Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Харківської міської ради, Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області з позовом про встановлення факту проживання її однією сім'єю без шлюбу з [PERSON] з січня 2005р до його смерті, про визнання її спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання за нею права власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті [PERSON], [INFO], який раптово помер [INFO] у селищі Таранівка, Зміївського району Харківської області, що складається з : ? частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 49,1кв.м.; ? частини грошових внесків з відсотками та усіма компенсаційними рахунками до них, що знаходяться в ТВБВ Ощадбанку №10020/0182 міста Харкова на рахунку [NUMBER], на рахунку [NUMBER], та компенсаційному рахунку [NUMBER], у загальному розмірі 1297,69грн.; на земельну ділянку, яка розташована на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, площею 0,0579 гектарів, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 02.08.1995р., який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. На підтвердження позовних вимог Позивачка зазначила, що 23.03.1985р. між нею і [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,0579 гектарів, яка розташована на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, яка належала йому на праві власності. Після смерті батька, [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори та/або з заявою про відмову у прийнятті спадщини не звертався, але постійно користувався земельною ділянкою та управляв даним нерухомим майном до своєї смерті. [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON], яка залишила спадщину: двокімнатну квартиру [ADDRESS] та грошовий вклад, що знаходиться в ТВБВ Ощадбанку №10020/0182 м. Харкова. На той час спадщину прийняли в рівних частках її син - [PERSON] та онука - [PERSON] [INFO] померла [PERSON],[INFO] народження. Після її смерті спадщину прийняла позивач - [PERSON]. [INFO] раптово помер [PERSON]. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, але в видачі свідоцтва на спадщину за законом державним нотаріусом П'ятої Харківської державної контори, Рибкіною О. М., їй було відмовлено письмом за № 3719/02-14 від 29.10.2013 року на підставі того, що у четверту чергу спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, тому для здійснення спадкування після [PERSON] було запропоноване вирішити це питання у судовому порядку, в зв'язку з чим вона вимушена була звернутися з позовом до суду. На сьогодні вона продовжує проживати за адресою: [ADDRESS], сплачувати комунальні послуги, доглядати за земельною ділянкою, яка розташована на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, площею 0,0579 гектарів, сплачувати податок на землю та фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, визнати право власності у порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS], житловою площею - 29,1кв.м., загальною площею - 49,1кв.м., на ? частину грошових внесків з відсотками та усіма компенсаційними рахунками до них, що знаходяться в ТВБВ Ощадбанку №10020/0182 міста Харкова на рахунку [NUMBER], на рахунку [NUMBER], та компенсаційний рахунок [NUMBER], загального розміру 1297,69грн., на земельну ділянку, яка розташована на території Таранівської сільської ради, площею 0,0579 гектарів, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 02.08.1995р., кадастровий номер [NUMBER]. надала суду пояснення, які викладені у позовній заяві, підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник Відповідача 1 - Харківської міської ради у судовому засіданні з'явився, надав суду заперечення, згідно яких проти позову заперечував, та просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Представник Відповідача 2 - Таранівської сільської ради у судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення, в яких проти позову не заперечував, просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, розглядати справу у його відсутність та ухвалити рішення відповідно чинного законодавства України та матеріалів справи (а.с. 116). Суд заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 23.03.1985р. між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується довідкою № 792 від 20.08.2003р. (а. с. 43). [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції актовий запис № 17024 (а. с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,0579 гектарів, яка розташована на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, і належала [PERSON], що підтверджується належним чином завіреною копією державного акту на право приватної власності на землю від 02.08.1995р., [NUMBER], відповідно до відповіді відділу Держземагенства у Зміївському районі вих. № 01-15/1010 від28.03.2014р. (а.с.12,109). Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (редакція від 06.10.1995 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу Української РСР спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Спір між спадкоємцями за законом першої черги, відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР [PERSON] та [PERSON] був відсутній, тому [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька. 08.04.1998р. було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого Комінтернівським відділом реєстрації актів громадського стану запис № 308 (а. с. 44). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану № 4-1 Харківського міського управління юстиції актовий запис № 1860 (а. с. 10). Після своєї смерті [PERSON] залишила спадщину: двокімнатну квартиру [ADDRESS] та грошовий вклад, що знаходиться в ТВБВ Ощадбанку №10020/0182 м. Харкова. Спадщину прийняли в рівних частках син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ВМО № 558382, виданого державним нотаріусом П'ятої харківської державної нотаріальної контори Лакізою І. В. (а. с. 13), та онука - [PERSON]. [INFO] померла донька Позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції актовий запис № 9255 .Після її смерті спадщину, прийняла позивачка - [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції актовий запис № 4497 (а. с.11). Після його смерті Позивачка організувала його поховання і поминання. Факт поховання підтверджується свідоцтвом про поховання і рахунком-замовленням (а. с. 16 -17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за адресою: [ADDRESS]. Заповіту на випадок своєї смерті він не залишив. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33683110 від 05.04.2013р.( а.с.15) після смерті [PERSON] [PERSON] звернулась до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS], житловою площею - 29,1кв.м., загальною площею - 49,1кв.м., на ? частину грошових внесків з відсотками та усіма компенсаційними рахунками до них, що знаходяться в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0182 міста Харкова на рахунку [NUMBER], на рахунку [NUMBER], та компенсаційний рахунок [NUMBER], тобто 1297,69грн., на земельну ділянку, яка розташована на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, площею 0,0579 гектарів. Нотаріус відмовив у вчиненні відповідної нотаріальної дії, обґрунтовуючи свою відмову неможливістю видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS], житловою площею - 29,1кв.м., загальною площею - 49,1кв.м., на ? частину грошових внесків з відсотками та усіма компенсаційними рахунками до них, що знаходяться в ТВБВ Ощадбанку №10020/0182 міста Харкова на рахунку [NUMBER], на рахунку [NUMBER], та компенсаційний рахунок [NUMBER], тобто 1297,69грн., на земельну ділянку, яка розташована на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, площею 0,0579 гектарів. Їй було рекомендовано звернутися до суду за вирішенням цього питання. Факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу ( після розірванню шлюбу) , а саме позивача та її колишнього чоловіка, [PERSON], з січня 2005р до його смерті та обставини, вікладені у позовні та уточненій позовних заявах у судовому засіданні підтвердили свідки. Так, свідок [PERSON], який проживає за адресою: 61140, [ADDRESS], пояснив, що познайомився з [PERSON] ще в армії, пізніше познайомився с [PERSON], був присутній на їх весіллі, був хрещеним батьком їх доньки. Він зазначив, що весь час приїжджав до них у гості, на свята, дні народження, в родині весь час були дуже теплі взаємовідносини впродовж всього життя. Після смерті [PERSON] [PERSON] організувала його поховання та поминання. Свідок повідомив, що він нещодавно дізнався про розлучення та був дуже здивований даною інформацією, тому що [PERSON] проживала у [ADDRESS] до і після смерті спадкодавця [PERSON], вела з ним загальне господарство, мала загальний бюджет, приїжджала на дачу, яка розташована на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, площею 0,0579 гектарі, доглядала її. Свідок, [PERSON], яка проживає за адресою: 61052, [ADDRESS]; пояснила, що [PERSON] дійсно проживає за адресою 61052, [ADDRESS] проживала там до смерті спадкодавця [PERSON], вели з ним загальне господарство мали загальний бюджет, вона знала покійного [PERSON], як сина [PERSON] та [PERSON]. Свідок зазначила, що вона нещодавно дізналася про розлучення, була здивована тому що знала цю родину, як дружну та веселу. Подружжя мало спільні побутові та фінансові інтереси, мали взаємні права і обов'язки, піклувалися, підтримували один одного. Також зазначила, подружжя в селі Таранівка Зміївського району Харківської області мала дачу. Свідок, [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], пояснив, що є сусідом по земельній ділянці, яка розташована на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, яка належала [PERSON]. Він знав покійного [PERSON], як сина [PERSON] та [PERSON], потім познайомився с [PERSON]. Весь час з моменту смерті [PERSON] та по теперішній час родина приїжджала на дану земельну ділянку доглядала її, іноді його запрошували у гості. Будучи сусідом сім'ї він неодноразово бачив, як [PERSON] та [PERSON] користувалися, доглядали земельну ділянку. На підставі наданих суду письмових доказів та поясненнях вказаних свідків суд прийшов до висновку , що позивач, [PERSON], дійсно проживала однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON] з січня 2005 року по день його смерті, до [INFO], тобто 8 років. Відповідно до ст.1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тобто [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом у четверту чергу мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Для відкриття спадщини у цьому випадку особа повинна довести, що вона проживала зі спадкодавцем однією сім'ю не менш як п'ять років до відкриття спадщини. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до відповіді ВРАГС Комінтернівського районного управління юстиції №723/04-06-04-05 від 10.04.2014 року в період з 01.01.2005р. по 27.03.2013р. актовий запис про реєстрування будь-якого шлюбу [PERSON] та/або [PERSON] відсутній. (а. с. 114). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 74 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Важливо зазначити, що саме глава 8 СК України регламентує право сумісної власності чоловіка та жінки. Таким чином, застосовується положення ст. 60 СК України, щодо підстав набуття права спільної сумісної власності подружжя, а саме: - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); - вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України встановлюється об'єкти спільної сумісної власності, до них належать будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 62 СК України, виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині, чоловікові встановлюється у наступних випадках: - Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; - Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 23 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. А за ч.2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Переоформлення державного акта і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обов'язковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку. Відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 р. № 439 та від 26.08.2009 р. № 901, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку видається за наявності витягу з державного реєстру земель, а згідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України від 02.07.2003 року № 174, передбачено, що внесення записів реєстрації здійснюється на підставі звернення власника або належним чином уповноваженої ним особи з поданням документа, що посвідчує особу, копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, що є неможливим, оскільки власник земельної ділянки помер. Згідно до ч.1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг іі прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Частиною 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної її частини. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved