Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є матірю малолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.04.2013 відповідача було позбавлено батьківських прав відносно її сина. Батько дитини помер 02.11.2012. На теперішній час малолітній [PERSON] має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Позивач у справі є опікуном [PERSON] Зазначає, що відповідач ухиляється від обовязку по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на ст.ст. 180183, 191 Сімейного кодексу України (далі СК України) просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки але не менше 30% від прожиткового мінімуму, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без проведення фіксації процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином рекомендованим листом із повідомленням, проте у судове засідання повторно не прибула, причину неявки не повідомила. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток на 21.06.2017 та на 10.07.2017, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин, суд вважав за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. [PERSON] народився 01.06.2004, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 004260, виданого 22.03.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 737. Батьками [PERSON] згідно вказаного свідоцтва є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер 02.11.2012, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 266296, виданого 16.05.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1742. Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.04.2013 позбавлено [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь юридичної особи, під опіку якої передана дитина комунального закладу «Мелітопольський навчально-реабілітаційний центр-інтернат» ЗОР Запорізької області, на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.012013 року і до досягнення ним повноліття, тобто до 01.06.2022. Рішення набрало законної сили 07.05.2013. Розпорядженням Запорізької районної державної адміністрації від 06.04.2016 № 242 [PERSON] призначено опікуном малолітнього [PERSON] Як випливає з акту адміністрації Мелітопольської СЗШІ «Гармонія» [PERSON] передано [PERSON], як опікуну. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як свідчать матеріали справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини, дитина мешкає з позивачем у зв'язку з чим остання, як законний опікун, має право на звернення до суду й отримання аліментів з відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд враховує таке. Відповідно до ст. 182 СК України та роз'яснень, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний стан сторін, а також, що відповідач не має на утриманні непрацездатних осіб. З урахуванням обставин справи, суд вважає що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки але не менше 30% від прожиткового мінімуму, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 гривень за позовні вимоги про стягнення аліментів. На підстави викладеного,

Outcome: approved