Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя. Сторони не ведуть спільне господарство, а шлюб існує лише формально. Хоч і сторони від шлюбу не мають неповнолітніх дітей, але розірвати шлюб через органи РАЦС не має можливості, оскільки вони проживають у Автономній республіці Крим та у них відсутнє порозумінню щодо розлучення. Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року підсудність вказаної справи визначено Дарницькому районному суду м. Києва. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просить провести розгляд справи без її участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, у встановлений судом строк він не подав заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 22 липня 2005 року Виконавчим комітетом Масандрівської селищної ради м. Ялта Автономної Республіки Крим, актовий запис № 16. Згідно письмових пояснень позивача, неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Відповідно до пояснень позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Шлюбні відносини між ними фактично припиненні, спільне господарство не ведеться. Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Виходячи із положень статті 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини позивач не має і тому поновити сім`ю не можливо. З огляду на це суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Крім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн 00 коп. На підставі статей 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved