Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Запорізької міської ради, вказавши, що позивач доводиться донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] за заповітом від 01.10.2014 року заповіла все належне їй майно [PERSON] . На момент смерті [PERSON] проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , хоча і була зареєстрована за іншою адресою. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді Ѕ частки квартири [ADDRESS] . [PERSON] з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк не звернулась, оскільки з 28.01.2020 року по 16.03.2020 року перебувала у відрядженні. По суті заявлених вимог [PERSON] просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 06.04.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.06.2020 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Відповідачем відзив на позов не подавався, у заяві, яка надійшла до суду 18.06.2020 року представник відповідача просила розглянути справу за відсутності відповідача, а рішення приймати на розсуд суду. Інші заяви чи клопотання учасниками справи не подавались, а судом не вирішувались. В судовому засіданні позивач на позові наполягала, вказуючи, що на момент смерті матері проживала разом із нею, тому вважала, що потреби у зверненні із заявою про прийняття спадщини немає. У січні поїхала у відрядження до іншого міста України. Пояснити які саме перешкоди були у поданні заяви про прийняття спадщини не змогла, посилаючись лише, що у зв?язку зі смертю матері перебувала у депресії. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] проти позову не заперечував, вказуючи, що на спадщину після смерті [PERSON] , яка була його матір?ю, не претендує. Судом досліджувались письмові докази, надані позивачем. Відповідно до наданих копій свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] позивач [PERSON] є донькою [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть. 01.10.2014 року [PERSON] склала заповіт, яким належну їй частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Відомості про звернення будь-кого зі спадкоємців до нотаріуса для прийняття спадщини відсутні, позивач вказувала, що з відповідною заявою ніхто зі спадкоємців [PERSON] не звертався. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 05.08.1994 року квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частці. Водночас з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається. що відомості про реєстрацію права власності у відповідному реєстраі наявні лише щодо частки [PERSON] . На підтвердження своїх доводів щодо поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини [PERSON] надала копію протоколу ТОВ «ВКФ «Схід-Капітал» від 27.01.2020 року, наказу № 27/1 від 27.01.2020 року згідно із якими [PERSON] направлено у службове відрядження до м. Кривий Ріг. Водночас жодних документів на підтвердження дати завершення [PERSON] відрядження позивачем не надано. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Положеннями ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Строк для подання такої заяви визначений ст. 1270 ЦК України та складає шість місяців з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, на визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, за рішенням суду за позовом такого спадкоємця. Натомість позивач, стверджуючи, що на час відкриття спадщини вона мешкала разом із спадкодавцем [PERSON] та надаючи акт на підтвердження постійного проживання. до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не звернулась, відмови у видачі такого свідоцтва не отримала. Отже на момент звернення до суду та розгляду справи судом спадкові права [PERSON] не порушені, адже їй не було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, отже у відповідності до положень ст. 4 ЦПК України такі права на цей момент в судовому порядку захисту не підлягають. Крім того, [PERSON] стверджуючи про своє постійне проживання із матір?ю на момент смерті, навіть у разі отримання відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину мала б захищати свої права в інший спосіб, а саме шляхом встановлення факту проживання зі спадкодавцем [PERSON] разом на момент відкриття спадщини, а не визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, адже у разі доведення факту проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину з моменту її відкриття. Оцінюючи доводи позивача в частині поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини суд дійшов наступних висновків. Підставою для визначення спадкоємцеві додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є наявність поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вказує п. 24 Постнови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Порядок подання заяви про прийняття спадщини докладно врегульований главою 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Зокрема, цим Порядком передбачено можливість спадкоємця не лише подати заяву про прийняття спадщини особисто до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а і направити таку заяву засобами поштового зв?язку. Такою можливістю [PERSON] не скористалась, причин чого пояснити не змогла. Крім того, до моменту відрядження з моменту смерті [PERSON] пройшло майже п`ять місяців, тож жодних перешкод [PERSON] для подання заяви і до нотаріуса за місцем відкриття спадщини м. Запоріжжя не мала. Посилання позивача на депресію та тяжкий психологічний стан, обумовлений смертю матері, будь-якими доказами не підтвердженні. Крім того, стан здоров?я позивача не перешкоджав їй здійснювати роботу на посаді директора ТОВ «ВКФ «Схід-Капітал», тож не міг бути перешкодою для звернення до нотаріальної контори. Підсумовуючи вищевикладене, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності, які вказують, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд вважає, що позивач не довела порушення своїх прав на час звернення до суду, не надала доказів на підтвердження тих обставин, якими обґрунтовувала свої вимоги, обрала невірний спосіб захисту права з урахуванням тих обставин, про які зазначила під час розгляду справи, тож підстав для задоволення позову суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed