Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до філії Дніпродзержинського відділення №3293 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача. Позивачка в судове засідання з`явилась, надала суду уточнення до позовних вимог, якою просить провести звірку по всім платежам, на підставі звірки провести перерахування по всім платежам з урахуванням курсу валюти, реструктуризувати суму боргу на 1 рік, примусово вилучити та передати позивачці транспортний засіб марки Hyundai TUCSON, який належить [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні надала заперечення проти позовних вимог, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухав пояснення сторін, вивчив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 12.10.2007р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №181\\07, згідно якого позивачу було надано кредит на придбання автомобіля в сумі 28\~435,64 дол.США, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,2% річних, зі строком сплати кредиту до 11.10.2012р. Відповідно до п.1.3. договору, укладеного між позивачем та відповідачем, кредит надається шляхом продажу іноземної валюти з кредитного рахунку позичальника, зарахуванням за його дорученням гривневого еквіваленту іноземної валюти на поточний рахунок та перерахування коштів в національній валюті з поточного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця товару. Згідно п.3.3.4 договору позивачка зобов`язана здійснювати погашення кредиту рівними частинами та сплату процентів за користування ним щомісячно. Впродовж першого року кредитування рівні платежі здійснюються в сумі 710,89 дол.США, з другого року рівні платежі здійснюються в сумі 414,68 дол.США, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахунків. Відповідач свої зобов`язання виконав, відкривши позивачці кредитний рахунок та рахунок для обліку нарахованих доходів за кредитами, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розпорядження від 12.10.2007р. Позивачка свої зобов`язання виконувала своєчасно та в повному обсязі до липня 2008р., після чого платежі за обов`язковими платежами стали надходити несвоєчасно та в меншому від потрібного за графіком погашення, обсязі. Внаслідок недотримання позивачкою графіку погашення заборгованості станом на 29.12.2014р. утворилась заборгованість в сумі 4835,4 дол.США. 06.02.2015р. відповідачем на адресу позивачки була направлена вимога про повернення суми кредиту, сплати процентів та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок заборгованості позивачки. Даний лист було отримано [PERSON] особисто 20.03.2015р., про що свідчить підпис позивачки на повідомленні про вручення поштового відправлення, копія якого є в матеріалах справи. 24.03.2015р. позивачка на адресу банку направила листа, в якому просила провести реструктуризацію. Згідно ст..12 «Про захист прав споживачів», кредитодавець має право проводити за погодження із споживачем реструктуризацію заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. 23.04.2015р. банк надав відповідачці відповідь, в якій роз`яснив порядок звернення за реструктуризацією та порядок її проведення. Запропонував [PERSON] виконати зазначені в порядку умови, після чого банк зможе розглянути питання щодо зміни умов кредитування та запропонувати варіант реструктуризації заборгованості. До відповіді була надана детальна довідка про рух коштів по кредитному договору. Даний лист був направлений позивачці цінним листом з описом вкладення за адресою реєстрації та за адресою фактичного проживання. Відповіді на цю пропозицію відповідач не отримував. Отже, судом встановлено, що позивачем не дотримано порядок проведення реструктуризації, а тому до суду з цією вимогою позивачка звернулась передчасно. Стосовно позовних вимог позивачки з приводу витребування генеральної довіреності в Національному банку України, на підставі якої видавався кредит; витребування у відповідача повної кредитної сплати по платежам, які були здійснені за період дії кредитного договору, суд вважає за потрібне відмовити в зв`язку з тим, що відповідно до ст..137 ЦПК України, клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті із дорученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, які беруть участь у справі. Будь-яких відомостей про неможливість отримання вказаних документів позивачем до клопотання про витребування доказів не долучено. Відносно вимоги позивачки щодо примусового вилучення транспортного засобу, який належить [PERSON], а саме автомобіль марки Hyundai TUCSON, д\\н АЕ 8628 АК, та передачу його позивачці, судом встановлено, що позивачкою не надано доказів того, що їй дійсно належить зазначений автомобіль, коли і на яких підставах автомобіль був вилучений і хто є власником автомобіля на дату розгляду справи. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про захист прав споживача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed