Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третьої особи служби у справах дітей про надання дозволу на виготовлення проїзних документів. В позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, від якого у них є двоє неповнолітніх дітей, сини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні дітей, не підтримує матеріально, не цікавиться їх життям та здоров'ям та не спілкується з ними. Вона має можливість забрати дітей на час канікул та відпусток до себе в Італію, де вона працює, однак її колишній чоловік [PERSON] штучно створює обставини, які обмежують права дітей на періодичні тимчасові виїзди за межі України не даючи при цьому дозволу на це. Діти також мають бажання продовжити навчання за кордоном. На її та дітей неодноразові прохання надати дозвіл на виїзд за кордон відповідач не реагує. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просить його задовольнити, в своїх поясненнях зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить подане оголошення в газеті. Представник служби у справах дітей м. Нововолинськ в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, з якої вбачається, що надання дозволу на виїзд дітей за кордон на відпочинок, екскурсії та навчання не суперечить їх інтересам, просить справу слухати у його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 08.10.2010 року було розірвано. Діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають в м. Нововолинську. Як пояснила представник позивача, що відповідач відмовився від нотаріального посвідчення заяви про дачу згоди на тимчасові поїздки дітей за кордон, хоча вони спрямовані на задоволення інтересів дітей для їх відпочинку, оздоровлення та розширення їх кругозору. Крім цього, діти після закінчення 11-го класу бажають навчатися за кордоном. Згідно ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до абз.1 ч. 2. ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей. А згідно з ст. 4 даного Закону за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 313 Цивільного Кодексу України, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Відмова відповідача на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду за кордон неповнолітніх дітей які досягли шістнадцяти років є безпідставною, суперечить інтересам та правам дітей. Враховуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитині має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення. Враховуючи зазначене,

Outcome: approved