Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту прийняття спадщини. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], яка за сім років до своєї смерті, а саме 22 березня 2005 року склала заповіт, згідно якого все її майно. де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], та земельну ділянку розміром 0,10 га., цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно рішення Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 24 січня 2009 року №285 є власником вказаної земельної ділянки, що також підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №852751. Після смерті бабусі заявник фактично своєчасно прийняла спадщину і на даний час користується спадковим майном, доглядає та обробляє земельну ділянку, підтримує порядок в житловому будинку. З приводу оформлення документів на отримання спадщини [PERSON] своєчасно не змогла звернутися в нотаріальну контору, оскільки тяжко переживала втрату бабусі, з якою перебувала у близьких стосунках, мала проблеми зі своїм здоров'ям та здоров'ям дитини. Звернувшись в усній формі в нотаріальну контору, заявнику було повідомлено, що вона пропустила строк на звернення із заявою про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись із цим питанням до суду. Крім того, нотаріус державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що вона надала недостатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту прийняття спадщини, а тому заявник змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини з метою оформлення права на спадкове майно. За вказаних вище обставин [PERSON] просить встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], та земельної ділянки розміром 0,10 га., цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно рішення Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 24 січня 2009 року №285 є власником вказаної земельної ділянки, що також підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №852751. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] подану заяву підтримала, з підстав в ній наведених, просила задовольнити. При цьому додатково пояснила, що на час смерті [PERSON], [PERSON] проживала в м.Тернополі, однак майже щодня відвідувала бабусю в с.Буцнів Тернопільського району Тернопільської області, де допомагала по господарству. За тиждень до смерті спадкодавця будинок ,в якому [PERSON] проживала, згорів, а тому представник заявника забрала свекруху в с.Товсте Гусятинського району Тернопільської області, де проживає її матір. [PERSON] померла [INFO] в с.Товсте Гусятинського району Тернопільської області, про що Товстенською сільською радою видано свідоцтво про смерть Представник заінтересованої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшов лист про розгляд справи у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника заявника [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що заява не підлягає до задоволення виходячи із таких міркувань. 22 березня 2005 року [PERSON] на випадок смерті склала заповіт, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося, і все те, на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від [INFO], виданого Товстенькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO]. На момент смерті [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,10 га., що розташована в [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №852751 від 15 вересня 2009 року, а також домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], що вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20626361 від 20 жовтня 2008 року, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації. 31 січня 2014 року завідувач Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], у зв'язку з тим, що спадкоємець пропустила строк для прийняття спадщини, встановлений ст.ст.1268-1272 ЦК України. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України). В силу ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщин, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. В поданій заяві [PERSON] посилається на те, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що вона надала недостатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту прийняття спадщини. Разом з тим, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус прийняла рішення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що спадкоємець [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини. Доказів на підтвердження того, що заявниця постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та вважається такою, що прийняла спадщину (довідка органу місцевого самоврядування, реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі), остання суду не надала. Крім того, представник заявника в судовому засіданні підтвердила, що на час смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживала в м.Тернополі. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином, оцінивши докази по справі в їх повній сукупності, а також зважаючи на те, що заявник, у встановлений законом строк не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, до суду з позовом про надання їй додаткового строку для подання такої заяви не зверталася, та не представила доказів на підтвердження того, що на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed