Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання її із померлим [INFO] року [PERSON], [INFO], однією сім'єю з 2001 року по час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що вона являється матір'ю [PERSON], який помер [INFO] року. З 01 березня 1973 року заявник зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Син заявника був зареєстрований за вказаною адресою, однак з 08 травня 1998 року був знятий з реєстрації місця проживання, з 2001 року та до [INFO] року фактично проживав з заявником за однією адресою, не дивлячись на відсутність реєстрації місця проживання. [PERSON] після смерті сина є єдиною його спадкоємицею останнього, у зв'язку із чим вона звернулась до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], однак їй було відмовлено у зв'язку із пропуском шестимісячного строку звернення із відповідною заявою, а також не доведенням факту спільного проживання з померлим на час відкриття спадщини. Таким чином, через відсутність підтвердження факту спільного проживання її зі спадкодавцем, заявник не може оформити спадкові права після його смерті, у зв'язку із чим вона і вимушена звернутись до суду. Заявник, [PERSON], в судовому засіданні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи, Кременчуцької міської ради Полтавської області, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу без участі представника Кременчуцької міської ради Полтавської області, та ухвалити рішення на основі норм діючого законодавства. Представник заінтересованої особи, Другої Кременчуцької Державної нотаріальної контори Полтавської області, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу за його відсутності та зазначив, що проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу без участі представників заінтересованих осіб, Кременчуцької міської ради Полтавської області та Другої Кременчуцької Державної нотаріальної контори Полтавської області, на підставі пояснень заявника [PERSON], та наявних письмових матеріалів справи. Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. [INFO] року помер [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13 травня 2009 року Центральним ВРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області. Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та заявником [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого [INFO], міським ВЗАГС міста Кременчука. Із заявою та відповідними документами для оформлення спадкових прав після померлого [PERSON], до нотаріуса звернулася його мати [PERSON], однак постановою державного нотаріуса Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON] заявниці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що факт сумісного проживання за місцем відкриття спадщини спадкоємця зі спадкодавцем не підтверджено, а також у зв'язку із пропуском строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно із частинами 1, 2 статті 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Так, на підтвердження факту спільного проживання [PERSON] та померлого [PERSON] на час його смерті заявником надано до суду довідку ТОВ «Місто для людей Кременчук» за вих..№1682/36 від 07 серпня 2018 року, з якої вбачається факт проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], а саме: [PERSON], [INFO], був зареєстрований за зазначеною адресою 31 січня 1995 року, та знятий з реєстрації 08 травня 1998 року, до особового рахунку внесено дані щодо [PERSON] Згідно змісту акту про проживання ТОВ «Місто для людей Кременчук» б/н від 07 серпня 2018 року, посвідченого громадянами [PERSON], [PERSON] та фахівцем відділу по зверненням громадян [PERSON], [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS], з 2001 року по день смерті, а саме по [INFO] року без реєстрації місця проживання. Окрім того, в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з 2001 року по день смерті, а саме по [INFO] року без реєстрації місця проживання. На підставі викладеного, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також докази у вигляді пояснень свідків, наданих в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час його смерті. Згідно зі статтею 293 Цивільно-процесуального кодексу України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 Цивільно-процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із роз'ясненнями, наданими в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В судовому засіданні встановлено, що за життя померлий [INFO] року [PERSON] володів на праві спільної сумісної власності квартирою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане 23 грудня 1996 року Управлінням ЖКГ виконкому міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження №11877/1. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, [PERSON] являється спадкоємицею померлого [PERSON] Згідно із частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт спільного проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, у зв'язку із чим вимоги заявника є законним та обґрунтованими, так як зазначений факт породжує юридичні наслідки у вигляді виникнення майнових прав останньої в результаті оформлення нею спадщини, у зв'язку із чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved