Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Лубенської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Полтавській області про зняття арешту з майна. В позові [PERSON] вказала, що вона є власником двокімнатної квартири №42 по вул. Героїв Чорнобиля(вулиця Новопроложена) буд. 12 в м. Лубни Полтавської області на підставі свідоцтва про право власності САЕ №389154, виданого 30.05.2012 року Виконавчим комітетом Лубенської міської ради Полтавської області. Згідно витягу про державну реєстрацію КП «Лубенське МБТІ» №34347242 01.06.2012 року проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за реєстраційним номером 36720551, номер запису 90712 в книзі 73. В липні 2017 року їй стало відомо, що згідно [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження індексацій ний номер витягу 91055421 від 04.07.2017 року, на її квартиру накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна 24.03.2005 року, номер запису обтяження 21205512 на підставі повідомлення, серія та номер 077 виданого 30.10.2002 року, прокуратура Чорнух. В Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 1797633, 24.03.2005 року, реєстратор Перша лубенська державна нотаріальна контора, Лубенський районний нотаріальний округ. На даний час вона має намір провести відчуження квартири, але на квартиру було безпідставно накладено арешт прокуратурою Чорнухинського району Полтавської області в рамках розслідування кримінальної справи №02640043, розпочатої у вересні 2002 року проти її чоловіка [PERSON] та інших осіб. Полтановою прокурора Чорнухинського району В.Б. Дудкіна від 07 лютого 2005 року вказану кримінальну справу було закрито за відсутності складу злочину. Як зазначено в постанові, арешт, накладений на майно [PERSON] знато. Вважає, що арешт на майно, яке належало і належить їй особисто, бо було їй подароване ще до шлюбу з [PERSON], не належано [PERSON], а тому було накладено незаконно. Також є незаконним те, що не зважаючи на постанову про закриття справи, арешт не знято до цього часу. Прокуратура Чорнухинського району за поданням якої було накладено арешт, у листі від 08 серпня 2017 року зазначила, що у них немає ніякої інформації про накладення арешту на належну їй квартиру, вони не можуть зняти з неї арешт і це питання може вирішити лише суд. 16 грудня 2014 року [PERSON] помер. Враховуючи вищевикладене, вона прохала суд зняти арешт з належного їй нерухомого майна, а саме, квартири №42 по вул. Героїв Чорнобиля(вулиця Новопроложена) буд.12 в м.Лубни Полтавської області, скасувавши номер запису про обтяження : 21205512, внесений реєстратором Першою Лубенською державною нотаріальною конторою 24.03.2005 року, серія та номер 077, виданого 30.10.2002 року прокуратурою Чорнух. Представник позивача [PERSON], адвокат [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без участі позивача [PERSON], її представників [PERSON] і адвоката [PERSON] Прохав клопотання Лубенської ОДПІ про заміну відповідача залишити без задоволення, а позов [PERSON] задовольнити. Представник Лубенської ОДПІ надав суду відзив на позов в якому прохав замінити первісного відповідача, а саме Лубенську ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області належним відповідачем, відмовити [PERSON] в задоволенні позову до Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, справу розглядати без участі їх представника. Третя особа по справі в порядку заміщення Першої Лубенської державної нотаріальної контори державний нотаріус Другої Лубенської державної нотаріальної контори прохала справу розглядати без участі представника нотконтори, по суті позову покладається на думку суду. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна предявляються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Встановлено, що [PERSON] є власником двокімнатної квартири №42 по вул. Героїв Чорнобиля(вулиця Новопроложена) буд. 12 в м. Лубни Полтавської області на підставі свідоцтва про право власності САЕ №389154, виданого 30.05.2012 року Виконавчим комітетом Лубенської міської ради Полтавської області (а.с.9). Згідно витягу про державну реєстрацію КП «Лубенське МБТІ» №34347242 01.06.2012 року проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за реєстраційним номером 36720551, номер запису 90712 в книзі 73 (а.с.10). На даний час позивач [PERSON] має намір провести відчуження вищевказаної квартири, але як зясувалось, згідно [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження індексаційний номер витягу 91055421 від 04.07.2017 року, на її квартиру накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна 24.03.2005 року на підставі повідомлення, виданого 30.10.2002 року прокуратурою Чорнухинського району Полтавської області в рамках розслідування кримінальної справи №02640043, розпочатої у вересні 2002 року проти її чоловіка [PERSON] та інших осіб. Постановою прокурора Чорнухинського району В.Б. Дудкіна від 07 лютого 2005 року вказану кримінальну справу було закрито за відсутності складу злочину. Як зазначено в постанові, арешт, накладений на майно [PERSON] знято (а.с.13-16). Але, не зважаючи на постанову про закриття справи, арешт не знято до цього часу. Як вбачається з листа заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури від 08 серпня 2017 року, у Чорнухинському відділі Лубенської місцевої прокуратури відсутні відомості про накладення арешту на квартиру, належну [PERSON] загальною площею 52,4 м.кв., що знаходиться за адресою вул. [PERSON] (вул. Новопроложена) 12 кв.42 в м. Лубни Полтавської області. Виходячи з викладеного, в.о. керівника Лубенської місцевої прокуратури рекомендовано [PERSON] звернутися до суду. Клопотання представника Лубенської ОДПІ про заміну первісного відповідача, а саме Лубенську ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області належним відповідачем задоволено бути не може, оскільки, відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідно до п.2 Постанови, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику(речове право на чуже майно). У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. Відповідно до п.3 Постанови, позови про зняття арешту з майна можуть бути предявлені, зокрема, коли накладено арешт на майно з метою забезпечення можливої конфіскації. Беручи до уваги те, що арешт на квартиру накладався в рамках кримінальної справи для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України Лубенська ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Водночас, позивач позбавлена можливості вільно розпоряджатися належною їй квартирою у звязку з тим, що на дане майно накладено арешт прокуратурою Чорнухинського району Полтавської області. Зважаючи на те, що згідно відповіді Лубенської місцевої прокуратури кримінальне провадження, в межах якого накладався арешт на вказану квартиру, закрито, продовження арешту майна перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника, суд вважає за необхідне задовольнити поданий позов про зняття арешту з майна. Водночас суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про скасування номеру запису про обтяження: 21205512, внесений реєстратором Першою Лубенською державною нотаріальною конторою 24.03.2005 року, серія та номер 077, виданого 30.10.2002 року прокуратурою Чорнух, оскільки безпосередньою підставою для скасування таких відомостей є рішення суду про зняття арешту з майна. В судовому порядку питання про примусове скасування відомостей про арешт майна з Реєстру вирішується в разі наявності спірних правовідносин з субєктом відповідальним за ведення Реєстру.

Outcome: partial