Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Чернівецького районного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позовні вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у шлюбних відносинах з 10 травня 2003 року, у них народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Фактично шлюбні відносини у сторін були припиненні після року спільного проживання, шлюб розірвано 13 квітня 2010 року. З 2010 року і по теперішній час [PERSON] батьківські обов'язки не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивача, додатково займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, дошкільних навчальних закладах. Перевіркою служби у справах дітей встановлено, що дитина має належні житлово-побутові умови. Рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради № 4 від 10 липня 2017 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав» затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. Дані обставини стали підставою звернення [PERSON] до суду з позовом про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо його малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, підтвердила викладені в позовній заяві відомості. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Могилів-Подільської міської ради, в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Висновок органу опіки та піклування Могилів-Подільської міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, судове засідання просить провести у його відсутність. Відповідач та третя особа скористались правом, наданим ч. 2 ст.158 ЦПК України на подання клопотання про розгляд справи у їх відсутність, відтак, суд розглядає справу за відсутності відповідача та представника третьої особи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення миррової угоди проводиться в порядку, встановленими статтями 174 і 175 цього Кодексу. Позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.ч.1, 4 ст.174 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається наступне: Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). 13.04.2010 сторони розірвали між собою шлюб, про що зроблено актовий запис № 45, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно копії виконавчого листа Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2010 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12,13). Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради від 14.08.2017 за № 920 [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради і одержує «Тимчасову допомогу батьки, які ухиляються від сплати аліментів» у період з 01.07.2017 по 31.12.2017, до складу її сім'ї входять [PERSON], [INFO] (а.с.14). Відповідно до довідки Могилів-Подільського МРЦЗ № 859 від 11.08.2017 [PERSON] зареєстрована як безробітна з 06.12.2016 (а.с.15). Також матеріали справи містять довідку квартального комітету № 5 «Центр» від 28.08.2017 за № 400, відповідно до якої сім'ю [PERSON] складаєть син [PERSON], [INFO] який знаходиться на її утриманні. Характеристикою СЗШ I-III ступенів № 1 в м. Могилеві-Подільському, наданою на учня шостого класу [PERSON], окрім позитивних рис [PERSON] визначено, що мати приділяє належну увагу вихованню сина, систематично відвідує батьківські збори, бере участь у роботі батьківського комітету класу (а.с.8). Витягом з рішення № 174 від 10.07.2017 виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради затверджено висновок органу опіки та піклування Могилів-Подільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] через невиконання ним батьківських обов'язків, не приймання ніякої участі у вихованні та забезпечені дитини (а.с.16-18). Копією нотаріально посвідченої заяви від 30.05.2017 та заявою від 14.11.2017 [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.19). Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, а також беручи до уваги заяву відповідача про визнання позову, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Згідно положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятою резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, зазначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У статті 141 СК України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У частині 1 статті 150 СК України встановлено обов'язок батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Згідно ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У п. 16 даної постанови зазначається, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] не піклується про здоров'я та моральний, фізичний, духовний розвиток свого сина, його навчання та підготовку до самостійного життя, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, ніякої участі в його утриманні та вихованні не приймає, як цього вимагає ст. 150 СК України, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим суд розцінює це як винну поведінку батька по відношенню до дитини, тобто свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дитини. Таким чином, суд в інтересах дитини вважає за необхідне задовольнити даний позов, при цьому, при вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів [PERSON], умов його нормального виховання, бере до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, інші обставини, що мають істотне значення. Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640,00грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved