Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові вона посилається на те, що 23.05.2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Ладижинською сільською радою Уманського району Черкаської області, актовий запис № 5. Позивач вказує, що за час перебування в шлюбі у них з відповідачем народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 13. Позивач у позові зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось і вже з лютого 2015 р. вони припинили шлюбні відносини. Також у позові вказано, що рішенням Уманського міськрайонного суду від 11.12.2015 р. шлюб між сторонами було розірвано. У позові зазначено, що спільна донька сторін по справі залишилась проживати разом з позивачем та повністю перебуває на утримані позивача. Крім того, позивач в позові вказує, що відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їх дитини, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття . Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. В заяві також зазначено, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином, відповідно до вимог чинного ЦПК України, в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити у його відсутність. У заяві також вказано, що він позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.04.2018 р. в Уманському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаської області, актовий запис № 141. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - « [PERSON] ». Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.05.2009 року, проте рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.12.2015 р. було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 04.11.2013 року виконавчим комітетом Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області (актовий запис № 13), в якому батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки КП «Уманське РЕУ № 3» за № 2775 від 20.08.2019 р. до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] входять діти: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст. 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 СК України. Таким чином, з огляду на вік дитини, прожитковий мінімум для неї, обов`язок батьків забезпечувати достатнє утримання дитини, належні умови для її розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вбачає підстави, із врахуванням фактичних обставин справи, визначити до стягнення аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною відповідача повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з положеннями п.4 ст. ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв`язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов`язку по утриманню доньки [PERSON] , з огляду на вік дитини, прожитковий мінімум для неї, обов`язок батьків забезпечувати достатнє утримання дитини, належні умови для її розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік матері, яка в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved