Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про спонукання до виконання мирової угоди шляхом виселення, який в процесі розгляду справи уточнила. Позовні вимоги мотивувала тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 року затверджено мирову угоду між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] , як власник квартири, має право безперешкодного доступу до неї у будь-який час для здійснення контролю за утриманням квартири. [PERSON] зобов`язалась не перебувати у квартирі в стані алкогольного сп`яніння та розпивати у ньому алкогольні напої, а у протилежному випадку - знятись з реєстрації, виселитись та звільнити квартиру від особистих речей. Проте, [PERSON] умов мирової угоди не дотримується, оскільки зловживає спиртними напоями, змінила дверні замки, має борги за комунальні послуги, вселила без згоди позивача свого співмешканця [PERSON] . Посилаючись на вимоги Цивільного кодексу України просила зобов`язати [PERSON] виконати мирову угоду, затверджену та визнану ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 року у справі № 335/8446/16-ц, провадження № 2/335/158/2017, надати вільний доступ позивачеві до квартири, виселити [PERSON] з квартири без надання іншого житлового приміщення. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами не погодилась, подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначала, що з 06.07.2006 року вона зареєстрована разом зі своєю донькою [PERSON] у спірній квартирі. [INFO] у відповідача народився син [PERSON] , який також був зареєстрований у цій квартирі. Реєстрація дітей проведена зі згоди власника [PERSON] . В подальшому, ухвалою суду від 12.01.2017 року у справі № 335/8446/16-ц була затверджена мирова угода, за умовами якої позивач відмовляється від позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, а відповідачі зобов`язувались сплатити борг за комунальні послуги та в подальшому своєчасно вносити плату за утримання квартири та комунальні послуги, використовувати житлове приміщення за призначенням. У разі не виконання зобов`язань по сплаті заборгованості за комунальні послуги у зазначений в угоді термін, а також при встановленні позивачем факту перебування відповідача у стані алкогольного сп`яніння у квартирі чи факту розпивання алкогольних напоїв у ній, відповідач зобов`язується знятися з реєстрації за вказаною адресою, висилитись з житлового приміщення та звільнити квартиру від особистих речей. Відповідач стверджує, що виконує зобов`язання за мировою угодою в повному обсязі, заборгованості зі сплати комунальних послуг не має, використовує житлове приміщення за призначенням, не перешкоджає власнику здійснювати контроль за станом та утриманням квартири, не розпиває спиртні напої у квартирі та не перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Доказів порушення умов мирової угоди позивачем не надано. Дверні замки змінила сама позивач без згоди відповідача, не попередивши її та не надавши комплекту ключів. Так, 30.08.2017 року вона прийшла до квартири і намагалась відчинити двері, однак помітила, що замки змінені. До неї вийшла сусідка, яка повідомила, що до квартири приходила позивач, яка змінила замки, при цьому усі речі відповідача віддала сусідці, повідомивши, що відповідач більше у квартирі не проживає. За даним фактом відповідачем було викликано поліцію та аварійну службу, що підтверджується відповідними доказами. Також вважала, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту свого права. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Позивач [PERSON] у відповіді на відзив зазначала, що надані відповідачем копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг є неякісними, у зв`язку із чим не можливо встановити факти оплати. На сьогодні відповідач має заборгованість за комунальні послуги у розмірі 1500 грн. Крім того, 25.08.2017 року позивач, прийшовши до квартири, не змогла до неї потрапити внаслідок зміни замків відповідачем. Того ж дня вона викликала поліцію та підрозділ «КОБРА», які відчинили квартиру, що було зафіксовано на відеозапис. Саме через дії відповідача позивач була змушена замінити замок вхідної двері. [PERSON] фактично проживає у даній квартирі, але з моменту народження був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Квартира використовується [PERSON] та [PERSON] не за призначенням, а саме в квартирі облаштоване місце для перукарських робіт, манікюру із застосуванням різноманітних небезпечних речовин. Вважає, що нею обрано належний спосіб захисту порушеного права, який відповідає мировій угоді. Відповідач [PERSON] у поданих суду запереченнях та додаткових запереченнях на відповідь на відзив вказувала, що позивач не довела належними та допустимими доказами наявності заборгованості з комунальних послуг по квартирі. Щодо факту заміни замка 24.08.2017 року відповідач зазначила, що цей замок вона змінила внаслідок того, що він зламався. 25.08.2017 року позивач прийшла до квартири, їй не чинилось жодних перешкод, двері були їй відкриті. Однак, позивач відмовилась заходити та тричі викликала наряд поліції з метою звинувачення у порушенні умов мирової угоди. Також позивачеві пропонувалось надати дублікат ключа, але після його виготовлення остання категорично відмовилась від його отримання. Дійсною підставою позову є спадщина, що залишилась після смерті батька, до складу якої увійшла частина даної квартири. Мати категорично заперечує проти спадкування відповідачем частини квартири, що належала батькові, з приводу чого в них постійно виникають сварки, а також судові спори. Відповідач, як донька спадкодавця, звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та їй відповідно до вимог ЦК України належить 1/6 частина квартири з моменту відкриття спадщини. Отже, відповідач є співвласником квартири, а тому не може бути виселена із неї. Судом проведено такі процесуальні дій у справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2017 року відкрито провадження у справі, справа призначена до судового розгляду на 01.02.2018 на 10:00 год., відповідачу запропоновано подати письмові заперечення проти позову. Ухвалою суду від 01.02.2018 року розгляд даної справи вирішено продовжити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 05.03.2018 року, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 05.03.2018 року відкладено проведення підготовчого судового засідання на 04.04.2018 року, клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково, внаслідок чого з Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області витребувано засвідчені копії матеріалів ЄО 2264, 2269, 2274, матеріали ЖО 2472, а також всі матеріали за заявами [PERSON] , які надходили на адресу поліції за телефоном «102» у період з липня 2017 року по 14.11.2017 рік. Витребувані докази надійшли до суду 28.03.2018 року. Ухвалою суду від 04.04.2018 року відкладено проведення підготовчого судового засідання до 14.05.2018 року, клопотання відповідача про витребування доказів задоволено, внаслідок чого витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чирви Л.А. належним чином завірену копію спадкової справи після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 14.05.2018 року клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі задоволено, внаслідок чого провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили рішеннями у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання квартири [ADDRESS] особистою власністю, а також у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права спадкування, які перебувають у провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді від 22.04.2019 року поновлено провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 28.05.2019 року, витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чирви Л.А. належним чином завірену копію спадкової справи після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Копія спадкової справи надійшла до суду 23.05.2019 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 27.08.2019 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] , її представник [PERSON] , підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням даної заяви, а також наявності в матеріалах справи письмових заяв відповідача по суті справи та наданих нею доказів, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 року в цивільній справі № 335/8446/16-ц визнано мирову угоду, укладену 12.01.2017 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на таких умовах: 1. Позивач, [PERSON] , відмовляється від своїх позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . 2. Позивач, [PERSON] і відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , домовились про фактичне проживання та реєстрацію відповідачів в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . 3. Відповідачі, [PERSON] і [PERSON] , зобов`язались, у строк з дня набрання чинності ухвали суду про затвердження мирової угоди до 28.02.2017 року, сплатити борг за комунальні послуги за квартиру [ADDRESS] , та в подальшому, своєчасно, щомісячно вносити плату за утримання квартири та комунальні послуги, використовувати зазначене житлове приміщення за призначенням, відповідно до вимог Житлового Кодексу УРСР. 4. Позивач, [PERSON] , як власник квартири [ADDRESS] , має право безперешкодного доступу до зазначеного житлового приміщення, у будь-який час, а відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , зобов`язуються не перешкоджати власнику, [PERSON] , здійснювати контроль за станом та утриманням вказаної квартири. 5. У разі не виконання зобов`язань по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги у зазначений в угоді термін, а також при встановленні позивачем, [PERSON] , факту перебування відповідача, [PERSON] , у стані алкогольного сп`яніння у зазначеному житловому приміщенні, чи факту розпивання алкогольних напоїв у зазначеному житловому приміщенні, відповідач, [PERSON] , зобов`язується знятися з реєстрації за вказаною адресою, виселитись з житлового приміщення та звільнити квартиру від особистих речей. Цією ж ухвалою закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом. Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України, чинного на час винесення вищезазначеної ухвали, мирова угода укладається з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету позову. Аналогічна норма закріплена у ч. 1 ст. 207 чинного ЦПК України. Виходячи зі змісту зазначеної норми процесуального права, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб`єктивні права та обов`язки не тільки процесуальні, а й матеріальні. Слід також зазначити, що до мирової угоди мають застосовуватись основні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Отже, мирова угода - це цивільно-правове зобов`язання, та до нього застосовуються загальні правила Цивільного кодексу України. За таких обставин, мирова угода може розглядатися як договір у цивільно-правовому розумінні. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач [PERSON] у позові стверджує, що відповідачем [PERSON] порушено умови вищезазначеної мирової угоди, зокрема, вказує, що відповідач зловживає спиртними напоями, змінила дверні замки, має борги за комунальні послуги, вселила без згоди позивача свого співмешканця [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В якості доказів даних обставин позивач посилається на інформацію комунальних служб, відповідно до якої заборгованість за електроенергію станом на 01.03.2018 року склала 601,42 грн., за послуги водопостачання - 14,60 грн., за послуги водовідведення - 9,34 грн., за послуги газопостачання - в сумі 42,92 грн. (т. 1 а.с. 114-117). Крім того, позивачем надані рахунки за житлово-комунальні послуги з травня по серпень 2019 року, з яких випливає наявність заборгованості за утримання будинку, вивіз побутових відходів, опалення, водопостачання. Разом із тим, відповідачем в судовому засіданні надані копії квитанцій по оплаті за житлово-комунальні послуги, які підтверджують періодичну оплату за комунальні послуги по вказаній квартирі, однак станом на попередні періоди (т. 1 а.с. 40-50). Таким чином, у даному випадку не можливо стверджувати про повне невиконання відповідачем мирової угоди щодо оплати комунальних послуг, оскільки відповідач частково здійснювала таку оплату. Крім того, позивач в судовому засіданні зазначила, що відповідач наразі не проживає у спірній квартирі, а мешкає у свого знайомого, що свідчить про те, що відповідач не користується деякий час комунальними послугами у спірній квартирі. Також позивач [PERSON] посилалась на документи, що підтверджують зміну замків вхідної двері квартири з боку відповідача. Проте, цей факт не заперечується відповідачем [PERSON] . Так, відповідно до висновку інспектора Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 28.08.2017 року, 25.08.2017 року до вказаного відділення поліції надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: [ADDRESS] , донька [PERSON] замінила дверні замки від квартири [ADDRESS] , яка належить заявниці [PERSON] . При проведенні перевірки було здійснено виїзд наряду поліції та встановлено, що у квартирі мешкає [PERSON] з дітьми, заявниця має право безперешкодного доступу до житлового приміщення у будь-який час за рішенням суду. [PERSON] пояснила, що змінила дверні замки через те, що боїться своєї матері. Згідно з висновком старшого дільничного офіцера поліції Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 31.08.2017 року, 30.08.2017 року до відділення поліції надійшло повідомлення про те, що за адресою: [ADDRESS] , матір [PERSON] змінила замки та ключі, заявниця [PERSON] не може попасти в квартиру. В ході виїзду та перевірки встановлено, що [PERSON] викликала на місце події підрозділ «Кобру», який відчинив двері (т. 1 а.с. 51). Відповідно до договору № 502 від 30.08.2017 [PERSON] доручила Комунальній спеціальній воєнізованій аварійно-рятувальній службі здійснити роботи по відкриттю дверей квартири, за що сплатила грошові кошти в сумі 320 грн. (т. 1 а.с. 52). Отже, зазначеними висновками підтверджено факт зміни [PERSON] замку вхідної двері до спірної квартири, проте даних щодо перешкоджання [PERSON] у доступі з метою здійснення контролю за утриманням квартири вказані висновки не містять. Також матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] зверталась до [PERSON] з будь-якими пропозиціями щодо вирішення питання з отримання ключів від квартири, і [PERSON] їй у цьому відмовила. Натомість, [PERSON] в своєму відзиві вказувала, що пропонувала матері виготовити їй ключ від квартири, на що остання категорично відмовилась. В судовому засіданні була допитана свідок [PERSON] , яка пояснила, що напередодні Нового року вона разом із позивачем намагались потрапити до квартири позивача, але [PERSON] її не пускала, відштовхувала. Разом із донькою знаходився її співмешканець, обоє були нетверезими. За цим фактом викликалась поліція. Пізніше вони з [PERSON] знов намагались потрапити в квартиру, але не змогли, оскільки були змінені замки. Натомість, відповідачем в якості доказів надані суду письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] , сусідок відповідача, які зазначили, що тривалий час знають [PERSON] , і жодного разу не бачили, щоб [PERSON] не чинила перешкод в доступі до житла матері, а також вони не бачили [PERSON] в нетверезому стані, із сторонніми або сумнівними особами. Також [PERSON] повідомила суд, що [PERSON] змінювала замки від вхідних дверей у квартиру, зібрала речі [PERSON] та її дітей та занесла сусідці, повідомивши, що вони більше не мешкають у цій квартирі. Висновком інспектора ювенальної превенції сектору превенції Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 25.01.2018 року підтверджено, що при перевірці за викликом [PERSON] встановлено, що її донька [PERSON] за зовнішніми ознаками не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, поводиться адекватно. Також не було надано позивачем належних та допустимих доказів вселення до квартири співмешканця відповідача [PERSON] . Оскільки показання свідка [PERSON] не підтверджуються будь-якими іншими доказами, а також суперечать вищевикладеним письмовим доказам, суд доходить висновку про необхідність їх критичної оцінки та неможливість їх застосування для обґрунтування свого рішення. З урахуванням вказаних доказів, суд доходить висновку, що з боку відповідача дійсно було допущено наявність заборгованості за комунальні послуги, проте інші порушення умов мирової угоди свого об`єктивного підтвердження в судовому засіданні не знайшли. Суд також зауважує, що позивач у позові (з урахуванням уточнень) визначила спосіб захисту своїх прав у вигляді зобов`язання відповідача виконати мирову угоду, надати їй вільний доступ до квартири та виселити [PERSON] з квартири. При цьому, конкретних дій зобов`язального характеру для відповідача позивач в позовній заяві не визначила. Можлива відсутність ключів від вхідних дверей до квартири у позивача не може бути усунута шляхом надання їй вільного доступу до квартири, що само по собі вже є умовою мирової угоди. До того ж, позивач не зазначила в позові, хто саме має їй надати такий доступ, відповідач [PERSON] чи суд. Крім того, суд також звертає увагу, що відповідно до матеріалів спадкової справи № 69/2017, відкритої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чирвою Л.А. щодо майна померлого [PERSON] , частина квартири [ADDRESS] входить до складу спадщини, на яку претендує, зокрема відповідач [PERSON] , як донька померлого. Проте свідоцтва про право на спадщину на даний час спадкоємцям не видані (т. 1 а.с. 152-212). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2018 року в цивільній справі № 335/331/18 відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання вищезазначеної квартири особистою власністю [PERSON] Постановою Запорізького апеляційного суду від 13.03.2019 року рішення суду першої інстанції залишене без змін (т. 1 а.с. 139-143). Таким чином, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2018 року є таким, що набрало законної сили. Цим рішенням, зокрема, встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли позивач і відповідач [PERSON] . Крім того, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2018 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про усунення від права на спадкування. Постановою Запорізького апеляційного суду від 06.03.2019 року рішення суду першої інстанції залишене без змін (т. 1 а.с. 144-148). Таким чином, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2018 року є таким, що набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, оскільки вищезазначеними рішеннями суду встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та не підлягає усуненню від спадкування, тому ці обставини не потребують додаткового доказування при розгляді даної справи. При цьому, посилання позивача та її представника на те, що вказані рішення оскаржені в касаційному порядку, на вищевказані висновки суду не впливають, оскільки рішення суду в силу ч. 2 ст. 273 ЦПК України є такими, що набрали законної сили після прийняття відповідних постанов суду апеляційної інстанції. Отже, враховуючи той факт, що [PERSON] прийняла спадщину, до складу якої увійшла, зокрема і частина спірної квартири, суд доходить висновку, що остання не може бути виселена з цієї квартири за позовом [PERSON] внаслідок невиконання певних умов мирової угоди. Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] у даній справі не підлягають задоволенню, з огляду на що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати у даній справі розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed