Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що будинковолодіння, яке розташоване за вищевказаною адресою, побудоване дідом та бабою позивачки по татовій лінії у 80-их роках. Для будівництва та обслуговування даного господарства відведена земельна ділянка площею 0,18 га. Незважаючи на те, що все життя дід і баба прожили у своєму господарстві, відповідний правовстановлюючий документ на житловий будинок не виготовили. Згідно архівних даних ОКП «Коломийського МБТІ» право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] ) в с. Колінки не зареєстровано. На даний час всі рідні позивачки померли: тато [PERSON] , 1952 року народження, помер [INFO] ; мама [PERSON] , 1954 року народження, померла [INFO] ; дід [PERSON] , 1923 року народження, помер [INFO] ; бабка [PERSON] , 1928 року народження, померла [INFO] . При житті, 27 січня 2011 року, [PERSON] зробила письмове розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно заповіла позивачці [PERSON] Заповіт на даний час не скасований та не оскаржений. З метою реалізації свого права на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] позивачка звернулася з заявою в нотаріальну контору . Однак, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] у зв`язку із реєстрацією спадкового господарства як колгоспного двору. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року. На час припинення колгоспного двору в спадковому житловому будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1923 року народження, [PERSON] , 1928 року народження, [PERSON] , 1952 року народження, [PERSON] , 1954 року народження, позивачка [PERSON] , 1975 року народження, [PERSON] , 1978 року народження. З приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. [INFO] померла мама [PERSON] , [INFO] дід [PERSON] , [INFO] тато [PERSON] , [INFO] померла баба [PERSON] . Після смерті останньої позивачка, як спадкоємець за заповітом, вступила в управління спадковим майном: доглядає житловий будинок, самостійно несе всі витрати по обслуговуванні господарства, обробляє земельну ділянку, виготовила новий технічний паспорт на будинковолодіння, однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок та реєстрацію спадкового господарства як колгоспний двір не може реалізувати свої права спадкодавця, що змушує її звертатися до суду з даним позовом . В підготовчому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності відповідача. Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши вступне слово позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 у житловому будинку в [ADDRESS] ) були зареєстровані та проживали: голова домогосподарства [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; двір колгоспний, що підтверджується довідками № 1081 та № 1082, виданими 17.10.2019 виконкомом Далешівської сільської ради. Про те, що [ADDRESS] перейменована [ADDRESS] будинку з № [ADDRESS] змінилася на [ADDRESS] свідчить довідка № 772, видана 16.07.2019 виконкомом Далешівської сільської ради. Член колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 19 від 23 червня 1994 р., що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 травня 2016 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до [INFO] , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] ; разом з нею були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 1080, виданою 17.10.2019 виконкомом Далешівської сільської ради. [PERSON] , як спадкоємцю першої черги за законом після смерті дружини [PERSON] , [INFO] . видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2940, на спадкове майно - право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ІВ-ІV № 014573 (копія спадкової справи № 1026/2007, надана суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою). [PERSON] помер [INFO] у віці 80 років в с. Колінки Городенківського району, актовий запис № 8 від 06 лютого 2004 р., що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 травня 2016 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] ; разом з ним були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 1079, виданою 17.10.2019 виконкомом Далешівської сільської ради. Із копії спадкової справи № 115/2006, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] . Йому 01 березня 2006 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 267, на спадкове майно - право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ІВ-ІV № 014432 . [PERSON] помер [INFO] у віці 58 років в с. Колінки Городенківського району, актовий запис за № 21 від 27 серпня 2010 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Далешівською сільською радою Городенківського району. [PERSON] день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] ; разом з ним були зареєстровані та проживали: мати [PERSON] , 1928 року народження, брат [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 774, виданою 16.07.2019 виконкомом Далешівської сільської ради. Про те, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, запис за № 3 від 25 квітня 1952 р. в Книзі реєстрації народжень. Отже, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його мама [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак документи про спадкування не оформила. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2396/01-16 від 20 листопада 2019 та Інформаційною довідкою № 58399081 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 20.11.2019 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася. За заповітом, посвідченим 27 січня 2011 р. секретарем виконкому Далешівської сільської ради, зареєстрованим в реєстратурі за № 4, [PERSON] , [INFO] , жителька с. Колінки Городенківського району, на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і на що вона за законом матиме право, - заповіла [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 51625453 (номер в реєстрі нотаріальних дій 4), що доводиться копією Інформаційної довідки № 56139659 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 14.05.2019 Приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] померла [INFO] у віці 90 років в с. Колінки Городенківського району, актовий запис № 1 від 03 січня 2019 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Далешівською сільською радою. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. На день смерті вона була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 771, виданою 16.07.2019 виконкомом Далешівської сільської ради. Позивачка [PERSON] проводила похорон бабки [PERSON] за свій рахунок, що стверджується довідкою № 776, виданою 16.07.2019 виконкомом Далешівської сільської ради. З копії спадкової справи № 103/2019, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивачка [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (14.05.2019). Копією Витягу № 56139706 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 14.05.2019 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 64172109 (номер у нотаріуса 103/2019), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. від 17 липня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , з посиланням на те, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, а подані спадкодавцем документи не підтверджують права власності померлої на спадковий житловий будинок чи його частку. Копією довідки про об`єкт нерухомого майна № 14, виданої 09.06.2019 ФОП « [PERSON] », стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] ) не зареєстровано. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003 р.) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 25.10.2018, вбачається, що житловий будинок збудований в 1937 р., господарські будівлі та споруди - в 1937, 1950, 1980 роках. Їх ринкова вартість станом на 15.07.2019 становить 95940 грн., що стверджується звітом про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я». За вищезгаданим домогосподарством закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,18 га, що стверджується довідкою № 775, виданою 16.07.2019 виконкомом Далешівської сільської ради. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті баби [PERSON] , фактично стала власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачем - колишнім членом колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 525, 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1258, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved