Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки від доходу відповідача щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між сторонами склались погані відносини, відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, спільне господарство не ведеться, позивач не має бажання в подальшому підтримувати сімейні стосунки, діти фактично залишились на утриманні та вихованні матері. В судовому засіданні [PERSON] підтримала вимоги позовної заяви та пояснила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано у 2008 році, від шлюбу подружжя має сина [PERSON], 2006 року народження, та дочку [PERSON], 2008 року народження. Вона наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів на утримання неповнолітніх дітей подружжя. Вона пояснила, що з грудня 2013 року сторони ведуть окреме господарство, разом не проживають. [PERSON] кошти на утримання дітей не надає, хоча працює та має таку можливість. Позивачка пояснила також, що вона на даний час працює, її дохід складає в середньому 2000 грн. на місяць, а діти мають задовільний стан здоров»я. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити шлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав, з урахуванням думки позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення на підставі доказів, наявних у справі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. Судом встановлено, що сторони з 22 лютого 2008 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 22.02.08 р. відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. Сторони мають дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 16.10.08 р. відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, та дочку [PERSON], 18 червня 29008 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 23.06.08 р. відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області,. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивачка просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, а неповнолітніх дітей подружжя залишити на вихованні матері до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що домовленості між батьками про участь в утриманні неповнолітньої дитини не досягнуто. За таких обставин суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує задовільний стан здоров»я платника та одержувачів аліментів, бере до уваги, що інших утриманців відповідач не має. Суд бере до уваги, що позивачка також зобов'язана утримувати неповнолітніх дітей та має таку можливість, оскільки, як встановлено з її пояснень в судовому засіданні, вона працевлаштована та має стабільний заробіток. З урахуванням досліджених обставин суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його щомісячного заробітку. Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З огляду на викладене, аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача слід стягнути до досягнення старшою дитиною повноліття. Враховуючи викладене,

Outcome: partial