Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 04 вересня 2019 року у Генічеському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 145. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 04 вересня 2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, проживають вони окремо. Фактично шлюбні відносини між ними припинено, спроби примирення результату не принесли. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився. Подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню, справу просив розглядати за його відсутності. Крім того, у відзиві на позов позивач просив суд визначити місце проживання їх з позивачкою малолітньої дитини з матір`ю та надати йому, відповідачу, дозвіл на безперешкодне спілкування з дитиною без встановлення графіку зустрічей. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 04 вересня 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 145 (свідоцтво про шлюб від 04 вересня 2019 року серії [NUMBER] ). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . За час шлюбу у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження від 09 квітня 2020 року серії [NUMBER] ). На теперішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, проживають вони окремо. Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). Статтею 24 СК України передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами частини 2 статті 36 та статті 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ті обставини, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинено, позивачка не бажає більше проживати у шлюбі, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, її вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо вимог відповідача, викладених у відзиві на позов. Суд звертає увагу, що за змістом ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Предметом позову у даній справі є вимоги позивачки про розірвання шлюбу. В межах цієї справи не розглядається питання визначення місця проживання дитини, оскільки таких позовних вимог позивачкою не заявлено. Разом з тим, відповідач не позбавлений права у встановленому законом порядку звернутись до суду з окремим позовом.

Outcome: approved