Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому зазначила, що є власником житлового будинку, розташованого по вул. Пролетарська,10 в с.Голубівка Ружинського району Житомирської області, який успадкувала після смерті свого чоловіка. Разом з нею у вказаному будинку проживають та зареєстровані відповідачі: її дочка [PERSON], її чоловік та їхні неповнолітні діти. Оскільки відповідачі мають інший житловий будинок, який їм придбала позивачка зі своїм покійним чоловіком та в якому фактично проживають, але рахуються зареєстрованими у належному позивачці будинку і вона, як одноосібний його власник, просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - вказаним будинком. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з наведених вище підстав. В судовому засіданні відповідачі не визнали позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] пояснила, що постійно, проживає та зареєстрована в житловому будинку по по вул.Пролетарська,10 в с.Голубівка. Разом з нею там проживає її чоловік, неповнолітні діти та її мати - позивачка по справі. В цьому ж житловому будинку до часу своєї смерті, тобто до 16.02.2014 року, проживав і її батько [PERSON]. Вважає, що вона прийняла спадщину після смерті батька, а тому має право на частину спадкового майна останнього, до якого входить і, зокрема, житловий будинок по вул.Пролетарська,10 в с.Голубівка Ружинського району. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Житловий будинок по вул.Пролетарська,10 в с.Голубівка Ружинського району перебував у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] і [PERSON], що не заперечується сторонами та стверджується записом про одруження в паспорті позивачки, довідкою Голубівської сільської ради Ружинського району від 22.06.2015 року № 335. Відповідно до ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка у майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. [PERSON] помер 16.02.2014 року року в с.Голубівка Ружинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про його смерть. До складу його спадкового майна входила, зокрема, і його частка у праві спільної сумісної власності подружжя, а саме: 1/2 частка вищевказаного житлового будинку. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах(ст.1226 ЦК України). Зі спадкової справи №445/2015, заведеної Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області 16.02.2015 року відносно майна померлого 16.02.2014 року [PERSON] вбачається, що заповіт він не залишив. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст.1267 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини(ст.1269 ЦК України). Спадщину після смерті [PERSON]прийняли позивачка, яка є його дружиною та відповідачка дочка спадкодавця, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законодавством строк не подали заяви про відмову від вказаної спадщини, що стверджується матеріалами вищевказаної спадкової справи №445, свідоцтвом про народження відповідачки [PERSON], свідоцтвом про одруження відповідачки, довідкою Голубівської сільської ради Ружинського району від 06.10.2015 року № 526. Інших спадкоємців [PERSON], які б прийняли його спадщину, немає, що вбачається з матеріалів вказаної спадкової справи № 445, а також з показів сторін. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка, як і позивачка, успадкували по 1/2 частці спадкового майна [PERSON], а саме: по 1/4 житлового будинку по вул.Пролетарська,10 в с.Голубівка Ружинського району Житомирської області. Відповідно до ст.155 ЖК України жилі будинки, що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком. Оскільки відповідачка [PERSON] має право на частину спадщини батька [PERSON], а тому її не можна позбавити прва користування вказаним житловим будинком. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed