overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про зобов'язання вчинити нотаріальні дії. Свої обґрунтовує тим, що він є власником квартири за адресою [ADDRESS]. Вказана квартира була придбана у приватної особи. Під час продажу квартири позивач дізналася про те, що на квартиру було накладено заборону відчуження відповідачем - приватним нотаріусом [PERSON] Оскільки позивач не мав кредитних стосунків з ПАТ «Альфа-Банк», позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття заборони відчуження. Проте відповідач відмовився знімати заборону та виключати зазначене майно з Єдиного державного реєстру заборони відчужень нерухомого майна. За таких обставин [PERSON] просить суд зобов'язати приватного нотаріуса [PERSON] зняти заборону відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] та виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження зазначеного майна № 11919264. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав просив задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позові. Надав згоду на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення також просив покласти судові витрати на позивача. Відповідач, представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань від них в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про надання дозволу на виїзд дочки [PERSON] [INFO] за межі України. Позивач посилається на те, що батько не дає дозволу на виїзд дитини. Разом з тим дитина навчається в 9 класі загальноосвітньої школи м.Зборова та наступного року має намір вступити до коледжу. Таке навчання позивач має можливість забезпечити закордонном, зокрема в Польщі, де працює по трудовому договорі. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, в зв`язку з чим суд вважає, що розгляд справи слід провести по наявних доказах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 квітня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] . Як видно з обставин, викладених в позові, мати працює по трудовому договорі в Польщі, має матеріальну можливість у разі необхідності виїжджати закордон та повертатися на територію України, може забезпечити дочці проживання та навчання в одному із навчальних закладів Польщі. Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»\~ за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Ст.6 Закону України «Про охорону дитинства», ст.17, 31 Конвенції про\~права дитини визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров`я. Ст.10\~Конвенції про\~права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Таким чином, суд вважає, що права дитини на відпочинок,\~охорону здоров`я\~та свободу\~пересування підлягають захисту, отже позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про надання дозволу на виїзд дочки [PERSON] - [INFO] за межі України. Позивач посилається на те, що батько не дає дозволу на виїзд дитини. Разом з тим дитина потребує санаторно - курортного лікування, яке позивач має можливість забезпечити закордоном. Позивачка позовні вимоги підтримала про що подала відповідну заяву. Відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з`явився у зв`язку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON] - [INFO] . Батько [PERSON] не дає дозволу на виїзд дитини за межі України. Позивач має матеріальну можливість у разі необхідності виїжджати за кордон та повертатися на територію України, може забезпечити відпочинок та лікування дочки закордоном. Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Ст.6 Закону України «Про охорону дитинства», ст.17, 31 Конвенції про права дитини визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров`я. Ст.10 Конвенції про права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Таким чином, суд вважає, що права дитини на відпочинок, охорону здоров`я та свободу пересування підлягають захисту, отже позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про надання дозволу на виїзд сина [PERSON] - [INFO] за межі України. Позивач посилається на те, що батько не дає дозволу на виїзд дитини. Разом з тим дитина потребує санаторно - курортного лікування, яке позивач має можливість забезпечити закордоном. Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав та зіслався на обставини викладені в позові. Відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з'явився в зв'язку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO]. Батько не дає дозволу на виїзд дитини за межі України. Позивач має матеріальну можливість у разі необхідності виїжджати за кордон та повертатися на територію України, може забезпечити відпочинок та лікування сина закордоном. Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Ст.6 Закону України «Про охорону дитинства», ст.17, 31 Конвенції про права дитини визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я. Ст.10 Конвенції про права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Таким чином, суд вважає, що права дитини на відпочинок, охорону здоров'я та свободу пересування підлягають захисту, отже позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про надання дозволу на відкриття візи та виїзд дітей [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] за межі України. Позивачка посилається на те, що батько не дає дозволу на виїзд дитини. Разом з тим діти потребують санаторно - курортного лікування, яке позивач має можливість забезпечити закордоном. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зіслалась на обставини, викладені в позові. Відповідач, будучи повідомленим, в судове засідання не з'явився, в зв'язку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб. Діти перебувають на утриманні позивачки. Батько дітей перебуває закордоном, участі в їх утриманні не приймає, з матір'ю дітей не спілкується. [PERSON] має матеріальну можливість у разі необхідності виїжджати за кордон та повертатися на територію України, може забезпечити відпочинок та лікування дітей закордоном. Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Ст.6 Закону України «Про охорону дитинства», ст.17, 31 Конвенції про права дитини визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я. Ст.10 Конвенції про права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Таким чином, суд вважає, що права дітей на відпочинок, охорону здоров'я та свободу пересування підлягають захисту, отже позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про надання дозволу на відкриття візи та виїзд сина [PERSON] [INFO] за межі України. Позивачка посилається на те, що батько не дає дозволу на виїзд дитини. Разом з тим дитина потребує санаторно курортного лікування, яке позивачка має можливість забезпечити закордоном. Позивачка позовні вимоги підтримала про що подала відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Як видно з обставин, викладених в позові, батько не дає дозволу на виїзд дитини за межі України. Позивачка має матеріальну можливість у разі необхідності виїжджати за кордон та повертатися на територію України, може забезпечити відпочинок та лікування сина за кордоном. Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»\~ за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Ст.6 Закону України «Про охорону дитинства», ст.17, 31 Конвенції про права дитини визначають право дитини на відпочинок та охорону здоровя. Ст.10 Конвенції про права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Таким чином, суд вважає, що права дитини на відпочинок, охорону здоровя та свободу пересування підлягають захисту, отже позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя до [PERSON], в якому просила поділити спільне сумісне майно подружжя, визнавши за сторонами право власності по ? частині трьохкімнатної кв.61 в буд.3 кв-лу 40 років Перемоги в місті Лисичанську Луганської області за кожним. В обґрунтування позову зазначила, що 26.07.2003 між сторонами укладено шлюб, який розірваний рішенням Лисичанського міського суду від 25.04.2014, шлюбні стосунки між сторонами припинено. В період шлюбу за спільні кошти сторони придбали зазначену квартиру. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.ст.60, 69-71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 25.04.2014 (а.с.8). На підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2006 відповідач придбав трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.17). Оскільки спірна квартира, була придбана у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, то відповідно ст. 60 СК України вона є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, суд робить висновок про те, що квартира [ADDRESS] є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], незалежно від того, що покупцем квартири виступав відповідач [PERSON] Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб,\~суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання права власності на ? частку квартири за кожною із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,2 грн. На підставі викладеного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків по утриманню та вихованню дитини. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності. З письмових заперечень відповідача вбачається, що заявлені до нього вимоги [PERSON] не визнає з тих підстав, що позивач створює перешкоди у спілкуванні його з дитиною, внаслідок чого він був змушений звернутися до органу опіки та піклування. Твердження позивача про ухилення [PERSON] від обовязку надавати утримання дитині є надуманими, оскільки [PERSON] визнала позов про зменшення розміру аліментів. Прокурор в судовому засіданні вказав на обґрунтованість позову. Представник органу опіки та піклування Славутицької міської ради в судове засідання не зявився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому вказує на обґрунтованість вимог [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження зазначено відповідача. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами розірвано 22.06.2010 року. На момент розгляду справи судом малолітня дитина проживає спільно з матірю в квартирі [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Відповідач зареєстрований [INFO], однак проживає в [INFO]. З акту обстеження № 01-19/62 від 16.07.2015 року вбачається, що відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, спільно з дитиною не проживає. Як слідує з пояснень позивача, відповідач востаннє спілкувався з дитиною декілька років тому, на даний час [PERSON] створив іншу сімю, в якій виховує малолітню дитину, аліменти сплачує нерегулярно. Повідомленням дошкільного навчального закладу № 5 «Джерельце» м.Славитич та характеристикою Славутицької ЗОШ № 2 підтверджується, що [PERSON] вихованням сина не займається, не відвідує його. У відповідності до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. З висновку органу опіки та піклування Славутицької міської ради вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позивач належними і допустимими засобами доказування довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Частиною 3 ст.167 СК України передбачено, що у випадку позбавлення батьківських прав одного з батьків, дитина за бажанням другого з батьків, може бути передана йому. Приймаючи до уваги, що неповнолітній [PERSON] проживає та перебуває на утриманні матері, він підлягає залишенню позивачеві. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Прокурор, представник Служби у справах дітей, представник органу опіки та піклування в особі Смолигівської сільської ради Ріпкинського району, в судовому засіданні вказали на обґрунтованість позовних вимог. Представник органу опіки та піклування Іванівської сільської ради Чернігівського району в судове засідання не з'явився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення з'явившихся учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони від спільного проживання мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записано відповідача. З дня народження дитина проживає спільно з матір'ю в с.Іванівка Чернігівського району. Відповідач [PERSON] зареєстрований [ADDRESS], однак фактично проживає [ADDRESS], у тому ж населеному пункті. Як слідує з пояснень позивача, після припинення спільного проживання в 2010 році, [PERSON] жодного разу не бачився з дитиною, не надавав їй матеріальної допомоги. З повідомлення Чернігівського дошкільного навчального закладу № 56, вбачається, що [PERSON] вихованням сина не займається, не відвідує його. З рішення Іванівської сільської ради Чернігівського району № 92 від 28.08.2014 року, вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав. З довідки ВДВС Ріпкинського РУЮ № 435 від 16.10.2014 року, вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], становить 14169 грн. 24 коп. За місцем проживання [PERSON] характеризується посередньо, не має постійного місця роботи, спиртними напоями не зловживає, розлучений. В Від першого шлюбу відповідач має доньку - [PERSON], відносно якої також позбавлений батьківських прав у 2008 році. З висновку органу опіки та піклування Смолигівської сільської ради вбачається, що відповідач не інтересується життям своєї дитини, близько чотирьох років участі у її вихованні не приймає. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Частиною 3 ст.167 СК України передбачено, що у випадку позбавлення батьківських прав одного з батьків, дитина за бажанням другого з батьків, може бути передана йому. Приймаючи до уваги, що неповнолітній [PERSON] проживає та перебуває на утриманні матері, він підлягає передачі [PERSON] У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], тому що мати дитини є глухою, життям, станом здоров'я доньки не цікавиться, не спілкується з нею, не приймає участі у вихованні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні просить позов [PERSON] задовольнити. Представник органу опіки та піклування Котов В.С. у судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до початку судового засідання надала заяву посвідчену приватним нотаріусом запорізького нотаріального округу [PERSON], в якій не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносної доньки [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю відповідачки [PERSON], яка є глухою, про що свідчать медичні довідки. [INFO] р. [PERSON] народила доньку [PERSON]. Відомості про батька у свідоцтвах про народження дітей записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Малолітня [PERSON], [INFO], з моменту народження, і до теперішнього часу проживає разом зі своєю бабусею - позивачкою [PERSON], та знаходиться на її повному утриманні. Відповідачка [PERSON] пішла з дому, і де вона в даний момент знаходиться взагалі невідомо. Мати малолітньої [PERSON], [INFO] - [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає не її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, тобто всяко ухиляється від виховання та утримання дитини. Відповідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлення батьківських прав, якщо вони без поважних причин не надають дитині батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Вищевказане підтверджується як поясненнями позивача, представника позивача - адвоката [PERSON], представника Відділу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Хортицькому району Котова В.С. так і матеріалами справи: висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав № 02/01-11/0625 від 06.03.2015 р., копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією паспорту [PERSON] Таким чином, враховуючи, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання, розвитку та утримання своєї доньки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved