Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] кошти в сумі 5240 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири, та 5000 грн. моральної шкоди і судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка являється власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 10 квітня 2017 року позивач виявила, що її квартиру затоплено сусідами з верхнього поверху, а саме з квартири [ADDRESS] . З метою добровільного врегулювання завданих незручностей та матеріальних збитків позивач звернулася до відповідача, який проживає у вказаній квартирі, останній запевнив її, що заподіяна шкода буде відшкодована найближчим часом, проте своє зобов`язання не виконав. Позивач вказує, що вона була вимушена звернутися до ДКП «ПОЖ» для фіксації факту залиття квартири. 10 квітня 2017 року до її квартири прибула комісія в складі начальника дільниці, диспетчера, юристконсультанта для складення акту. В результаті огляду та обстеження квартири було виявлено, що в квартирі [ADDRESS] сталося залиття з розташованої вище квартири [ADDRESS] . В квартирі [ADDRESS] в приміщенні кухні на стелі мокрі плями, на стінах повідклеювались шпалери; в ванні по периметру мокра стеля; в коридорі повідлеювались шпалери, зі стелі капає вода. Згідно зведеного кошторисного розрахунку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] від 21.04.2017 року, вартість проведення відновлювального ремонту становить 5 240 грн. Позивач зазначає, що залиттям квартири їй також заподіяна моральна шкода, яку оцінює у розмірі 5 000 грн., що виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодженого майна і неможливості нормально користуватися ним, затрат значного часу на відновлення стін та стелі пошкоджених залиттям, порушенням звичайного способу життя, затрат часу на організацію та проведення ремонтних робіт, переїзду до квартири, необхідності докладань додаткових зусиль для його нормалізації. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07.12.2017 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 15). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та викладені у заяві обставини, просила задовольнити позов. Відповідач, представник відповідача заперечили проти позову, просили у позові відмовити. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності підтримали інформацію, викладену у акті про залиття квартири від 10.04.2017 року.(а.с.56-58). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини на які сторони посилаються як на підстави своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, виконавчим комітетом Стародобротвірської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області 09.06.1990 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 7. Згідно договору купівлі-продажу від 22 грудня 1995 р., власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Таким чином, під час перебування у шлюбі було придбано квартиру [ADDRESS] власником якої вказано чоловіка позивачки - [PERSON] . Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування, і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 03.05.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 22.06.2006 року. Відповідно до норми ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 10 квітня 2017 року відбулося залиття квартири позивача із вище розташованої квартири [ADDRESS] , що підтверджується актом від 10.04.2017 року, затвердженим директором ДКП «ПОЖ», у якому зазначено, що на час обстеження встановлено, що в квартирі [ADDRESS] в приміщенні кухні на стелі мокрі плями, на стінах повідклеювались шпалери; в ванні по периметру мокра стеля; в коридорі повідклеювались шпалери, зі стелі капає вода.(а.с.7) На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з свідоцтва на право власності на квартиру [ADDRESS] , відповідачу [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] належить квартира в рівних частинах. Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року № 45, власник квартири зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приладів та обладнання будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зведеного кошторисного розрахунку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] від 21.04.2017 року, вартість проведення відновлювального ремонту становить 5 240 грн.(а.с.8-13) Відповідач у добровільному порядку завдану позивачу матеріальну шкоду не відшкодувала. У спростування вищезазначеного відповідачем будь яких доказів не надано. За викладених обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню майнова шкода заподіяна залиттям квартири у розмірі 5240 грн. В порядку п. 3 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: partial