Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить визнати за нею, [PERSON], право власності на ? частину земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд розміром 0,1000 га, зареєстрованої за [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 746067, виданого 06 жовтня 2009 року та на ? частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,0668 га, зареєстрованої за [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 746068, виданого 06 жовтня 2009 року, що розташовані [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати у понесеному нею розмірі. В обґрунтування позову вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі зареєстрованому 2 серпня 1997 року. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей. Під час шлюбу вони придбали за спільні кошти будинок [ADDRESS], земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий № 5910700000:02:033:0120, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0668 га, кадастровий № 5910700000:02:033:0121, що розташовані за вказаною адресою. Укладення договорів купівлі-продажу вказаної нерухомості було здійснене [PERSON], який діяв в інтересах сім'ї та за її письмовою, нотаріально посвідченою згодою. Реєстрація права власності на придбане майно була здійснена на ім'я відповідача, як сторони договору: - на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу частини будинку, посвідченого 29 грудня 2008 року приватним нотаріусом Роменського міського нотокругу [PERSON]; - на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №746067, виданого 6 жовтня 2009 року; - на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0668 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №746068, виданого 6 жовтня 2009 року. Вказані державні акти були видані відповідачу на підставі договору купівлі-продажу земельних ділянок від 29 грудня 2008 року № 3446, про що в них мається відповідне посилання. Оскільки вони набуті під час шлюбу, то є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З липня 2013 року вона проживає окремо від відповідача, спільного господарства не ведуть. Тривалий час [PERSON] чинить їй перешкоди в користуванні будинком, виставив її особисті речі і не пускає її до будинку. Оскільки відповідач не бажає добровільно подати до нотконтори спільну письмову заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на частку у їх спільному майні, вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON], після зменшення позовних вимог, просила визнати за нею право власності на ? частину земельних ділянок та стягнути судові витрати. Підтвердила обставини вказані в позовній заяві. Суду пояснила, що земельні ділянки придбані в період шлюбу і вона має право на їх ? частину. Судові витрати просить стягнути з відповідача в розмірі сплаченого нею судового збору та витрат на проведення експертизи в сумі 3528 грн. Експертизою визначено вартість спірної земельної ділянки, тому оплатити її проведення має відповідач. Те, що вона залишила частину позовних вимог без розгляду, не має значення для вирішення питання про стягнення вартості експертизи. Витрати на оплату правової допомоги в розмірі 600 грн. стягувати з відповідача не потрібно. Відповідач [PERSON] не заперечував проти визнання за позивачем права власності на ? частину земельних ділянок в запереченнях на позовну заяву. Визнав, що перебував у шлюбі з [PERSON] і в період шлюбу були придбані спірні земельні ділянки. Стосовно судових витрат, згоден сплатити половину вартості судового збору. На оплату проведення експертизи він не згоден, так як він її не замовляв. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі з 2 серпня 1997 року. Земельна ділянка площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 746067, що виданий 06 жовтня 2009 року. Підставою для видачі державного акту вказаний договір купівлі продажу від 29 грудня 2008 року № 3446. Вартість даної земельної ділянки, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, складає 72410 грн. Земельна ділянка площею 0,0668 га, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 746068, що виданий 06 жовтня 2009 року. Підставою для видачі державного акту вказаний договір купівлі продажу від 29 грудня 2008 року № 3446. Вартість даної земельної ділянки, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, складає 938,05 грн. З висновку судово-будівельної експертизи вбачається, що: ринкова вартість земельної ділянки становить 62400 грн. Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо права власності на майно набуте в період шлюбу. При вирішенні спору суд виходить, з положень Сімейного кодексу України та норм Цивільного кодексу України. Відповідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в частині позовних вимог про визнання права власності на ? частку земельних ділянок. Земельні ділянки, щодо яких виник і існує спір, суд вважає майном, набутим [PERSON] і [PERSON] за спільні кошти в період шлюбу, що в судовому засіданні не спростовано й відповідачем. За таких обставин частка позивача становить ? частину спірних земельних ділянок. Вартість майна визначена, виходячи з його дійсної вартості. При цьому суд бере за основу вартість земельних ділянок, що вказана у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок. Вартість земельних ділянок, що визначена експертом, суд до уваги не бере, оскільки при визначенні вартості експерт застосував методичний підхід на основі зіставлення цін продажу (пропозицій) аналогічних об'єктів, не враховуючи даних, які враховувалися при формуванні витягу з техдокументації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Судові витрати, про стягнення яких просить позивач, на думку суду можуть бути стягнені лише в межах і пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки вартість земельних ділянок згідно нормативної грошової оцінки становить 73348,05 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина розміру судового збору за вирішення такого спору в сумі 366 грн. Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату судової експертизи, задоволенню не підлягають, оскільки клопотання про призначення експертизи було заявлене позивачем в межах первинних позовних вимог. В результаті проведення експертизи позивач залишив більшу частину позовних вимог без розгляду. Вартість земельної ділянки, визначена експертом становить 62400 грн. і суд таку вартість до уваги не бере, а приймає вартість визначену грошовою оцінкою. Тобто, рішення суду, в межах зменшених позовних вимог, постановлене на підставі доказів, наданих сторонами до проведення експертизи, з чого вбачається що потреби у проведенні експертизи, для вирішення питання визнання права власності на частку в земельних ділянках, не було, а відповідно і підстави для стягнення вартості експертизи з відповідача відсутні. Щодо витрат на правову допомогу, позивач в судовому засіданні повідомила, що стягувати їх з відповідача вона не бажає, в зв'язку з чим витрати на правову допомогу в розмірі 600 грн. стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: approved