Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просила суд визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований на території Визирської сільської ради [ADDRESS] ). Представник Визирської сільради Лиманського району Одеської області не заперечував проти задоволення позову, подав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Позивач подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, підтримала позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі № 8, особовий рахунок № [NUMBER] , стор. 33, належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами який розташований в [ADDRESS] , що встановлено судом зі змісту довідки Визирської сільради Лиманського району Одеської області від 13.11.2018 року № 02-14/1232. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] вказаний житловий будинок та земельну ділянку. [INFO] [PERSON] померла. З матеріалів спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці крім [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~ \~ \~ \~В силу ст. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. \~ \~ \~ \~При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набула право власності на спірне домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами, після її смерті це право підлягає успадкуванню в загальному порядку. \~ \~ \~ \~При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, в зв`язку із чим підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved