Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісячно. В позові покликається на те, що між нею та відповідачем 29.09.2014 зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний запис № 4 від 29.09.2014. В шлюбі народився син - [PERSON] . Протягом останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони перестали вести спільне господарство, Після припинення спільного проживання син сторін проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач з сином спілкується рідко, матеріальну допомогу надає нестабільно та в недостатніх розмірах. Згідно довідки про доходи від 12.02.2019 № 403 [PERSON] працює в Управлінні праці та соціального захисту населення Городенківської РДА, займає посаду головного спеціаліста та отримує заробітну плату. Син сторін росте, розвивається, потребує збалансованого харчування, вітамінів, добротного одягу та взуття, розвиваючих іграшок та літератури. Все це потребує значних матеріальних витрат. Відповідач, всупереч вимогам закону, не приймає участі у покритті цих витрат нарівні з позивачкою. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу синові, однак добровільно цього не робить. Він фізично здоровий, працює та має стабільний дохід. Про наявність у відповідача інших дітей, крім спільного з позивачкою сина, а також непрацездатних батьків, позивачці невідомо. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. [PERSON] просить суд стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання їх спільного сина у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісяця. 03.04.2019 позивачка подала до суду клопотання про зміну позовних вимог, просить стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) аліменти в її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якого згідно інформації Городницької сільської ради - [ADDRESS], про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки), причини повторної неявки в судове засідання не повідомив, відзив на позов не подав. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29 вересня 2014 року виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франкіської області, стверджується, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 29 вересня 2014 року у виконкомі Городницької сільської ради, актовий запис за № 4 від 29.09.2014. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 лютого 2017 року виконавчим комітетом Городницької сільської ради, актовий запис за № 2 від 08 лютого 2017 року. [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , про що свідчить копія довідки про реєстрацію місця проживання особи № 796 від 04.09.2017, виданої Городницькою сільською радою. Те, що до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] входять: батьки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , стверджено характеристикою, виданою 14.02.2019 виконкомом Городницької сільської ради. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають. Відповідач, який проживає окремо від сім`ї, коштів на утримання малолітнього сина в достатній кількості не дає. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень, відповідно - мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років не може бути менший, ніж 813 грн. Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини передбачено статтею 183 Сімейного кодексу України. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Із довідки про доходи № 403, виданої 12.02.2019 Управлінням праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації вбачається, що [PERSON] працює в УПСЗН Городенківської РДА, загальна сума його доходу за серпень 2018 р. - січень 2019 р. становить 36650,00 грн. Отже, його середньомісячний дохід складає 5553, 78 грн. Враховуючи положення ст.ст. 181-183 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 14.02.2019, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial