Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Новозаріцької сільської ради Захарівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві посилається на те, що 22 квітня 2015 року в с. Гонората Котовського району Одеської області, помер батько позивача [PERSON] Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 469368, де померлий вказаний батьком позивача та свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 025110, згідно якого позивач змінила свою дошлюбне прізвище «Сиргі» на «Скутіна». Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 5,40 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новозаріцької сільської ради Захарівського району Одеської області, масив № 33, ділянка № 5, яка йому належала на підставі державного акта на земельну ділянку серії ЯГ № 933829 від 01 вересня 2006 року, виданого Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області. Вказує, що пропустила строк для прийняття спадщини у звязку з тим, що не знала про існування спадкового майна земельної ділянки, а дізналась лише тоді, коли до неї звернувся представник місцевого господарства (орендар цієї ділянки), з пропозицією продовження строку договору оренди. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, просить розглядати справу у її відсутність (а.с. 20). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, враховуючи те, що визнання відповідачем предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 квітня 2015 року в с. Гонората Котовського району Одеської області, помер батько позивача [PERSON] Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 418659, виданим 23 квітня 2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД № 469368 від 12 травня 1980 року вбачається, що позивач є рідною донькою покійного [PERSON] (а.с. 5). В подальшому позивач, у звязку з реєстрацією шлюбу, змінила своє прізвище з «Сиргі» на «Скутіна», що підтверджено копією свідоцтва про одруження серії І-ЖД № 025110 від 25 жовтня 1997 року (а.с. 5). Згідно з довідкою Гоноратівської сільської ради Подільського району Одеської області № 280 від 29.06.2017 [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: с. Гонората Подільського району (колишня назва - Котовського району) Одеської області (а.с. 10). З довідки Новозаріцької сільської ради Захарівського району Одеської області № 02-23/339 від 13.11.2017 вбачається, що [PERSON] проживав на території Новозаріцької сільської ради з 05.06.1984 та 01.12.2005 вибув в с. Гонората Котовського району Одеської області. Разом з ним, проживала дочка [PERSON], яка 20.06.1997 вибула в с. В. Дальник Біляївського району Одеської області (а.с. 46). Відповідно довідки Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 3311 від 10.11.2017 позивач з 13.04.1998 по теперішній час проживає за адресою: 2-й [ADDRESS] (а.с.45). За життя [PERSON], на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 933829 виданого 01.09.2006 Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області, належала земельна ділянка площею 5,40 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новозаріцької сільської ради Захарівського (колишня назва Фрунзівського) району Одеської області, масив № 33, ділянка № 5 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки. З направленого, на письмове звернення [PERSON], приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу [PERSON] листа № 296/01/16 від 17 липня 2017 року, вбачається те, що померлий до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] один, та те, що позивачем було пропущено встановлений діючим законодавством України шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 9). З наданої Захарівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області відповіді № 936/01-16 від 30 жовтня 2017 року вбачається, що заповіт щодо майна [PERSON] не посвідчувався, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 27). Згідно інформації Захарівської районної державної нотаріальної контори № 1011/01-16 від 16.11.2017 після померлого 22.04.2015 [PERSON], спадкова справа не відкривалась, заповіт щодо майна [PERSON] не посвідчувався відомості про спадкоємців відсутні, що, в свою чергу, підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 49903272 та 49903393 від 16.11.2017 (а.с. 41, 42). Допитана в судовому засіданні як свідок позивач надала суду показання, що в 1997 році вона після смерті матері поїхала працювати в інший район області та з 1998 року по теперішній час проживає в [INFO]. [PERSON] в 2005 році продав будинок в с. Новозарицьке Фрунзівського району та переїхав в с. Гонората Котовського району Одеської області, де проживав до дня своєї смерті. Після того, як вона поховала батька поїхала додому, оскільки будь-якого майна в батька не було, а відтак до нотаріуса не зверталась. Про те, що батько отримав земельну ділянку не знала та навіть не здогадувалась, оскільки він їй про це не говорив та вона тривалий час проживала в іншому далекому районі області. При цьому зазначила, що земельна ділянка знаходиться на території Новозаріцької сільської ради та батько її отримав вже коли проживав у [INFO]. Про земельну ділянку дізналась від місцевого орендаря, який запропонував оформити договір, після чого одразу звернулася до нотаріуса. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено судам, що відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Як розяснено Верховним Судом України у п. 24 постанови Пленуму від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, суд вважає, що позивач не знала про існування спадкового майна, а саме земельної ділянки, що в поєднанні з віддаленістю місць проживання позивача та спадкодавця є обєктивною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач з 13.04.1998 по теперішній час проживає за адресою: 2-й [ADDRESS], в той час, коли спадкодавець проживав в с. Гонората Подільського (Котовського) району Одеської області, при чому державний акт про право власності на земельну ділянку [PERSON] отримав 01.09.2006, тобто вже коли позивач тривалий час проживала окремо від батька в іншому віддаленому районі, а тому обєктивно не могла знати про існування спадкового майна, а саме земельної ділянки на території Новозаріцької сільської ради, де [PERSON] до дня смерті вже не проживав близько десять років. За вищевказаних обставин суд вважає, що оскільки позивач з обєктивних причин пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та в інший спосіб захистити своє право не може, інші спадкоємці відсутні, а спадщина не визнана відумерлою і відповідач визнає позов, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимога позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: approved