overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 10.03.2007 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. З травня 2014 року подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.03.2007 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 3-4 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, між ними тривалий час виникали конфліктні ситуації внаслідок чого вони припинили спільне проживання і 5 місяців проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 11.06.1994 року між сторонами укладений шлюб, в якому у них народився син: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.06.1994 року, в шлюбі у сторін народився син: [PERSON], [INFO] (а. с. 6, 17 - копії свідоцтв про шлюб і про народження). На час розгляду справи сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Сторони наполягають на розірванні шлюбу і обставини справи свідчать, що шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 11.09.1999 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитини: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, відмінність характерів та поглядів на сімейне життя. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.09.1999 року, в шлюбі у сторін народилася донька: [PERSON], [INFO] (а. с. 5-6 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Проте на даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, позивач не бажає зберегти сім'ю, не вчиняє жодних дій для її збереження, понад 2 роки сторони не проживають разом. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і обставини справи свідчать, що шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 11.10.1997 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейні цінності, втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. З 2009 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів не мають, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.10.1997 року, від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. (а. с. 4-5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, з 2009 року проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, шлюб носить формальний характер, фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 12.07.2008 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, проживають окремо, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлений в установленому порядку, причин неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2008 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 6 - копії свідоцтв про народження та про реєстрацію шлюбу). Проте на даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, з червня 2016 року проживають окремо. Обставини справи свідчать, що шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 14.02.2009 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні цінності та відносини. З липня 2013 року подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнові спори відсутні, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві, а також просила відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009 року, від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 3,4,12 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони з липня 2013 року проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, у відповідача фактично утворилася нова сім'я. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, сім'я існує лише формально і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 15.06.2002 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дітей: [PERSON], 2003 р.н., та [PERSON], 2010 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують з січня 2016 року, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в позові і письмових поясненнях відповідача сторони просили не надавати строк для примирення, а відповідач також визнав позов і просив розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2002 року, в шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 13-15 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Проте на даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, з січня 2016 року фактично припинені шлюбно-сімейні відносини. Обставини справи свідчать, що шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 16.10.2009 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2010 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося оскільки виявилося, що вони різні люди. З травня 2015 р. подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2009 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. (а. с. 3-4 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Сторони бажають припинення шлюбних відносин, на час розгляду справи фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 17.07.1999 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.07.1999 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 5-6 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, понад 10 місяців проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 17.09.2005 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося, подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005, в шлюбі у них народилася донька: [PERSON], [INFO] (а. с. 6,7 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, понад 1,5 роки проживають окремо. На час розгляду справи шлюб є формальним, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 18.04.1987 року між сторонами укладений шлюб. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні цінності та відносини. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнові спори відсутні, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.04.1987 року (а. с. 5 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 18.07.2014 року між сторонами укладений шлюб. Від шлюбу дітей немає. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через сварки та непорозуміння, які почали виникати між сторонами, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини були припинені. З лютого 2015 р. подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, проживають окремо, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві, а також зазначила, що відповідач відмовляється подавати заяву про розлучення до ВРАЦС у зв'язку із чим вона змушена звертатися до суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що згоден з будь-яким судовим рішенням. Позивач просила не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2014 року, від шлюбу дітей немає (а. с. 5 - свідоцтво про укладення шлюбу). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved