Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права на спадкове майно, зазначивши, що 24.12.2002 року померла її мати [PERSON], яка до дня смерті проживала в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з права на земельну ділянку площею 3,14ум.кад. га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області, яке належало [PERSON] на підставі сертифікату, серії ВН №046185, виданого Тростянецькою РДА 19.08.1997 року. На даний час Сертифікат на земельну частку(пай) втрачено. Позивач являється спадкоємцем до майна померлої матері по закону. Інших спадкоємців немає. Позивач своєчасно прийняла спадщину, тому що проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично вступила в управління спадковим майном. Позивач звернулась до відповідних органів для видачі дубліката, однак їй було відмовлено. Також, після звернення позивача до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. В зв`язку з цим позивач [PERSON] змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права на земельну ділянку, розташовану на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що належала [PERSON], померлій 24.12.2002 року. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області в підготовче судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяву, в якій просили справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно померлої за її дочкою [PERSON] Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3\~ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами\~ст.247 ЦПК України.\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ №387840 від 14.11.2017 року виданого Тростянецьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, [PERSON] померла 24.12.2002 року в с.Верхівка Тростянецького району Вінницької області (а.с.5). Родинний зв'язок позивача з померлою [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження серії ГД №077151 від 21.08.1957 року, виданим на ім`я [PERSON], [INFO], в якому в графі мати записана [PERSON](а.с.12). Довідкою №165 від 22.02.2018 року, виданою виконкомом [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] за життя до дня смерті проживала в [INFO], разом зі своєю дочкою [PERSON] Спадкоємцем після її смерті являється дочка [PERSON] яка своєчасно прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. До складу спадкового майна входить право на земельну частку(пай) посвідчену сертифікатом серії ВН №046185, виданим 19.08.1997 року Тростянецькою РДА.(а.с.6). Факт належності [PERSON] права на земельну частку(пай) розміром 3,14 ум.кад.га підтверджено також інформацією [PERSON] сільської ради згідно якої зазначено, що за [PERSON] закріплена земельна ділянка(пай) згідно схеми поділу земельних ділянок за №549 площею 3,14га на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області(а.с.15); відповіддю відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.36-36/117-18 від 28.03.2018 року, згідно якої встановлено, що [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ВН №046185, зареєстрований за №601 від 21.08.1997 року(а.с.8); архівною довідкою КП «Тростянецький районний трудовий архів» №45 від 22.02.2018 року, з якої вбачається, що [PERSON] працювала в АКПП «Іскра» з 1947 року по 1952 рік(а.с.16). Оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» від 17.11.2017 року вказує на те, що сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ВН №046185, виданий 19.08.1997 року Тростянецькою РДА на ім`я [PERSON] втрачено.(а.с.11). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді №209/02-17 від 05.04.2018 року завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] випливає, що позивач [PERSON] за відсутності правовстановлюючого документу не має змоги оформити за нею право на спадкове майно земельну частку(пай), після смерті [PERSON] через нотаріальну контору(а.с.10). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності ма земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті [PERSON], за таких умов позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 / 50%). На підставі наведеного та

Outcome: approved