Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на повнолітнього сина на час навчання, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , кошти на час навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 14000 гривень щомісячно, до досягнення сином 23 років, а також додаткові витрати на оплату навчання у розмірі Ѕ частини витрат на навчання згідно договору № 66-18/св про надання освітніх послуг за денною формою навчання від 13 серпня 2018 року до закінчення навчання, або до досягнення сином 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. Позов обґрунтований наступними обставинами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 10 березня 2010 року був розірваний. В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Син досяг повноліття, та навчається на першому курсі Національного університету «Одеська морська академія». Вказала, що згідно договору «про надання освітніх послуг за денною формою навчання» № 66-18/св від 13 серпня 2018 року, загальна вартість навчання складає 137000 гривень, в тому числі вартість першого курсу навчання складає 34250 гривень. Позивач зазначила, що відповідач вихованням та утриманням спільного сина не займається, матеріально не допомагає. Відповідач працює моряком за контрактом за межами України, та отримує дохід приблизно 4000 доларів США на місяць. Син сторін зараз не працює, недостатньо забезпечений матеріально, стипендії за місцем навчання не отримує. Тому позивач вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 13 лютого 2019 року [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на час навчання сина визнає частково в розмірі 3000 гривень, позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат не визнає. Зазначив, що до досягнення сином повноліття регулярно сплачував аліменти на утримання сина. Зараз перебуває у шлюбі з [PERSON] , та на даний час має трьох утриманців: дружину, яка не працює; малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] та мати - [PERSON] , яка страждає на судино-серцеві захворювання, та потребує постійного лікування, тому добровільно щомісячно надає їй допомогу у розмірі 1500 гривень. Щодо заробітної плати зазначив, що його приблизний дохід становить 13000 гривень на місяць. Також вказав, що страждає на судино-серцеві захворювання, а тому не має можливості пройти медкомісію для офіційного влаштування на суднах закордонного плавання. Представник позивача у відкритому судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача у відкритому судовому засіданні позов в частині стягнення аліментів визнала частково, зазначила, що у відповідача змінимось матеріальне становище, та вважає доцільним встановлення аліментів у розмірі 1/3 від всіх видів доходу відповідача, в частині стягнення додаткових витрат просила відмовити в повному обсязі. Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10 березня 2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). В період шлюбу у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] , актовий запис № 562 (а.с. 6). Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) вбачається, що [PERSON] проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Встановлено, що [PERSON] навчається на першому курсі Національного університету «Одеська морська академія». Згідно п.1, пп.1, ч. 4 Договору № 66-18/св від 13 серпня 2018 року про надання освітніх послуг за денною формою навчання, вартість навчання за освітнім ступенем бакалавр на весь термін навчання становить 137000 гривень, у тому числі: за перший курс 34250 гривень: за другий курс 34250 гривень; за третій курс 34250 гривень; за четвертий курс 34250 гривень (а.с. 9). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач та Національний університет «Одеська морська академія» уклали додаткову угоду до договору про надання освітніх послуг за денною формою навчання № 66-18/св від 13 серпня 2018 року про харчування [PERSON] . Вартість триразового харчування для курсантів Університету становить 84 гривні за добу (а.с. 8). Оплата за вказані послуги здійснена позивачем, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 10). Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 СК України (утримання дитини, яка продовжує навчання). Таким чином позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на сина, який продовжує навчатися, у вигляді стягнення коштів на оплату навчання у розмірі Ѕ частини витрат згідно договору № 66-18/св про надання освітніх послуг за денною формою навчання від 13 серпня 2018 року задоволенню не підлягають. Щодо вимог [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання сина, суд вважає що вони підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу . При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З наказу №01/03 ТОВ «УАЗД» вбачається, що [PERSON] з 11 березня 2019 року призначений на посаду організатора діловодства та економічної діяльності ТОВ «УАЗД» з посадовим окладом згідно штатного розпису 4173 гривень (а.с. 77). Працевлаштування відповідача у ТОВ «УАЗД» на посаді організатора діловодства та економічної діяльності також підтверджується довідкою від 27 листопада 2019 року, оклад згідно штатного розпису - 4173 гривень (а.с. 156). З наданих представником позивача відповідей на запити адвоката не вбачається, що [PERSON] на даний момент працевлаштований моряком у будь-яких компаніях. Щодо тверджень позивача про отримання відповідачем заробітної плати у розмірі 4000 доларів США на місяць, то вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Інших доказів отримання відповідачем доходів матеріали справи не містять. У судовому засіданні встановлено, що у відповідача від іншого шлюбу є малолітня дочка: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25 травня 2016 року, виданого Суворовським районним у місті Одесі відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, серія [NUMBER] , актовий запис № 529 (а.с. 23). Щодо тверджень відповідача, про те, що на його утриманні перебувають дружина та мати-пенсіонерка, суд вважає, що ці обставини не доведені належними та допустимими доказами. Суд не приймає доводів, що відповідач надає допомогу матері у розмірі 1500 гривень щомісяця на лікування, адже в якості підтвердження цього, відповідачем не надано жодного доказу. Крім того встановлено, що мати відповідача отримує пенсію за віком, недостатність якої відповідачем не доведено в ході розгляду справи. Відповідачем також не надано доказів того, що його дружина - [PERSON] є непрацездатною, та за станом свого здоров`я, та малолітньої дитини, яка досягла трьох річного віку, чи з інших причин не може працювати. Таким чином, надаючи оцінку встановленим судом обставинам, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання належить частково задовольнити, та аліменти підлягають стягненню у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень з 29 грудня 2018 року до 25 лютого 2023 року, а якщо навчання закінчиться раніше 25 лютого 2023 року, то до закінчення навчання. Разом із цим, суд вважає, що грошові кошти у розмірі 14000 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача, є надмірними, адже доказів на підтвердження спроможності відповідача сплачувати такі кошти на утримання сина у матеріалах справи відсутні, крім того на утриманні відповідача знаходиться малолітня дочка, 2016 року народження. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial