Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, обґрунтовуючи заяву тим, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 22 травня 1995 року на підставі рішення виконкому Новояричівської селищної ради, серія ІV ЛВ № 095657, [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0504 га, що розташована на території Новояричівської селищної ради і призначена для ведення садівництва. Заявник є людиною похилого віку та вирішила впорядкувати документи на своє майно для подальшого складання заповіту. Проте, в її документах виявились розбіжності, а саме в Державному акті на право приватної власності на землю допущено помилку, а саме не правильно вказано дані про власника, замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Просила суд постановити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 22 травня 1995 року на підставі рішення виконкому Новояричівської селищної ради, серія ІV- ЛВ № 095657 на земельну ділянку площею 0,0504 га, що розташована на території Новояричівської селищної ради і призначена для ведення садівництва. В судове засідання заявниця не з`явилась, про день та час розгляду заяви повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у її відсутність. Представник заінтересованої особи Новояричівської селищної ради в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання, через канцелярію суду подав заяву вх. 3942, в якій зазначив, що не заперечують проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов наступного. Згідно\~статті 41 Конституції України,\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності з п. 6 ч. 1; ч.2 ст.\~315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно матеріалів справи, копії Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 22 травня 1995 року на підставі рішення виконкому Новояричівської селищної ради, серія ІV- ЛВ № 095657 на земельну ділянку площею 0,0504 га, що розташована на території Новояричівської селищної ради і призначена для ведення садівництва такий видано [PERSON] . (а.с.4) Як вбачається з матеріалів справи, копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 29 листопада 1999 року Кам`янка-Бузьким РВ УМВС України у Львівській області прізвище, ім`я, по-батькові заявника вказано [PERSON] (а.с.3). Згідно матеріалів справи, довідки № 243, виданої 26.03.2019 року Новояричівською селищною радою Кам`янка-Бузького району Львівської області [PERSON] та [PERSON] є одна й та ж особа. В державному акті на право приватної власності на землю серії 1V-ЛВ № 095657 допущена помилка.(а.с.5). Згідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, - Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 22 травня 1995 року на підставі рішення виконкому Новояричівської селищної ради, серія ІV- ЛВ № 095657 на земельну ділянку площею 0,0504 га, що розташована на території Новояричівської селищної ради і призначена для ведення садівництва належить [PERSON] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні прізвища, ім`я, по-батькові заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж за зверненням до суду та перешкоджає заявнику в реалізації її права на володіння користування та розпорядження майном. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved