Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її мати [PERSON], яка померла 05.07.2015р. , мала у приватній власності земельну ділянку, площею 0.9577га, розташовану на території Прибережненської сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на яку за нею посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №088442. Позивачка, як спадкоємець по закону, успадкувала її майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки в Державному акті на вказану земельну ділянку невірно вказано кадастровий номер земельної ділянки. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд визнати недійсним зазначений Державний акт в частині зазначеного в ньому кадастрового номера земельної ділянки площею 0.9577 га , а також визнати за нею право власності в порядку спадкування на зазначену земельну ділянку, належну спадкодавцю.. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача - позовні вимоги визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, заперечень відносно позову до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 05.07.2015р. в с.Прибережне Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть(а.с.11). 2 З спадкової справи №506/2015, заведеної 13.11.2015р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна останньої, вбачається, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом всього майна вказаної особи та у встановлений законом строк прийняла її спадщину(а.с.36-58). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №088442, виданого 27.10.2006р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації від 31.08.2006р., судом встановлено, що до спадкового майна [PERSON] входить земельна ділянка, розташована на території Прибережненської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2.3777 га (а.с.60). Вказана земельна ділянка складається із двох земельних ділянок : площею1.42 га та площею 0.9577 га. На одну із частин цієї земельної ділянки, а саме: на земельну ділянку площею 1.42 га, позивачкою отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.57). А на іншу - земельну ділянку площею 0.9577 га, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори в Житомирські області від 09.12.2016р. №3408/02-14, державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину з підстав розбіжностей в написанні кадастрового номера земельної ділянки, який зазначений в Державному акті та в Державному земельному кадастрі (а.с.57).в Судом встановлено, що у вказаному Державному акті зазначено кадастровий номер земельної ділянки, належної [PERSON], площею 0.9577 га , а саме:1825285800:02:000:0052. В той же час, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданого відділом Держгеокадастру у Ружинському районі 19.12.2016р., на підставі вищевказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0.9577 га, розташовану на території Прибережнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер якої -1825285800:02:000:0344(а.с.12-14). З врахуванням викладеного, а також на підставі довідки відділу Держгеокадастру у Ружинському районі від 23.06.2016р. №8-621-99.5-1074/2-16, суд приходить до впевненості, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому на ім'я спадкодавця [PERSON], допущено помилку, а саме: невірно вказані кадастровий номер належної їй земельної ділянки площею 0.9577 га (а.с.56). Тому суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є помилка, допущена в Державному акті на право власності на земельну ділянку. Внести зміни щодо виправлення вказаної помилки в оригінал правовстановлюючого документу після смерті спадкодавця неможливо, хоча право власності [PERSON] на зазначену у вказаному Державному акті земельну ділянку ніким не оспорюється. А тому усунення порушень прав позивачки можливо лише в судовому порядку шляхом визнання частково недійсним виданого спадкодавцю Державного акту та визнання за позивачкою права на спадкове майно.

Outcome: approved