Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, в якому просить: стягувати з відповідача на користь дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходу, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення донькою 23 років, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму; стягнути з відповідача на її користь судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 800 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року було розірвано. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище « [PERSON] » на дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Від спільного проживання вони з відповідачем мають доньку [PERSON] , 2001 року народження, яка на даний час є повнолітньою та навчається в Богодухівському медичному коледжі. Через навчання донька не має змоги працювати, остання стипендію не отримує та за станом здоров`я перебуває на «Д» обліку. Вона матеріально допомагає дитині, однак даних коштів не вистачає на всі необхідні для неї потреби. Відповідач у справі працевлаштований, отримує доходи, однак, добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання доньки,у зв`язку з чим вона вернулась до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1 000 грн. Письмовий відзив проти позову до суду не надав. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 жовтня 2011 року Гутянською селищною радою Богодухівського району Харківської області, актовий запис №15. Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 жовтня 2001 року Гутянською селищною радою Богодухівського району Харківської області, актовий запис № 15. Прізвище позивачки було змінено на дошлюбне - [PERSON] ». Дане рішення суду 05 жовтня 2015 року набрало чинності. Згідно копії довідки Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 30 вересня 2019 року № 920, [PERSON] зареєстрована на території Гутянської селищної ради за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , яку виховує одна. Відповідно до довідки Комунального закладу охорони здоров`я «Богодухівський медичний коледж» від 28 серпня 2019 року за № 167, [PERSON] є студенткою денної форми навчання КЗОЗ «Богодухівський медичний коледж» за спеціальністю сестринська справа. Термін навчання складає з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року. [PERSON] , 2001 року народження стипендію не отримує, що підтверджується довідкою КЗОЗ «Богодухівський медичний коледж» від 24 вересня 2019 року за № 236. Як вбачається з копії довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівської ради», [PERSON] перебуває на «Д» обліку . Згідно копії довідки Державного підприємства «Гутянське лісове господарство» вбачається, що відповідач у справі [PERSON] працює у ДП «Гутянське лісове господарство» на посаді верстатника деревообробних верстатів та отримує стабільну заробітну плату, загальний розмір якої за період з березня по серпень 2019 року складає 95 181 грн. 75 коп. Факт подання позову свідчить про недосягнення домовленості про утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча у відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] , останній позов визнав частково та згодний сплачувати аліменти у розмірі 1 000 грн., при цьому, відповідач не обґрунтував свою позицію, зокрема в установлений судом строк не надав до суду письмовий відзив проти позову [PERSON] з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, також останнім не надано до суду доказів на підтвердження неспроможності надання матеріальної допомоги та тяжкого матеріального становища. Також відповідач у справі не надав до суду належних доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я, наявності у нього інших дітей, чи непрацездатних батьків та інших обставин, що мають істотне значення та є перешкодою для сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Суд зазначає, що відповідно до засад змагальності сторін, передбачених ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду доказів, що спростовують обставини та докази зазначені та надані позивачем. При цьому суд створив всі умови для змагальності процесу, зберігаючи об`єктивність і неупередженість. Згідно змісту ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. На підставі викладеного, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню, при цьому суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище [PERSON] , 2001 року народження, яка є студенткою та немає можливості отримувати заробіток, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який фізично здоровий, працює офіційно та отримує постійний дохід, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе визначити аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, до закінчення донькою [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Аліменти належить стягувати з дня пред`явлення позову. Розглядаючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 800 грн., суд приходить до наступного. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір по надання правової допомоги ( договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших виплат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2019 року по справі № 752/4513/17, визначено, що при визначенні суми відшкодуванням, суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду квитанцію № 50 від 07 жовтня 2019 року, однак суд вважає дану квитанцію недопустимим та неналежним доказом по справі. Зокрема квитанцію видано неіснуючою організацією з печаткою адвоката Перепелиці М.І., без зазначення відомостей щодо укладення між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги, в ній відсутні відомості, що свідчать про оплату гонорара, пов`язаних з надання правової допомоги та загальний обсяг наданих послуг. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 800 грн., у зв`язку з недоведеністю. Згідно ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення. Судові витрати мають бути стягнуті з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів. На підставі викладеного та

Outcome: partial