Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , вказавши, що з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] аліменти в сумі 4000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення повноліття дитини та кошти на своє утримання в сумі 3000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 24.07.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У наданий судом строк відповідач направив до суду відзив на позовну заяву разом з доказами направлення його копії іншим учасникам справи. Позивач не скористалась своїм правом надати відповідь на відзив відповідача. В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 14.04.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження, батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . В тексті позовної заяви [PERSON] посилається на те, що наразі не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує допомогу по догляду за дитиною в сумі 860 гривень, однак жодного доказу з наведених обставин надано не було. У відзиві на позовну заяву відповідач вказав про часткове визнання позовних вимог. а саме в частині аліментів на утримання дитини у 929,50 гривень щомісячно. в частині коштів на утримання дружини в сумі 700 гривень щомісячно. В обґрунтування своїх заперечень відповідача вказав, що офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, отже не може сплачувати аліменти у заявленій позивачем сумі. Також відповідач вказував, що матеріальну допомогу після припинення сторонами шлюбних стосунків надавав добровільно, перераховуючи грошові кошти на карту позивача. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до положень ст. 180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. При визначенні\~розміру\~аліментів\~суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як зазначає у позові позивач вона наразі не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та отримує лише допомогу по догляду за дитиною в сумі 860 гривень щомісячно. Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 966 від 15.07.1999 року прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку. З 01.07.2020 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1859 гривень на місяць, для працездатної особи - 2197 гривень. Оскільки на переконанням держави цієї суми достатньо для задоволення потреб громадян України, тож суд, визначаючи розмір аліментів, орієнтується саме на ці показники. Як вказала позивач вона наразі отримує допомогу по догляду за дитиною у сумі 860 гривень на місяць, тож для забезпечення дитині матеріального утримання на рівні прожиткового мінімуму, суд вбачає підстави для стягнення аліментів в сумі 1000 гривень. За ст.\~84\~ч.\~2\~СК України,\~право дружини\~на утримання\~під час\~вагітності та\~у разі\~проживання з\~нею дитини дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження свого фактичного матеріального стану (відсутності доходів), а також не обґрунтовано розміру свого утримання у 3000 гривень, з огляду на наведені відповідачем аргументи щодо прийнятного для нього розміру коштів на утримання, а рівно і приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якою є позивач, що наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд вбачає підстави для стягнення коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку в сумі 2197 гривень, адже така сума визначена чинним законодавством на час звернення з позовом, як прожитковий мінімум для працездатної особи. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 430 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та коштів на утримання підлягають частковому задоволенню з огляду на досліджені в ході розгляду справи докази, а також з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial