Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та згідно уточнень від 18.12.2015 року просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 17.09.2015 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років, мотивуючи тим, що відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає. Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю від нього не надходило, тому суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того представника позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 15.02.1997 року, шлюб між сторонами розірвано 04.06.2003 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 088951 від 10.06.1997 року. [PERSON] є курсантом 2 курсу Дунайського інституту Національного університету Одеської морської академії денної форми навчання, що підтверджено договором від 12.08.2014 року №2506/14/СМ РР та довідкою Національного університету «Одеська морська академія» Дунайський інститут від 08.02.2016 року № 0031, термін закінчення навчального закладу 30.06.2018 року. Згідно довідки УЖКГ Ізмаїльської міської ради від 31.08.2015 року [PERSON] проживає разом з позивачем. Угоди між сторонами про надання матеріальної допомоги на період навчання сина в добровільному порядку не досягнуто. Згідно ст.199 СК України обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я і матеріальний стан дитини, також стан і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, які мають істотне значення, у відповідності до ч.1 ст.182 СК України. Враховуючи, що відповідач працює, має постійний заробіток, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення строку навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно вимогам ч.1 ст.191 СК України аліменти стягуються з дня предявлення позову, тобто з 17.09.2015 року. Судові витрати розподіляються відповідно до ст.88 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved