Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. На даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Потреби дитини зростають, тому є значна потреба в коштах для її повноцінного матеріального забезпечення. Позивачу матеріально важко утримувати дитину самостійно.Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, враховуючи, що дитина фактично знаходяться на її утриманні, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутності не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не зявився, а на адресу суду надійшли від представника за довіреністю [PERSON] письмові заперечення по суті позову до позовної заяви, представник відповідача повідомив суд про наявність у відповідача іншої сімї та що він має на утриманні неповнолітню дитину, сина [PERSON] Нікіту Романовича [INFO], та батька-інваліда. Заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд у справи у його відсутності до суду не подав. Суд вважає, що відповідач [PERSON] був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, а в судові засідання не зявився без поважних причин.В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючі обставини справи станом на сьогоднішній день, суд вважає, що на даний час розмір аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. Суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з для подання позовної заяви й до моменту досягнення дитини повноліття. При вирішенні питання про судові витрати, суд керується положеннями ч. 3 ст.88 ЦПК України, де зазначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Також суд бере до уваги п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України Ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів. Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1 600 гривень. На підставі вищенаведеного, враховуючи присуджений судом розмір аліментів та сукупну їх суму за шість місяців, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved