Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом. Мотивує тим, що 26.12.2016 року приблизно о 20.00 год. [PERSON] таємно викрала з її будинку грошові кошти, а саме 500 доларів США та 3500 злотих, завдавши матеріальної шкоди на суму 23850 гривень. Позивач дані кошти заробила за кордоном на операцію. Відповідачку вироком Буського районного суду від 11.01.2017 року визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення по факту крадіжки. Остання частково повернула викрадені кошти в сумі 2000 злотих, а решту повертати відмовляється. В результаті скоєного відповідачкою, позивачу нанесено моральну шкоду, оскільки пережила емоційний стрес через те що змогла вчасно зробити операцію, не мала коштів на лікування. Просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду в розмірі 23850 гривень та 20000 моральної шкоди. Позивач [PERSON], її представник [PERSON] до початку судового засідання, подали заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обємі, просять позов задовольнити. Відповідача [PERSON] також подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов визнає частково, згідна відшкодувати суму матеріальної шкоди, щодо відшкодування суми моральної шкоди, заперечує повністю. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали даної справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено, 26.12.2016 ролку приблизно о 20.00 год., [PERSON], перебуваючи в у квартирі [PERSON], що в м. Буську, вул. Буського Братства,6/4, з метою особистого протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала з шухляди мебельної стінки 500 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 26.12.2016 року становить 13 133,35 грн. та 3500 злотиз, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 26.12.2016 року становить 21 777,35 грн., чим заподіяла [PERSON] матеріальної шкоди на загальну суму 34 910,70 грн. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно із ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. Умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи,яка потерпіла від злочину, встановлюються законом. Згідно ч.4 ст. 61 КК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Буського районного суду від 11.01.2017 року, який не оскаржував ся та набрав законної сили 11.02.2017 року, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 2 КК України та обрано покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України останню звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо протягом іспитового строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обовязки. Відповідач частково повернула позивачці викрадені кошти, а саме 2000 злотих. Решту повертати відмовляється. Позивач, як вбачається з медичних заключень (а.с. 5-6), хворіє, потребує лікування та операції, на яку збирала гроші. Так, з врахуванням вище згаданого вироку Буського районного суду, який набрав законної сили, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає доведеним заподіяння відповідачем матеріальної шкоди позивачу, тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Разом з тим, відповідно до ст. 23 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З огляду на зазначене, суд вважає не обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, яка полягає у фізичних та моральних стражданнях, що вона зазнала внаслідок злочинних дій відповідачки, які призвели до емоційних переживань та стресу, душевного дискомфорту. Однак, враховуючи матеріальний стан відповідачки, те що остання не працює, вдова, також принцип виваженості, розумності та справедливості, суд вважає, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. буде достатньою компенсацією позивачу за завдані їй душевні страждання. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial