Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.01.2018 р. у Виконавчому комітеті Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, актовий запис № 01, від шлюбу дітей не мають. Позовні вимоги мотивує тим, що подружні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, через протилежні погляди на подружнє життя, неодноразові сварки та відсутність взаєморозуміння, вважає шлюб невдалим, вказує, що сім`я носить формальний характер, кожен із них живе своїми інтересами, спільної згоди на розірвання шлюбу немає, тому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу (а.с. 59-60). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належно, причини неявки суду не повідомив, письмового відзиву на позов не надав, у поданій суду 03.12.2019 р. заяві просив про надання строку на примирення (а.с. 47, 48, 52, 53, 57-58). У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд з урахування поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд заяви у їхній відсутності. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. За положеннями ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви, долученого до справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , (а.с. 2-4), вбачається, що сторони 02.01.2018 р. зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, актовий запис № 01, від такого дітей не мають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, кожен із них живе своїм життям та своїми особистими інтересами, спільної згоди для розірвання шлюбу в органах РАЦС між сторонами не досягнуто, позивачка втратила до відповідача почуття любові, збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому згідно ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 24 Сімейного КодексуУкраїни шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причини, які спонукають наполягати позивачку на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати в подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх стосунків, спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало неможливим та суперечитиме інтересам позивачки, тому, враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , а також заяву позивачки, у якій вона наполягає на розірванні шлюбу, положення ст. 24 СК України, суд приходить переконання, що шлюб між сторонами є формальним і розриває такий. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved