Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 18.06.2006 року одружилася з [PERSON], змінивши прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Шлюб зареєстрований виконкомом Кам'янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №11. У шлюбі народилося двоє дітей: син, [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Посилалася на те, що з відповідачем не склалися нормальні сімейні стосунки і причина в тому, що він постійно ображає її та погрожує, не приймає участі у вихованні дітей. Своєю поведінкою негативно впливає на виховання дітей, він нездатний до спільних турбот про духовний і матеріальний добробут сім'ї. Між ними немає взаєморозуміння. Упродовж останніх 4 місяців проживають окремо, фактично шлюб між ними припинився і відновлювати сімейні відносини не бажають. За таких обставин подальше збереження шлюбу та примирення між нами суперечило б її інтересам. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований виконкомом Кам'янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №11. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримує повністю. У випадку неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.06.2006 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Кам'янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №11, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 18.06.2006 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 12.02.2007 року та серія [NUMBER] від 09.09.2011 року, виданих виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають на протязі чотирьох місяців, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що позивач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved