Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Кубійовичів,18 в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 8254 дід позивачки по маминій лінії - [PERSON] був головою колгоспного двору, по вул. Кубійовичів (колишня вул. Радянська),18 в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області на підставі свідоцтва на право особистої власності, виданого Городенківським РВК 15.01.1990 року на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13.12.1989 року. При житті, 27.11.2013 року, [PERSON] зробив заповіт, за яким заповів позивачці вищезгаданий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Корнівської сільської ради Городенківського району, зареєстрований в реєстрі за № 14. 10 квітня 2017 року [PERSON] помер. З метою реалізації свого спадкового права позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про оформлення свідоцтва на спадкове майно за заповітом. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, про що 28.11.2017р. видав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також нотаріусом встановлено, що спадкове господарство зареєстровано як колгоспний двір, відповідно, - кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991р. належить відповідна частка житлового будинку. Згідно інформації, наданої виконкомом Корнівської сільської ради, станом на 15.04.1991р. у спадковому господарстві були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON], його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Позивачка з часу досягнення повноліття допомагала бабусі і дідусеві у веденні господарства та обслуговуванні житла, обробляє земельну ділянку. На даний час позивачка виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу на імя спадкодавця та через реєстрацію господарства як колгоспного двору. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Кубійовичів,18 в с. Корнів інвентаризаційна вартість даного житлового будинку з господарськими спорудами становить 144507 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Пояснила, що вона є дочкою [PERSON], дочки спадкодавця [PERSON]. Відповідачка [PERSON] є її бабусею, відповідачка [PERSON] є рідною сестрою її матері. За заповітом дід свій земельний пай заповів дочці [PERSON], а все інше майно, в т.ч. житловий будинок по вул. Кубійовичів,18 в с. Корнів, заповів їй. На час смерті діда [PERSON] разом з ним проживала його дружина, баба позивачки [PERSON]. У встановлений законом строк після смерті [PERSON] позивачка звернулася до державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, а її баба подала заяву про відмову від обовязкової частки в спадщині після смерті чоловіка. Відповідачі [PERSON], [PERSON], - в судове засідання не з'явилися. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від представника відповідачки [PERSON] - [PERSON] до суду поступила заява про розгляд справи у відсутності відповідачки, в якій зазначила, що відповідачка позовні вимог визнає в повному обсязі. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8254 від 06.10.2017р. стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 55 право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Кубійовичів,18 (Радянська) в с. Корнів Городенківського району зареєстровано за [PERSON] (гол. колг. двору) на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 15.01.1990р. на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13.12.1989р. Довідкою № 33, виданою 29.01.2018 року виконкомом Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку по вул. Кубійовичів ( вул. Радянська),18 в с. Корнів були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] За заповітом, посвідченим 27 листопада 2013 р. секретарем виконкому Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], [INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER]), уродженець [INFO], заповів: дочці [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельний пай); онуці [PERSON] - належний йому житловий будинок в с. Корнів по вул. Кубійовичів,18, господарські будівлі, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та будівництва та все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право. В звязку з хворобою [PERSON], за його дорученням, в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON], заповіт підписала [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 14. [PERSON] помер 10 квітня 2017 року у віці 84 років в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 від 10.04.2017 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 246557, виданого 10 квітня 2017 року виконкомом Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою № 32, виданою 29.01.2018 р. виконкомом Корнівської сільської ради стверджено, що на час смерті [PERSON] (10.04.2017р.) в с. Корнів по вул. Кубійовичів (Радянська),18 разом з ним була зареєстрована та проживала дружина [PERSON], [INFO] Те, що відповідачка [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON], [INFO], стверджено копією свідоцтва про одруження серії І-ЯР № 903760, виданого 10.10.1958 року Семенівською сільською радою Обертинського району Станіславської області, в якому зазначено, що 10 жовтня 1958 року був зареєстрований шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з «Гурак» на «Кривко», актовий запис № 9. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України [PERSON], як той з подружжя, який його пережив, має право на спадкування за законом у першу чергу. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України відповідачка [PERSON], як непрацездатна вдова спадкодавця [PERSON] за законом, є спадкоємцем, яка має право на обовязкову частку у спадщині. Копією спадкової справи № 396/2017, наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори стверджено, що відповідачка [PERSON] 29.09.2017 року подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від одержання обовязкової частки у спадщині після смерті чоловіка [PERSON]. Наявна в спадковій справі заява [PERSON] від 19.09.2017 року свідчить про прийняття нею спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Про те, що позивачка [PERSON] є внучкою спадкодавця [PERSON], свідчать наступні документи. З копії свідоцтва про народження серії IІІ-НМ № 371082 [PERSON], [INFO], виданого 11.05.1991 р. виконкомом Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Копія свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 127732, виданого 04.11.2013 року виконкомом Олієво-Королівської сільської ради свідчить, що при одруженні з [PERSON], прізвище дружини [PERSON] змінено з [PERSON] на [PERSON]. Копією свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 0721443 [PERSON], [INFO], виданого Корнівською сільською радою с/ЗАГС Городенківського району 02.11.1966 р. стверджено, що її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Копія свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НМ № 489020, виданого 12 серпня 1989р. Раковецькою сільською радою свідчить, що при одруженні з [PERSON], прізвище дружини [PERSON] змінено з [PERSON] на [PERSON]. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49150625, виданим 19.09.2017 року Першою Снятинською державною нотаріальною конторою стверджено, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON], номер у Спадковому реєстрі 61247613, номер у нотаріуса 396/2017. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 2218/02-31 від 28.11.2017 р. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда [PERSON], померлого 10 квітня 2017 р. на житловий будинок № 18 по вул. Кубійовичів в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області у звязку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на вищезгаданий житловий будинок, зокрема, свідоцтво про право власності видане Городенківським РВК 15.01.1990 року. З технічного паспорта на житловий будинок по вул. Кубійовичів,18 в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що житловий будинок збудований в 1973 р., інші господарські будівлі збудовані в 1922, 1960 роках, їх інвентаризаційна вартість становить 144507 грн. Довідкою № 34, виданою 29.01.2018 року виконкомом Корнівської сільської ради стверджується, що розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Кубійовичів,18 в с. Корнів 0,21 га. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом документи підтверджують те, що спадкодавцю [PERSON] був виданий документ, який посвідчував, що він є власником житлового будинку по вул. Кубійовичів,18 в с. Корнів Городенківського району. Зазначений документ - втрачений. Через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч. 2 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003р.),

Outcome: approved