Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

[PERSON] звернуласьдо Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання права власності на майно. Позов мотивований тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,0965 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Вінницька обл., однак до складу спадкового майна не увійшли самочинно збудовані веранда літ. «а1» та гараж літ. «В». Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж прибудови веранди «а1» та гаражу «В» встановлено їх відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації будівель та споруд. За таких обставин позивач просить визнати за нею право власності на самочинно збудовані: веранду літ. «а1» та гараж літ. «В» як такі, що відповідають вимогам надійності та безпечної експлуатації будівель та споруд та належали [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та винести рішення відповідно до чинного законодавства. Представник відповідача - Хмільницької міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що проти задоволення позовної заяви не заперечує та при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 1102 (копія на а.с. 7) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копія на а.с. 8, 9, 13), позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,0965 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Вінницька обл. Згідно звіту ТОВ «ВІН - ГІД ІНЖИНІРИНГ» № 076-17-ТЗ про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж прибудови (веранди «а1») до житлового будинку та будівлі гаражу «В» за адресою: [ADDRESS] (копія на а.с. 14-24) встановлено їх відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації будівель та споруд. Технічний стан обстеженої прибудови (веранди «а1») та будівлі гаражу задовільний (ІІ), будівлі придатні для подальшої експлуатації. Для визнання будівництва самочинним воно має бути пов'язане з об'єктом нерухомості й порушувати одне з положень статті 376 ЦК України. У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи те, що самочинно збудоване нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці на яку позивач набув право власності у встановленому законом порядку, вказане самочинно збудоване майно відповідає архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі, в тому числі оплачений судовий збір, підлягають залишенню за позивачем. На підставі ст.ст. 328, 376, 1218, 1222, 1223 ЦК України,

Outcome: approved