Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2014 року на утримання їх неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 1/3 частки зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на 1/3 частку зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16.11.2015 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання цих неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. З набранням чинності 08.07.2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання» відбулись зміни в законодавстві, яке регулює питання стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін цей розмір складав 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку). На даний час витрати на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] значно зросли. Відповідач працює в будівельно-монтажному управлінні № 4 БМФ «Укргазпромбуд» ПАТ «Укртрансгаз» м.Івано-Франківськ, додаткових коштів на утримання дітей не надає. З цих підстав слід змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, встановивши, що їх розмір не повинен бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судовому засіданні представник позивачки згідно договору-доручення про надання правової допомоги та представлення інтересів від 05.08.2016 року адвокат [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, та просив змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2014 року на користь позивачки на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 1/3 частки зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на 1/3 частку зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі, що склада.ються зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 13402,80 грн. Представник відповідача за довіреністю від 20.04.2018 року [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що відповідач згідний сплачувати позивачці аліменти у визначеному чинним законодавством розмірі. При цьому заперечила щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правову допомогу, оскільки вважає, що в даній справі правова допомога позивачці не була потрібна і адвокат найнятий для того, щоб стягнути з відповідача додаткові кошти. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Згідно ст. 182 ч.2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 цього ж Кодексу встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2015 року (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Про те,\~що від\~даного шлюбу\~в них\~народилося двоє\~синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], свідчать свідоцтва про їх народження серії 1-НМ № 053587 від 29.01.2007 року та серії 1-НМ № 131043 від 15.09.2009 року, видані виконкомом Яворівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 8-9). Як вбачається з рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області у справі № 343/1842/14-ц від 01.08.2014 року (а.с. 5), з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Судом встановлено, що позивачка після розірвання шлюбу з відповідачем зареєструвала інший шлюб та змінила своє прізвище на «Стефанишин». \~ \~ \~ \~За таких обставин, враховуючи, що з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а з 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання», згідно з яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне позов в цій частині задоволити, змінити визначений рішенням суду від 01.08.2014 року розмір аліментів та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які стягувати з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~Що стосується вимоги позивачки про стягнення на її користь витрат на правову допомогу, то при її вирішенні суд виходить з наступного Так, відповідно до\~ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»,\~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. В п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.04.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження витрат на надання позивачці правової допомоги її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні долучив акт-розрахунок виконаних робі та суми гонорару за виконані роботи по наданню правової допомоги з якого вбачається, що на підготовку і складання позовної заяви та участь в розгляді даної справи він затратив 9 годин. Даний розрахунок, на думку суду, підлягає критичному аналізу. З позовної заяви вбачається, що в ній йдеться про формальну зміну нижньої межі розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки, в зв»язку зі змінами в чинному законодавстві. На думку суду, підготовка такої заяви не вимагає стільки часу, як зазначено в наданому адвокатом акті-розрахунку. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути компенсацію витрат на правову допомогу в мінімальному розмірі, передбаченому ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», що становить 1489,20 грн. Одночасно у відповідності з вимогами\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 704,80 грн. відшкодування сплаченого нею судового збору за розгляд даного позову. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, ст.ст.\~180-183,\~192 Сімейного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»,

Outcome: approved