Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, вказавши, що вона з відповідачем\~ з 30.10.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу\~ мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 26.11.2019 року рішенням суду їх шлюб розірвано. Вона мешкає разом з дітьми окремо від відповідача. Судовим наказом з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання дітей. На даний час вона не працює та знаходиться у соціальній відпустці по догляду за донькою, до досягнення нею трирічного віку. Вона несе значні фінансові витрати у придбанні продуктів харчування та одягу, предметів гігієни та ліків, по сплаті комунальних платежів, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги відповідача, тому просить стягнути з відповідача на її користь та утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою трьох років. В ході розгляду справи представник відповідача [PERSON] надала відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначила, що з позовними вимогами не згодні та у їх задоволенні просить відмовити, з підстав, що відповідач [PERSON] не має постійної роботи, змушений працювати за кордоном. Сплачує аліменти на утримання дитини та матеріально допомагає своїй матері, яка є пенсіонеркою, хворіє на онкологічне захворювання та отримує мізерну пенсію. Також позивач зверталася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на дитину. Від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, вказує що відповідачем не надано доказів, де і ким він працює та який рівень доходу (заробітку) він отримує. Перерахування коштів своїй матері відповідач розпочав вже після подання даного позову, тобто з липня 2020 року, хоча мати відповідача пенсіонеркою стала ще у 2015 році, а на обліку із онкозахворювання перебуває з листопада 2019 року. У квитанціях про перерахування коштів матері зазначений не відповідач, а інша особа. Відповідно до виписки мати відповідача перебуває на обліку із онкозахворюванням, але з даної виписки вбачається, що вона відмовилась від лікування, необхідні ліки їй видаються за бюджетні кошти. Відповідачем не надано жодних доказів матеріальних пов`язаних із лікуванням його матері. Також не відомо яку пенсію отримує матір відповідача, і чи дійсно відповідач є у неї єдиною дитиною. Рішенням суду з відповідача на користь позивача були стягнуті додаткові витрати на дитину у розмірі 8586,74 грн., оскільки доньці [PERSON] 29.10.2019 року було проведено операцію, та її стан вкрай був тяжкий, у зв`язку із чим позивач понесла значних витрат. Просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник відповіді не надавали. У відповідності до гл. 10\~ст. 274 ЦПК України\~«у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, її представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, його представник [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позову просить відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~\~Судом встановлено, що\~сторони зареєстрували шлюб 30.10.2010 року у Центрально Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 812 (а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8,11). Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 26.11.2019 року, яке набрало законної сили 27.12.2019 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9 ). За судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 16.12.2019 року з відповідача на користь позивача, стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/ 3 частини з усіх видів заробітку (доходу), до їх повноліття, починаючи з 11.12.2019 року (а.с. 10). Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 05.10.2020 року з відповідача на користь позивача були стягнуті додаткові витрати на дитину в розмірі 8586,74 грн. При винесенні рішення судом було встановлено, що згідно епікризу з КП «Криворізької міської клінічної лікарні № 8», дитина [PERSON] , знаходилась на стаціонарному лікуванні в дитячому хірургічному відділення з 29.10.2019 року по 12.11.2019 рік та була проведена операція. У період з жовтня 2019 року по листопад 2019 рік на придбання ліків, медичних препаратів і проведення медичних процедур для доньки позивачкою було сплачено 17173,47 грн. Згідно договору позики від 30.10.2019 року [PERSON] позичила 18000,00 гривень для оплати лікування малолітньої дитини [PERSON] . При винесенні даного рішення суд критично віднісся до посилання, що відповідач немає змоги сплачувати додаткові витрати на дитину, так як допомагає матері, оскільки, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком відповідача, як батька дитини. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] зазнає матеріальних труднощів, на теперішній час вона не працює, перебуває відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею трирічного віку, її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня. Статтею 48\~Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Статтею 75\~СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до\~статті 84 СК України,дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання підчас вагітності та уразі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1ст.80\~СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік та працює, відсутність у позивачки самостійного доходу та те, що на утриманні відповідач має ще малолітню дитину. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже сімейним\~ законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є здоровою молодою працездатною особою, іншої сім`ї та інших дітей, які знаходяться на його утриманні не має, тому\~\~ спроможній платити аліменти\~ на утримання дружини, яка проживає зі спільною дитиною , і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. Однак суд не приймає до уваги вказані підстави відповідачем, як неможливість забезпечувати дружину, оскільки такі є формальними та вказують на небажання відповідача\~\~утримувати матір своєї дитини, що прямо передбачено законом. Суд зауважує, що право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка-батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину, як з чоловіка, і на дитину, як з батька. У\~сімейному кодексі України\~не встановлено ні мінімального, ні максимального розмірів аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. А тому суд при визначенні розміру коштів, що належить стягнути як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. А тому, суд вважає за можливе стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини\~\~усіх видів заробітку\~\~відповідача щомісячно. Згідно\~статті 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 15.06.2020 року. Крім того, згідно ст.ст.\~4,5 ЗУ «Про судовий збір»\~підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved