Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04 жовтня 1997 року уклала шлюб з відповідачем, що зареєстровано Комінтернівським відділом реєстрації актів громадського стану м.Харкова, актовий запис №566 від 04 жовтня 1997 року. Від шлюбу у подружжя є дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство фактично не ведеться. Позивач у підготовче судове засідання не зявилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач, який був повідомлений про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання своєчасно і належним чином, у підготовче засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 жовтня 1997 року Комінтернівським відділом реєстрації актів громадського стану м.Харкова, актовий запис №566, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Ковтун» на «Захарченко» (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №053081 від 04 жовтня 1997 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. За змістом положень ч. 1 ст.24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у своєму позові просить після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. Згідно з платіжним квитанцією №0.0.1218386401.1 від 20 грудня 2018 року при пред'явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704.8 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн.80 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved