Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]\~ у твердій грошовій сумі в розмірі по 1250 грн. на кожну дитину. В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей. Матеріальну допомогу для належного утримання дітей відповідач не надає. Вказала, що не спроможна\~ самостійно належним чином забезпечити дітей всім необхідним. Просить суд позов задовольнити та стягувати аліменти на утримання дітей. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що підробляє кур'єром та отримує заробітну плату в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 750 грн. на кожну дитину. Суду пояснив, що стажується на фірмі, яка займається іграшками. Заслухавши пояснення позивача [PERSON],представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення частково. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2\~ст. 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач участі в утриманні своїх дітей не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище позивача з якою проживають діти та відповідача, який є особою працездатного віку, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1\~ст.141 СК України), суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 900 грн. на утримання кожної дитини, щомісячно, відповідатиме вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким,\~ що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави, судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial