Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.07.2013 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з: квартири [ADDRESS], яка була придбана за час перебування її у шлюбі із спадкодавцем [PERSON], а тому належить їм на праві спільної сумісної власності. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON], іншим спадкоємцем першої черги після смерті останнього є їх донька [PERSON], яка від прийняття спадщини після смерті батька відмовилась на її користь. На даний час позивач вирішила оформити право на спадщину належним чином, однак нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири № 1, що розташована за адресою: м. Ківерці вул. Філатова, 3 Волинської області, як частку спільної сумісної власності, та на 1/2 її частини в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 16.07.2013 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, згідно поданої заяви просить проводити слухання у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви заявлені позивачем вимоги визнає, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2013 року помер [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом серії 1-ЕГ № 144041 від 16.07.2013 року (а.с. 5), який перебував у зареєстрованому шлюбі із позивачем по справі [PERSON] (дівоче прізвище «Косянчук») [PERSON] з 19.11.1964 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6). Із представлених документів, зокрема договору купівлі-продажу квартири № 1, що по вул. Філатова, 3 у м. Ківерці Волинської області від 29.12.1990 року (а.с. 7), технічного паспорта на вказану квартиру (а.с. 8-9) квартира № 1 у м. Ківерці по вул. Філатова, 3 Волинської області належить [PERSON], був придбаний 29.12.1990 року за час перебування його у шлюбі з позивачем і являється спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ст. 22 ч. 1 Кодексу про шлюб та сімю України та ст. 368 ЦК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Зі змісту ст. 1273 ч. 1 вбачається, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON], відповідач по справі, будучи спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON], від прийняття спадщини відмовилась на користь матері позивача по справі. Позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на імя померлого (а.с. 10). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири № 1, що знаходиться у м. Ківерці по вул. Філатова, 3 Волинської області, як частку спільної сумісної власності подружжя, та на 1/2 її частини в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 16 липня 2013 року.

Outcome: approved