Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментівна її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] на період її навчання, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку. В позові позивачка вказує, на те, що 10.07.1993 року між [PERSON] та [PERSON] Дніпровською сільською радою Вільнянського району Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 03. На підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.11.2011 року шлюб між ними було розірвано. Від вказаного шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем, та на утримання яких відповідач сплачував аліменти за рішенням суду на її користь до їх повноліття. 06.07.2016 року донька [PERSON] досягла повнолітнього віку та виплата аліментів на її утримання припинилася. На даний час [PERSON] є студенткою денної форми навчання третього курсу Запорізького медичного коледжу на факультеті лікувальної справи. Крім того, [PERSON] хворіє на епілепсію, потребує постійного лікування та обстежень. Позивач [PERSON] офіційно не працює, постійних доходів не має. Дочка [PERSON] крім стипендії ніяких прибутків не має. Відповідач [PERSON] працює водієм в ПАТ «Петромихайлівське», має стабільну заробітну плату. Крім того, [PERSON] має у власності земельний пай від якого він має доходи. В звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання добровільно, позивачка змушена була звернутись до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1000,00 грн., на період навчання, але не більше як до досягнення донькою 23-х років, починаючи з 07.07.2016 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] на позові наполягала, просила суд задовольнити його в повному обсязі. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, але надав до суду довідки про те, що він працює та отримує малий сукупний дохід, крім того на утриманні має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається в першому класі. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши позивача, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до довідки Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 534 від 03.08.2016 року позивач [PERSON] має склад сімї: [PERSON] та [PERSON] (арк. с. 14) Згідно свідоцтва про народження (арк. с.9), відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка досягла повноліття; факт родинних відносин відповідачем не оспорюється. Згідно довідки Запорізького медичного коледжу (арк. с. 12), [PERSON] є студенткою денної форми навчання третього курсу Запорізького медичного коледжу на факультеті лікувальної справи та згідно довідки про доходи Запорізького медичного коледжу (арк. с. 13), [PERSON] отримала стипендію у розмірі 6958,94 грн. за період з 01.09.2015 року по 31.07.2016 року без урахування аліментів. Відповідно до виписки із амбулаторної карти [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря з діагнозом «рефлекторна епілепсія», потребує постійного лікування та лікарняному нагляді. В судовому засіданні встановлено, що на даний час батько дитини [PERSON] працює водієм в ПАТ «Петромихайлівське». За період з 01.09.2015 року по 30.09.2016 року його дохід склав 24219,00 гривень (арк. с. 34). Крім того, на утриманні має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається в першому класі при Дніпровській [PERSON] ступенів Вільнянської РДА Запорізької області (арк. с. 35-36). Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчатися і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років з умовою, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язку як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст. 180, 183 СК України, враховуючи те, що дитина проживає з матір'ю, враховуючи майновий стан відповідача, а також враховуючи наявність обовязку відповідача утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку на утриманняповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дати подання позову до суду: з 09.08.2016 року до закінчення донькою навчання, а саме до 05.07.2018 року, але більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial