Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.10.2002 року. Мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], а також повнолітню доньку Світлану, [INFO] Шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2016 року, з того часу проживають окремо. Спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям, проблемами один одного не переймаються. Причинами розпаду сімї стало те, що між ними не було взаєморозуміння, мають різні характери. Між ними часто виникали суперечки і розбіжності при вирішенні побутових питань, мають різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства, на виховання дітей. З часом втратили почуття любові і поваги один до одного. Спір про поділ майна, яке є їх сумісною власністю, на даний час відсутній. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з нею. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2002 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.10.2002 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітніх дітей підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2002 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], разом не проживають і не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з липня 2016 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання неповнолітніх дітей вирішено, питання їх утримання вирішується в судовому порядку, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджено відповідними фінансовими документами, слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved