Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася 28.09.2020 року до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В заяві зазначено, що [INFO] помер цивільний чоловік позивачки: [PERSON] , який був постійним жителем [ADDRESS] . Станом на день його смерті у вказаному житловому будинку проживала позивачка [PERSON] . Згідно даних по господарського обліку житловий будинок, в якому вони проживали, був закріплений за - [PERSON] . Також на день смерті йому належали земельні ділянки загальною площею 0,5640 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №016431. виданого Голятинською сільською радою від 06.12.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23 квітня 2020 року (справа №302/248/20) було встановлено факт спільного проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , у період з 1965 року до його дня смерті, який був постійним жителем [ADDRESS] та помер [INFO] , де визнати мене спадкоємцем четвертої черги до майна померлого [PERSON] у порядку спадкування за законом.» На підставі вказаного рішення позивач звернулась до приватного нотаріуса Міжгірського районного нотаріального округу Корбутяк І.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до майна її померлого цивільного чоловіка [PERSON] на вищевказане нерухоме майно. У видачі свідоцтва про право на спадщину до майна її померлого цивільного чоловіка їй було відмовлено, в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи па об`єкти нерухомого майна, які є предметом даного позову. Відповідно до Технічного паспорта на житловий будинок вказаний будинок був побудований у 1961 році. Загальна площа даного житлового будинку становить 69,87 кв.м. Відповідно до Звіту про оцінку житлового будинку вартість даного житлового будинку становить 44 446,00 гри. Земельна ділянка, призначена для обслуговування даного житлового будинку, приватизована на підставі Державного акту на право приватної власності па землю серії II- ЗК №016431 від 06.12.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності па землю за №268, тому позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства та будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,5640 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 1І-ЗК №016431 від 06.12.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності па землю за №268. Представник позивачки [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити. Представник відповідача Голятинської с/ради - сільського голови Попович В.Ф. на розгляд справи не з`явився, подавши суду заяву в якій зазначив, що вимоги позовної заяви визнає, справу просить розглянути без участі представника Голятинської с/ради. Згідно з вимогами ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позовні вимоги визнав, обставини зазначені у позові [PERSON] не заперечив. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвами про смерть [PERSON] , витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, довідки виконкому ПГолятинської с/ради, постанови приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок, державним актом на право приватної власності на землю, рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23 квітня 2020 року (справа №302/248/20) Згідно зведеного акту вартості будівель та споруд дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 28.02.2020 рік складає 44446,00 грн. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена п.4 ст.206 ЦПК України для задовольнення позову. У відповідності до ст.142 ч.1 ЦПК України суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ст.7 ч.3 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved