Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - [PERSON], в якому просить суд визнати останнього особою, яка втратила право на користування житловим приміщенням. На обґрунтування позову позивач зазначила, що вона тривалий час проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], яка віднесена до комунального фонду. Крім неї за вказаною адресою зареєстровані її син [PERSON], її дочка - [PERSON] та її син [PERSON] Починаючи з 2010 року, син не проживає за місцем реєстрації після того, як сказав їй, що має намір працевлаштуватись у м.Києві. З вказаного часу зв`язок з ним обірвався і вона намагається знайти його, звернувшись до поліції. Проте, починаючи з жовтня 2011 року, і по даний час розшук сина триває й встановити місце його перебування не вдається. Даний факт перешкоджає їй вирішити питання оформлення квартири у приватну власність, що можна здійснити за згодою виключно всіх мешканців, зареєстрованих в цій квартирі. Зазначені обставини спонукали її звернутись до суду з даним позовом. Допитані в суді свідки [PERSON] та [PERSON] в своїх показаннях пояснили, що вони знайомі з сім`єю [PERSON], оскільки проживають по сусідству, і що не бачили сина позивачки, починаючи з 2010 року, коли він поїхав до м.Києва на роботу. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак він вважається повідомленим належним чином згідно з положеннями ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та показання свідків, перевіривши письмові докази на обґрунтування позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Виходячи з того, що в матеріалах справи достатньо даних про суть спору та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній письмових доказів та постановити заочне рішення згідно з ст.280 ч.1 п.4 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. Позивач в судовому засіданні підтримала поданий нею позов. Судом встановлено, що [PERSON] тривалий час проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], яка віднесена до комунального фонду. Крім неї за вказаною адресою зареєстровані її дочка - [PERSON], син останньої - [PERSON], а також син позивача [PERSON] Починаючи з 2010 року, син не проживає за місцем реєстрації після того, як сказав їй, що має намір працевлаштуватись у м.Києві. З вказаного часу зв`язок з ним обірвався і вона, намагаючись знайти його, зверталась до поліції. Проте, починаючи з жовтня 2011 року, і по даний час розшук сина триває й встановити місце його перебування не вдається, що підтверджено довідкою з поліції. Допитані в суді свідки [PERSON] та [PERSON] в своїх показаннях пояснили, що вони знайомі з сім`єю [PERSON], оскільки проживають по сусідству, і що не бачили сина позивачки, починаючи з 2010 року, коли він поїхав до м.Києва на роботу. Відсутність сина перешкоджає позивачу вирішити питання оформлення квартири у приватну власність, що можна здійснити за згодою виключно всіх мешканців, зареєстрованих в цій квартирі. Згідно з ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи, безвісно відсутньою або померлою). Оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача в обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов є правомірним і підлягає задоволенню.

Outcome: approved