Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] треті особи [PERSON], Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації про відібрання дитини, в якому просить відібрати малолітнього [PERSON], [INFO] від [PERSON] та передати його матері, стягнути з відповідачки на її користь відшкодування моральної шкоди у сумі три тисячі грн. В обґрунтування позову зазначила, що з 23.02.2013 року по 08.06.2017 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] На підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08.06.2017 р. шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Зміївського районного суду Харківської області від 09.07.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК україни і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. ЇЇ колишня свекруха [PERSON] незаконно утримує у себе її сина та говорить, про те що дитина буде жити з нею поки син не відбуде покарання. З того часу вона неодноразово зверталась до Служби у справах дітей Зміївської РДА з проханням надати їй допомогу у поверненні дитини.Незважаючи на її прохання, [PERSON] відмовляється добровільно повернути дитину. Позивачка протягом тривалого часу не має можливості бачитись, турбуватись та виховувати сина, через що вона душевно страждає. [PERSON] незаконно змінила місце проживання дитини, а тому позивач вказує на те, що дитину слід негайно повернути матері. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], Служба у справах неповнолітніх Зміївської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, в якому просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з ним за адресою [ADDRESS] В обґрунтування позову зазначив, що з 23.02.2013 року по 08.06.2017 року він перебував у шлюбі з [PERSON] На підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08.06.2017 р. шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. До грудня 2017 року він відбував покарання у місцях позбавлення волі.Проте, після звільнення з місць позбавлення волі він має намір проживати із своїм сином [PERSON] за адресою реєстрації.Після звільнення з місць позбавлення волі він працевлаштувався, тому має постійний та стабільний заробіток. Бажає жити разом з сином, піклуватись про нього, забезпечувати його необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. Натомість його колишня дружина [PERSON] у вересні 2016 року свідомо та добровільно покинула сина на його матір [PERSON], яка весь час займалась його вихованням, лікуванням, витрачала кошти на утримання. Крім того, [PERSON] не має постійного місця роботи та заробітку, будинку для проживання, проживає з чоловіком, який набагато старший за неї, що може зашкодити розвитку [PERSON]. За весь час [PERSON] не відвідувала їх сина, не мала з ним зустрічей, не цікавилась його долею та не приймала участь у вихованні, вона втратила близькість з дитиною, тому примусове повернення дитини до [PERSON], на думку позивача, створить напружену психологічну ситуацію, викличе стрес у [PERSON] з подальшим погіршенням його здоров'я. Відповідачка [PERSON] за первісним позовом не погодившись з позовом надала письмові заперечення на позовну заяву про відібрання дитини. У запереченях вказала, що [PERSON] свідомо покинула на неї онука, його життям не цікавиться, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. З самого народження [PERSON] потребує постійної медичної допомоги та відповідного піклування, оскільки народився з вадами здоров'я та фізичного розвитку, через що перебуває на обліку у лікаря - невролога. Жодних перешкод для спільного проживання, спілкування та виховання вона [PERSON] не чинила. Просила врахувати добровільну відмову [PERSON] від сина та свідоме залишення дитини у неї на утриманні, відсутність у неї місця проживання та умов в яких може проживати малолітня дитина, неможливість належного утримання, лікування та виховання дитини. Тому відібрання і передача [PERSON] суперечить інтересам дитини. У судове засідання позивачка [PERSON] за первісним позовом та її представник адвокат [PERSON] не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивачки надано заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Відповідачка [PERSON]за первісним позовом у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, зустрічний позов просила задовольнити. Третя особа за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував, зустрічний позов просив задовольнити з підстав наведених у ньому. Представник відповідачки [PERSON] та [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, зустрічний позов просила задовольнити. Представник Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, зустрічний позов просила задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.6) 08 червня 2017 року відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.8) З актів від 22 жовтня 2017 року, 06.03.2018 року засвідчених депутатом Борівської сільської ради [PERSON] вбачається, що при огляді домоволодіння по [ADDRESS], яке належить [PERSON] її онук [PERSON] проживає разом з нею та має усе необхідне, а саме окрему кімнату, в якій знаходиться шафа з одежею, іграшки, книжки. Дитина проживає з бабусею разом з вересня 2016 року та дотеперішній час. Мати дитини про долю дитини не цікавиться у вихованні участі не приймає. (а.с.52-53, а.с 89) Відповідно до відповіді Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області на адвокатський запит від 08.11.2017 року [PERSON] постійно проживає з бабусею [PERSON] з вересня 2016 року по теперішній час за адресою [ADDRESS]. Мати дитини [PERSON] на час перевірки у будинку не мешкала, інформацією про місце її проживання сільська рада не володіє. Вихованням своєї дитини [PERSON] не займається (згідно акту депутата) компрометуючими матеріалами у відношенні [PERSON] сільська рада не володіє. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2003 року має у власності будинок [ADDRESS] (а.с.91) З характеристики наданої Головним лікарем КЗОЗ ХМК ПБ №2 ім. М.Х. Гельферіха на ім'я [PERSON] вбачається, що вона займає посаду молодшої медичної сестри. За час роботи у КЗОЗ «ХМКПБ №2 ім. М.Х. Гельферіха» показала себе дисциплінованим працівником, якісно і своєчасно виконує посадові обов'язки, підтримує порядок на робочому місці. За час роботи скарг та стягнень не має. (а.с.54) Відповідно до довідки про доходи [PERSON] отримала загальну суму доходу за період з січня 2017 року по вересень 2017 року 34015 грн. 88 коп. (а.с.56) З медичних виписок [PERSON] вбачається, що він має ряд захворювань, у зв'язку з чим, йому рекомендовано дотримуватись режиму харчування та дієти, проходити медичні обстеження. (а.с.57-59) З довідки від 24.05.2018 року вбачається, що [PERSON] працює у ТОВ «Завод Харківські будматеріали» з 02.05.2018 року на посаді водія навантажувача по теперішній час, відповідно до наказу №678-к від 27.04.2018 року. (а.с.121) Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Борівською сільської ради Зміївського району на ім'я [PERSON], яка зареєстрована по [ADDRESS] та має склад сім'ї син [PERSON], син [PERSON].(а.с.85) З довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Борівською сільської ради Зміївського району на ім'я [PERSON], який зареєстрований за адресою [ADDRESS] та має склад сім'ї невістка [PERSON], онук [PERSON]. (а.с.86) Відповідно до листа Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 25.05.2018 року [PERSON] постійно мешкає з батьком [PERSON] з 2013 року по теперішній час за адресою [ADDRESS], [PERSON] характеризується з позитивного боку, веде догляд за сином та займається його вихованням. (а.с.122) З акту від 24 травня 2018 року, засвідченого депутатом Борівської сільської ради [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживає разом зі своїм сином [PERSON] у домоволодінні що знаходиться по [ADDRESS]. Він займається та приймає участь у вихованні сина, а також дбає про його стан здоров'я, шляхом звернення до медичних закладів та спеціалістів. [PERSON] зарекомендував себе як врівноважена та миролюбива людина по відношенню до односельців. (а.с.123) З висновку Зміївської РДА, як органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] вбачається, що доцільним визначити місце проживання дитини разом з батьком. (а.с.124-125) Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Приймаючи рішення щодо первісного позову про відібрання дитини та стягнення моральної шкоди суд зазначає, що позивачка [PERSON] та її син мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою [PERSON] не проживає разом з сином, що підтверджується актами депутата. В той же час відповідно наданих документів відповідачка [PERSON] має місце реєстрації та має у приватній власності будинок [ADDRESS]. З наданих актів депутата Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON], [PERSON] з вересня 2013 року займаються вихованням дитини по теперішній час та створили комфортні житлово-побутові умови для виховання та розвитку дитини. Відповідачка працює, отримує заробітну плату, позитивно характеризується за місцем роботи. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, а саме певний образ життя позивачки, відсутність свого житла, місця роботи, малолітній вік дитини та умови його теперішнього проживання, виходячи виключно із найкращих інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що відібрання малолітньої дитини потягне за собою докорінну зміну сталого життєвого устрою дитини, зміну місця проживання, побутових умов, оточення та такі наслідки негативно вплинуть на психічний стан малолітньої дитини, тому суд приходить до висновку про те, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає. Щодо позовної вимоги про стягнення на користь позивачки моральної шкоди у сумі 3 000 грн., суд зазначає, що [PERSON] не надала жодного доказу на підтвердження цієї позовної вимоги, тому суд приходить до висновку, що ця позвна вимога так само задоволенню не підлягає. При вирішенні спору за зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини разом з батьком, суд зазначає наступне. Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до діючого сімейного законодавства суд при вирішенні спору про місце проживання дитини повинен врахувати те, хто з батьків проявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Судом встановлено, що батько дитини матеріально забезпечений, працює, забезпечений житлом, проживає в нормальних соціально - побутових умовах, відповідно з висновку Зміївської РДА, як органу опіки та піклування, вбачається, що визначення місця проживання дитини разом з батьком є доцільним. Натомість відповідачка [PERSON] не має свого житла, не працює, рідко відвідує дитину, тривалий час не бачить сина, не має змоги забезпечувати його необхідним харчуванням та медичним доглядом. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що зустрічний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд також зазначає, що мати дитини не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботи відносно дитини та участі в її вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що позивачка [PERSON] за первісним позовом від сплати судового збору звільнена, оскільки вона є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою МСЕК. (а.с.7) Оскільки, суд відмовляє у задоволенні первісного позову, тому приходить до висновку про віднесення судових витрат за рахунок держави. Щодо розподілу судових витрат за зустрічним позовом, суд зазначає, що позивач просив сплачений ним судовий збір віднести за його рахунок.

Outcome: approved