідача 74305,31 грн., як заборгованість по аліментам та пеню у зв`язку із несплатою аліментів. У обґрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В подальшому у 2018 році, шлюб було розірвано та з 16.07.2018 року на підставі судового наказу виданого Комінтернівським районним судом Одеської області з відповідача стягуються аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј частини від усіх видів доходу. Відповідач добровільно заборгованість не сплачує, у зв`язку з чим станом на 04.08.2020 року має заборгованість, яка відповідно до розрахунку державного виконавця складає 74305,31 грн. Також вважає, що відповідач повинен сплатити на її користь пеню у відповідності до ч.1 ст. 196 СК України, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась надавши заяву про розгляд справи за її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився про дату судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки не повідомив. Розглянувши позовну заяву перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.09.2018 року, шлюб між сторонами був розірваний. Згідно копії судового наказу з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від усіх видів доходу, починаючи з 16.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості від 04.08.2020 року, складеного державним виконавцем Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Віюк В.В., заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , станом на 04.08.2020 року становить 74305,31 грн. Згідно зі змістом\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду . Вказана норма закону визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», і відповідно до ч. 8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не оспорюється розмір такої заборгованості по сплаті аліментів, а ставиться питання про стягнення такої заборгованості на підставі рішення суду, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню. Крім того, суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що виконавче провадження на підставі якого [PERSON] нарахована заборгованість по сплаті аліментів у сумі 74305,31 грн. закрито. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, суд виходив з того, що позивачем до позову додано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.02.2019 по 04.08.2020 року, а розрахунок заборгованості по аліментам за минулий період з 16.07.2018 по 01.02.2019 року, згідно якого відповідач має заборгованість у розмірі 14504,81 грн у матеріалах справи відсутній, що в свою чергу позбавляє суд у нарахуванні пені за несвоєчасну сплату аліментів у відповідності до вимог чинного законодавства. Кім того, суд зазначає, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування.\~Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.12, 13, 81,76-77, 80-81, 263-265,ЦПК України, ст. 190,187 СК України, суд -

Outcome: dismissed