Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони перебувають у шлюбі, від шлюбу мають дітей, з 2017 року фактично припинили ведення спільного господарства та шлюбні відносини, проживають окремо, між ними відсутнє взаєморозуміння, позивач бажає стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а відповідач працевлаштований та має можливість їх сплачувати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, подав заяву про повне визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Враховуючи викладене, справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для її вирішення. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони з 20 червня 2013 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві. У шлюбі народились діти - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.11.2013 відділом ДРАЦС реєстраційної служби васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30.12.2016 Сихівським районним у місті Львові відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області. З позовної заяви вбачається і відповідачем не оспорюється, що на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, а неповнолітні діти сторін проживають разом з матір`ю. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач вимогу про розірвання шлюбу визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки із змісту позову та заяв сторін з процесуальних питань судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Позивач бажає стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісячно. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд бере до уваги вік дітей, відсутність відомостей про незадовільний стан здоров`я дітей та отримувача аліментів, наявність у відповідача роботи та заробітку та відсутність у нього інших утриманців. З огляду на викладене, враховуючи межі заявлених вимог та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про необхідність і достатність визначення аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін, що підлягатимуть стягненню з їх батька, у розмірі, запропонованому позивачкою. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved