Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08.08.2019 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, син проживає разом з нею, знаходиться на її вихованні та повному матеріальному утриманні. Відповідач при цьому рідко спілкується з дитиною, не надає необхідних для її утримання коштів та ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Зазначає, що самостійно винаймає квартиру, на даний час офіційно не працевлаштована, щомісячний розмір її доходу становить 5 500 грн. - 6 000 грн., що недостатньо для утримання та повного забезпечення необхідних матеріальних потреб нашого сина, які виникають у зв`язку з вихованням, навчанням, розвитком та проживанням. Відповідач є здоровим та працездатним, не має на утриманні інших осіб, офіційно не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий дохід, однак на її неодноразові прохання жодних коштів на утримання їхнього малолітнього сина не надає. Оскільки у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до повноліття, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 26.08.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (а.с. 11). Ухвалою судді від 26.10.2020 року розгляд цивільної справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін продовжено на строк не більше п`ятнадцяти днів у зв`язку з відсутністю в суду інформації про належне повідомлення відповідача. Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження. 03.11.2020 року відповідачу повторно направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією. 27.11.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити вимоги позивача щодо стягнення аліментів на малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України копія відзвиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Як вбачається з поданого відповідачем відзиву, такий поданий з порушенням вказаних вимог, а саме до відзиву не додано доказів на підтвердження надіслання (надання) відзиву позивачу, тому зазначений відзив суд не бере до уваги. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 5). Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08.08.2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 453 (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як вбачається з матеріалів справи позивачем не долучено до позовної заяви належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлений розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн. щомісячно та чи відповідач спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року -2027 гривень, з 1липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020року - 1779 гривень, з 1 липня -1859 гривень, з 1 грудня -1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved