Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказано, що з відповідачем 10.10.1998 року зареєстрували шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської рай адміністрації м. Запоріжжя, Україна, актовий запис № 258. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не оказує. Просить суд, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю - [PERSON] і находяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дітей, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків,передбачених статтею 184 цього Кодексу. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька із врахуванням стану здоров'я, матеріального становища дитини та платника аліментів, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved