Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з ПАОП «Зоря» коштів у сумі 6580 грн. орендної плати за користування земельною ділянкою за період 2012-2013 роки та судовий збір у розмірі 487,20 грн. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай) вона отримала земельну ділянку розміром 6,51 умовних кадастрових гектарів. Земельна ділянка позивачки знаходилась в загальному масиві земельних ділянок ПАОП «Зоря» та перебувала в оренді до оформлення власниками свідоцтва про право власності на земельні ділянки. Позивачка отримала свідоцтво про право власності в 2013 році. В січні 2011 року відповідач виготовив та надав позивачці для ознайомлення договір оренди датований 01.01.2011 року. Позивачка [PERSON] ознайомилася з текстом договору, але не підписала його, погодившись в усній формі з відповідачем про використання ним земельної ділянки на протязі 2011-2013 року, для сільськогосподарських потреб, за що повинен був сплачувати позивачці орендну плату в розмірі 3490,00 грн. за рік користування ділянкою. 05.11.2011 року відповідач виплатив орендну плату позивачу товаром відповідно до видаткової квитанції № 1904 від 05.10.2011 року. За 2012-2013 року орендна плата виплачена не була. На усні звернення про отримання орендної плати позивачку завіряли, що орендна плата буде виплачена, проте до цього часу виплата проведена не була, в зв'язку з чим вона і просить суд стягнути з відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 6580,00 грн., а також сплачену суму судового збору в розмірі 487,20 грн. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що позивачка в 2011 році ознайомилася з текстом наданого їй договору і не підписала його погодившись в усній формі з відповідачем про використання ним земельної ділянки на протязі 2011,2012,2013 років для сільськогосподарських потреб, а відповідач в свою чергу повинен був до 31 грудня кожного року проводити виплату орендної плати в розмірі 3490,00 грн. В 2011 році позивачці [PERSON] було виплачено орендну плату, що підтверджується видатковою квитанцією від 05.10.2011 року, проте за 2012,2013 роки орендна плата виплачена не була. Позивачка усно та письмово неодноразово зверталась до керівництва ПАОП «Зоря» з проханням виплатити їй орендну плату, проте до цього часу орендна плата виплачена не була. Представник відповідача за дорученням - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що будь - якого укладеного договору оренди земельної ділянки з позивачем [PERSON] та ПАОП «Зоря» не було, а відтак відсутні і будь - які фінансові зобов'язання перед позивачкою, а позовна заява ґрунтується лише на припущеннях. Вислухавши думку сторін, перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоводенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що позивачкою свідоцтво про право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 4,9027 га було отримано 04.06.2013 року ( а.с. 5). Частина 5 ст. 126 ЗК України передбачає, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі зареєстрованим відповідно до закону. В матеріалах справи є копія договору оренди земельної частки ( паю) від 01.01.2011 року ( а.с. 9-10), який не підписаний сторонами, чого і не заперечує сама позивачка в позовній заяві. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є ЗУ «Про оренду землі». За змістом статей 18, 20 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до пункту 46 вищевказаних договорів оренди землі, вони набирають чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні даних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. Суд зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права. Належним способом захисту є позов про стягнення не отриманого доходу за безпідставне використання майна. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, подимин відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тому суд не може винести рішення по справі за межами позовних вимог. Враховуючи викладене та той факт, що на момент розгляду справи будь - якого підтвердження того, що договір оренди земельної ділянки між ПАОП «Зоря» та [PERSON] укладено не було, в зв'язку з цим позовні вимоги позивачки задовленню не підлягають.

Outcome: dismissed