Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON]. Позовні вимоги мотивувала тим, що 15.04.2010 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON]. Сімейне життя в сторін не склалося. Одразу після народження дитини відповідач покинув сім'ю і переїхав жити до своїх батьків. Сторони перестали спілкуватися, вести спільне господарство, у зв'язку з чим 28 вересня 2011 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області шлюб між ними розірвано, дитину залишено проживати з матір'ю. Відповідач залишив дитину зовсім маленькою і за весь цей час не спілкувався з нею, не цікавився її станом здоров'я, не надавав матеріальної допомоги на її утримання. 24.03.2014 р. відповідач написав заяву про відмову від утримання, виховання та від батьківських прав відносно своєї малолітньої дочки [PERSON]. Внаслідок цього створилися умови, які шкодять інтересам дитини, негативно впливають на її фізичний та моральний розвиток, оскільки [PERSON] не відчуває батьківської турботи, яку позивачка намагається компенсувати особисто. Батьківство відповідача носить формальний характер згідно запису в свідоцтві про народження дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з зазначених в позові підстав. Суду пояснила, що неповнолітній дочці сторін [PERSON] - 4 роки. Позивачка забороняє батькові спілкуватись з дитиною, однак він не вживає заходів до того, щоб мати можливість спілкування з дочкою. Мати позивачки проживає за кордоном в Польщі, і для того, щоб разом з дитиною поїхати до мами в гості, їй необхідно брати дозвіл батька на виїзд дитини за кордон. Так як відповідач не утримує дитину, не цікавиться її життям, не приїздить до дитини, тому позивачка вважає, що його слід позбавити батьківських прав, щоб не виникала потреба брати в нього дозвіл на виїзд дитини за межі України. Відповідач позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що коли позивачка жила з іншим чоловіком, вона не допускала його бачитись з дитиною. Можливості утримувати дитину він не мав, так як в нього були проблеми з здоров'ям, мав поламані руки й ноги, лікував серце. Останнім часом вчився в СПТУ, не мав роботи. Тепер в нього вже є можливість утримувати матеріально дитину, і він бажає спілкуватись з дитиною. Основною причиною заборони спілкування з дочкою було те, що співжитель позивачки забороняв бачитись з дитиною. В даний час відповідач одружився, від шлюбу чотири місяці назад народився хлопчик. Відповідач вважає, що він не подає дитині поганого прикладу, просить не позбавляти його батьківських прав щодо [PERSON]. В судовому засіданні ствердив, що він не підтримує раніше подану ним заяву про відмову від батьківських прав відносно малолітньої дочки. Представник служби в справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Цюмпала А.П. підтримав висновок органу опіки та піклування Городенківської РДА про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON]. При цьому зазначив, що відповідач усвідомив, що батьківські обов'язки треба належним чином виконувати. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь в справі, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим 29 червня 2010 року виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, стверджено, що вона народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2011 року по справі № 2-555/11 шлюб між батьками дитини розірвано, дочку [PERSON] залишено проживати з матір'ю [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ході розгляду справи, при з'ясуванні питання ставлення батька до дитини, судом встановлено, що відповідач старається налагодити з дитиною контакт, хоча позивачка не сприяє в цьому. З показань свідка [PERSON] судом встановлено, що вона є двоюрідною сестрою позивачки. Відколи дитина народилась, відповідач не приділяв їй належної уваги. Сестра не працює, доглядає дитину. Батько дитини не надає дитині ніякої допомоги, не сплачує аліменти на її утримання. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною відповідача, від їх шлюбу народився син. Відповідач є хорошим батьком, він любить своїх дітей. В нього так склались обставини, що він не мав можливості бачитись з дочкою, і тепер він намагається виправитись і приділяти дитині від попереднього шлюбу належну увагу. Висновком органу опіки та піклування районної державної адміністрації від 14.05.2014 р. № 01-21/219 стверджено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та вирішено недоцільним позбавляти його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до переконання, що слід відмовити в задоволенні позову [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON] та попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дочки, приділяючи їй більше уваги, піклуватись про розвиток дитини, умови її проживання, спілкуватись з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, виявляти інтерес до її внутрішнього світу. На підставі ст.ст. 19,158,164,165 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed