Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який в 2012 році був між ними розірваний. У шлюбі вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання доньки до її повноліття. 13 квітня 2017 року доньці виповнилось 18 років, проте остання продовжує навчання, з 01 вересня 2016 року навчається на денному державному відділенні Донецького національного університету ім. В. Стуса, у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач знаходиться в працездатному віці, працює та отримує кошти, згідно закону він зобов»язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка навчається та потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач вимушена була звернутися з даним позовом до суду, просить стягувати з відповідача щомісяця на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка навчається, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку до досягнення дочкою 23 років. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення останніх. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 лютого 2012 року був розірваний (а.с. 3). У шлюбі сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-АМ №082790, виданим 06 травня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області (а.с. 6). Згідно довідки ПП «Бокуд» за №836 від 21 березня 2017 року [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], разом з матірю [PERSON] (а.с. 8). 13 квітня 1999 року [PERSON] виповнилось 18 років, проте остання з 01 вересня 2016 року продовжує навчання на денному державному відділенні Донецького національного університету ім. В. Стуса, що підтверджується довідкою вищезазначеного навчального закладу за №253/6.9.0.-26 від 28 лютого 2017 року, термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи повнолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги як з боку позивача, так і з боку відповідача. В той час, як батьки, в тому числі і відповідач по справі, мають можливість надавати таку матеріальну допомогу. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач з 14 липня 2014 року працює на філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» «Елеваторний комплекс» апаратником оброблення зерна в елеваторному комплексі, отримує заробітну плату і має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, про що відповідач не заперечував в судовому засіданні. З огляду на вищенаведене та

Outcome: partial