Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.07.1997 року по 21.11.2006 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. В даний час позивач сама утримую сина. Оскільки дитина постійно зростає, навчається в школі, потреби на його утримання збільшуються, йому потрібне відповідне до його віку одяг, харчування, оздоровлення, що потребує значних коштів. Позивач сама не взмозі забезпечити належним чином дитину, а відповідач просто не бажає надавати кошти і виконувати свій обов'язок. Враховуючи те, що місце роботи відповідача позивачу невідоме, заробітна плата та його дохід неможливо обрахувати, просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечив щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 21.11.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області серія [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки ТОВ «Житлово - Експлуатаційне Об'єднання» № 1613 від 10.04.2014 року [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] та проживає разом із матір'ю [PERSON]. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 180,181 ч.3 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182ч.2 СК України. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Добровільно надавати допомогу він не бажає. Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги дитині, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2014року та до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved