Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів. В подальшому позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги, збільшувала їх та згідно уточненого позову від 05.04.2019 просить суд стягнути з відповідача з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 283 820,62 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 25.11.2015 з відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1032 грн. щомісяця, починаючи з 29.07.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не належним чином виконує обов'язок по сплаті аліментів, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 01.05.2018 складає в сумі 34155 грн. 87 коп. Позивачем, на підставі ст.196 СК України, нарахована пеня по аліментам, несвоєчасно сплаченим на утримання а дитини, яка складає 283 820,62 грн. Позивач та представник позивача, який діє на підставі угоди про надання правової допомоги, до початку судового засідання подали до суду заяву, у якій просили провести судове засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд, за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 281, 282 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 01.07.2015 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.07.2015, яке набрало законної сили. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], який народився [INFO] року та батьками якого є: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] З відповідача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1032 грн., починаючи з 29.07.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.05.2018 за виконавчим листом № 643/12231/15-ц складає 41379,87 грн. Згідно заяви про збільшення позовних вимог, представником позивача нарахована пеня за прострочення сплати аліментів в загальній сумі 283 820, 62 грн. Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо права отримувача аліментів на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1ст. 196 СК України, в редакції станом на час вирішення справи судом, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. В даній редакції норма ч. 1ст. 196 СК України набрала чинності з 08 липня 2017 року. Станом на час виникнення правовідносин між сторонами ч. 1 ст. 196 СК України було передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пеню) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді стягнення неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Тобто, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Неустойка стягується з особи, яка винна у простроченні сплати аліментів. При розгляді справи суд виходить із презумпції вини платника аліментів. Відповідно до ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. У зв'язку, з тим, що відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, суд вирішує справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізувавши зміст ст. 196 СК України, суд вважає за необхідне, зазначити наступне. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені ) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватись на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Заяв та клопотань про зменшення розміру неустойки аліментів, а також доказів про сімейний та тяжкий матеріальний стан - відповідач суду не надавав. Перевіривши зазначений в позовній заяві розрахунок суми пені, з урахуванням всіх обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, позивачем в позовній заяві зазначений розрахунок пені за період з серпня 2015 по червень 2017 року у розмірі 263 387,02 грн. за правилами ст. 196 СК України до набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017. Також позивачем в позовній заяві, зазначений розрахунок пені за період з липня 2017 року по березень 2019 року у розмірі 20433, 60 грн. за правилами ст. 196 СК України після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017. На підставі викладеного, суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості: за виконавчим листом № 643/12231/15ц від 25.01.2016 за період з липня 2017 року по березень 2019 року в розмірі 20433,60 грн., виходячи з розрахунку заборгованості пені, наданої позивачем, яка міститься в матеріалах справи. А також позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за виконавчим листом № 643/12231/15ц від 25.01.2016 за період з серпня 2015 року по червень 2017 року в розмірі 263 387,02 грн., виходячи з розрахунку заборгованості пені, наданої позивачем, яка міститься в матеріалах справи. Всього сума пені за виконавчим листом № 643/12231/15ц складає 283 820, 62 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved