Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення зі [PERSON] аліментів на утримання дитини. При цьому позивач вказала, що між нею та відповідачем 09.08.2015 року зареєстровано шлюб, від якого у подружжя народилася дитина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, а тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Додатково вказала, що відповідач грошову допомогу на утримання дитини надає, але не систематично та не в достатній мірі. Зазначила, що дитина потребує постійного лікування, перенесла хірургічні втручання, що тягне за собою додаткові витрати на її утримання. Сама позивач є студенткою, не працює. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у сумі 2000 грн. Вказали, що позов може бути задоволений частково: аліменти з відповідача мають стягуватись в сумі 550 грн., так як відповідач проживає за рахунок нестабільних доходів від виконання різного виду робіт тимчасового характеру, при цьому має захворювання, лікування яких потребує витрачання грошових коштів. Також мати відповідача також потребує матеріальної допомоги від останнього. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 09.08.2015 року, актовий запис №99, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 09.08.2015 року. В той же час сторони вказали, що на даний час припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства, проживають окремо. Від шлюбу [INFO] в подружжя народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Сошненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 27.01.2017р. №27, виданою Сошненською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, та не заперечується відповідачем. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 184 вказаного Кодексу встановлено наступне: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За твердженням відповідача, він не має постійного місця роботи, дохід отримує нерегулярно. Зазначене також підтверджено в судовому засіданні і позивачем. А тому аліменти на утримання спільної дитини подружжя підлягають стягненню у твердій грошовій сумі. В той же час, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення аліментів саме в сумі 2000 грн. щомісячно, зазначає, що їх спільний син переніс кілька хірургічних втручань, а зараз потребує постійного медичного догляду та реабілітації, на що необхідні грошові кошти. При цьому, відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, витрати позивача на лікування спільної дитини, є додатковим витратами на дитину, які можуть бути стягненні в судовому порядку з відповідача, у разі недосягнення згоди між батьками щодо суми та порядку їх відшкодування останнім. А тому розмір та періодичність таких витрат не може впливати на розмір аліментів, що повинні стягуватись щомісячно на утримання дитини. Що стосується обґрунтування відповідача розміру аліментів в сумі 550 грн., які, на його думку, підлягають стягненню з нього, то судом приймається до уваги наступне. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач на пропозицію суду надати докази, які підтверджують наявність в нього відповідних захворювань, які потребують постійного лікування та, відповідно, понесення в зв'язку із цим витрат, відмовився зібрати та подати необхідні документи. А крім того повідомив суд, що його мати є працездатного віку. В той же час, згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, судом, при визначенні розміру аліментів, беруться до увагинаступні обставини: стан здоров'я спільної дитини позивача та відповідача потребує постійного медичного догляду, що визнається сторонами; відсутність у відповідача на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків; підтверджений сторонами факт підробітку відповідача, який має мінливий характер, але все таки дає можливість останньому надавати матеріальну допомогу на утримання власної дитини в твердій грошовій сумі, що в розумінні Сімейного кодексу України є його обов'язком. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial