Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту. В позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог зазначила, що [INFO] року в м. Тячів померла її рідна сестра [PERSON] , яка до смерті проживала в [ADDRESS] , про що в книзі реєстрації смертей РАЦС Тячівського районного управління юстиції 1 жовтня 2014 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за №112, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть. Підтвердження того, що вона являється рідною сестрою померлої є актові записи про їх народження, де вказані їхні спільні батьки. Протягом останнього року життя померлої, її утриманням займалася вона як її рідна сестра та її сусіди за її дорученням, разом допомагали їй, оскільки сестра важко хворіла, мала хронічний гепатит форми «В», цироз печінки. Власне вона категорично настоювала та просила сусідів ходити при необхідності з сестрою до магазину за продуктами та стерегти її від придбання спиртного. У будинку за останній період не було жодної краплі спиртного. Враховуючи ці обставини, вона як рідна сестра, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки у відповідності до ст.1262 ЦК України належить до другої черги спадкування за законом, бо спадкоємців першої черги не має. Однак, відразу після смерті сестри, вона від сусідів довідалася про те, що відповідачі [PERSON] за останній тиждень практично проживали у будинку її сестри, змінили замки на дверцятах огорожі, дверей будинку, обмежили сусідів, у котрих були запасні ключі від дверцят огорожі, дверей будинку, у вільному доступі до сестри і практично весь цей період активно постачали їй спиртне. Так, у понеділок, 22 вересня 2014 року, сусіди вчинили сварку з відповідачами і насильно зайшли у двір та будинок провідати її сестру, яка знаходилась у ліжку в стані алкогольного сп`яніння та просила ще спиртного. Сусіди навмисно заглянули в холодильник сестри і крім незначної кількості продуктів побачили дві пляшки горілки. Коли відповідачів спитали для чого горілка, то відповідачі заявили, що сестра сильно просить горілки і що вони їй періодично наливали спиртне. Наступного дня, тобто 23 вересня 2014 року, сусіди бачили як до будинку сестри відповідачі привели нотаріуса і коли нотаріус пішов, то вони знову зчинили крик і пішли в будинок до сестри, яку знову побачили лежачою в ліжку і, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Коли її спитали, що вона підписувала, то сестра не зовсім зрозуміло пояснила та з її пояснень вони частково зрозуміли, що племінник їй надіслав гроші і їх необхідно зняти, для чого вона підписала доручення, а також підписала якісь документи щодо прийняття спадщини після смерті свого сина, котрий помер за чотири місяці до цієї події. Коли її спитали чи не переписувала вона майно на когось, то сестра відповіла, що нічого такого не підписувала. У п`ятницю, 26 вересня 2014 року, до сестри навідалася дільничний лікар, яку відповідачі не пустили у будинок, вказуючи на те, що самі лікують її сестру. Натомість, лікар заявила, що хвору сестру необхідно доправити на швидку допомогу і негайно госпіталізувати. Відповідачі пообіцяли це зробити, про те лише у понеділок, 29 вересня 2014 року, доставили її в лікарню, де практично зупинити внутрішню кровотечу через ускладнення хронічної хвороби - цироз печінки та її руйнування, спричинене вживанням спиртних напоїв, зупинити не можливо було і сестра через день померла. Цьому сприяло ще й навмисне затягування відповідачів з госпіталізацією сестри. З цього приводу вона звернулася до міліції, про те там здійснили поверхову перевірку, отримали у відповідачів копії документів і заповіту нібито підписаного її сестрою. Копії цих документів вона отримала, ознайомлюючись із висновком міліції, складеним за її зверненням. Заповіт, нібито складений від імені її сестри, вважає недійсним через наступні підстави: підпис та напис на заповіті явно виконаний не її сестрою, оскільки очевидним є та обставина, що писала заповіт малограмотна особа, яка переписували букви по окремо, підпис виконаний з відхиленням і необґрунтованими зупинками, тоді як почерк та підпис її сестри був високо відпрацьований та чіткий, за твердженням свідків у момент коли нотаріус перебував у неї вдома і вона підписувала якісь документи, в тому числі і заповіт, і в цей період вона перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння та будучи залежною від алкоголю, не віддавала звіту про дії, які вчиняла, та через стан сп`яніння реально не сприймала їх, тим більше, що відповідачі познайомилися з її сестрою у лікарні, де вона у червні поточного року лікувалася, знали про її хронічну хворобу (гепатит та цироз печінки), а ближче взялись її опікувати та обмежили спілкування з сусідами, родичами за тиждень до її смерті. Таким чином, на її думку, у її сестри не було причин, мотивів чи внутрішніх переконань складати заповіт на користь відповідачів, хіба що як поступку в обмін на налите їй спиртне і тому вважає, що даний заповіт якщо і був складений, то під впливом алкогольного сп`яніння, через що в момент його вчинення сестра не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, тобто її волевиявлення не було вільним і не відповідало її внутрішній волі. До складу спадщини ввійшло всі права та обов`язки померлої, а саме майнові права на майно, яке належало їй на праві власності: житловий будинок [ADDRESS] , що належить спадкодавцю на підставі договору дарування, а також меблі та інше рухоме майно. Також, позивачка зазначила, що в порушення вимог п.3 Глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5 не містить посвідчу вального напису нотаріуса про те, що такий складений по місцю проживання заповідачки, не вказано місця адреси його складання, причини його складання поза приміщенням державної нотаріальної контори. Позивачка вважає, що заповіт складений з порушенням щодо його форми та посвідчення. Просить суд визнати недійсним заповіт, складений від імені [PERSON] , яка до смерті проживала в [ADDRESS] , на користь [PERSON] та [PERSON] , посвідчений та зареєстрований державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори 23 вересня 2014 року в реєстрі за №3-1873. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] надіслали до суду письмові заперечення, в яких зазначили, що позивачка невірно вказує що до померлої [PERSON] в п`ятницю, 26 вересня 2014 року, навідалася дільничний лікар, яка ніби в цей день заявила, що померлу необхідно доправити на швидку допомогу і госпіталізувати. Це спростовується додатком до позовної заяви - направлення лікаря [PERSON] від 29.09.2014 року померлої [PERSON] на стаціонарне лікування, що і було зроблено в цей день. Посилання позивачки на сусідів в позовній заяві є некоректним, бо три сусідки при житті померлої обговорювали її на вулиці Пушкіна , вимагали від неї заповіту, а одна з них, яка межує з дворогосподарством померлої, постійно робила їй неприємності. Померла [PERSON] за одинадцять років проживання не допускала їх не тільки в свій невеликий будинок, а навіть у свій двір. Просять в задоволенні позову відмовити (Т.1 а.с.41). Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на викладені у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог обставини та просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що вона доглядала за померлою [PERSON] , з якою познайомилася в лікарні. Їй зателефонувала [PERSON] та сказала, щоб вона до неї прийшла, бо вона впала зі сходів і це було за місяць до заповіту. Коли вона прийшла до [PERSON] та сказала, що хоче, щоб вона її доглядала. Вона порадилася з чоловіком та погодилася. Сусіди до померлої приходили до складення заповіту, а вже після складення заповіту ніхто до [PERSON] не приходив. [PERSON] не вживала алкогольні напої, алкоголь їй вони не давали. Вона ж доглядала за [PERSON] та працювала біля будинку. Нотаріусу телефонувала сама [PERSON] і в понеділок, зранку, нотаріус приніс документи. [PERSON] була в поганих відносинах з сусідами і з проханнями вона до сусідів не зверталася. Коли сусіди дзвонили у ворота, [PERSON] сама особисто виходила до них. В лікарні біля [PERSON], крім неї, не було нікого, ніхто не знав, що вона помре. Сестра померлої не провідувала [PERSON] .. Додому померлій телефонував племінник, який казав, щоб вони повернули йому кошти. Кошти [PERSON] на лікування сина давали вони. Про діагноз сина померлої вона дізналася в останній день. Вона знала, що в [PERSON] є проблеми з ногами і 10 днів була з нею в лікарні, де її ніхто не провідував, не допомагав. Вона ночувала в померлої на протязі місяця. Замки вони поміняли на вхідних воротах за тиждень до заповіту, так як їх про це попросила [PERSON] Коли нотаріус складав заповіт була в будинку і чула як [PERSON] його читала. Писала [PERSON] сама, з однієї сторони стола сиділа [PERSON] , а з другої сторони сидів нотаріус, а вони з чоловіком стояли в стороні. Нотаріус роз`яснював права [PERSON] Приписи лікарів щодо лікування не було, [PERSON] брала знеболювальне від печінки. Вони викликали швидку допомогу і по приїзду лікарі швидкої допомоги лише зробили укол і сказали, що стан не критичний, а через дві години відвезли [PERSON] в лікарню. Була лікар, яка написала направлення і вони поїхали в лікарню. Нотаріус сказав [PERSON] , що краще написати заповіт, ніж укладати договір дарування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вони були в лікарні біля [PERSON] і та сказала, що віддає їм будинок, а інші пацієнти це чули. Перед тим як приходив нотаріус, попросила, щоб прийшов священик. Ніхто [PERSON] не провідував, в тому числі ні брати, ні сестри. Нотаріус казав померлій, що спадкоємцями є чужі люди і навіщо вона заповідає їм будинок, дав їй термін подумати одну добу. Потім був складений заповіт. В день поховання вчинилася сварка. Поки [PERSON] потрібна була допомога, ніхто до неї не приходив,в тому числі і позивачка [PERSON] . Спиртні напої [PERSON] вони ніколи не давали. [PERSON] попросила його поміняти замки на дверях, бо не хотіла бачити сусідів. Коли нотаріус складав заповіт, сказав їм вийти в іншу кімнату і розмовляв сам з [PERSON] Заповіт [PERSON] читала і підписувала особисто. Якщо б [PERSON] . на момент укладення заповіту перебувала в нетверезому стані, то нотаріус відчув би запах алкоголю. Представник Тячівської державної нотаріальної контори Стан Т.В. в судовому засіданні пояснила, що заповідач звернувся для посвідчення заповіту на дому, бо мала вади. Нотаріус має право йти додому і на другий день посвідчили заповіт. Є години і хвилини, нотаріус перевірив дієздатність і стан сп`яніння, є висновок. Вважає, що доказів для скасування заповіту не має. Відповідачі не могли бути присутніми під час складання заповіту. Медичного висновку про те, чи оцінює, чи розуміє дії, чи може керувати ними, не потрібно. Якщо б заповідачка була в стані алкогольного сп`яніння, нотаріус відмовився б посвідчувати заповіт Представник Тячівської державної нотаріальної контори Гайович Б.Ф. в судовому засіданні пояснила, що кількість вчинення нотаріальних дій не має значення. Міститься один запис. Дві нотаріальні дії не вчинено під одним номером. Заява на прийняття спадщини в реєстрі не реєструється, оскільки це не є нотаріальною дією. Вона записується в спадковий реєстр і реєструється в спадковому реєстрі. У витязі зі спадкового реєстру зазначено місце реєстрації, місце посвідчення - нотаріальна контора, а в книзі - на дому, можливо у зв`язку з тим, що державний нотаріус помилився. Час реєстрації дії не зазначається, зазначається лише дата вчинення та дані, подані особою, зміст нотаріальної дії, яка була вчинена. За цей день скільки вчинено нотаріальних дій, підсумковий підпис, сказати не може. Записи поєднувати в один запис не можна, бо є відповідні форми. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно заповіту, посвідченого та зареєстрованого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Дуйчак Т.А. 23.09.2014 року в реєстрі за №3-1873, [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося (Т.1 а.с.17, 86). В посвідчувальному написі, який міститься на зворотній сторінці вказаного заповіту, зазначено, що заповіт посвідчено на дому по [ADDRESS] із-за похилого віку та хвороби заповідачки [PERSON] , в 11 годин 20 хвилин. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23 вересня 2014 року за №38439874, який сформовано нотаріусом Дуйчак Т.А., заповіт [PERSON] зареєстровано Тячівською державною нотаріальною конторою в 11 годин 26 хвилин 23 вересня 2014 року, зазначено місце посвідчення заповіту - Тячівська державна нотаріальна контора (Т.1 а.с.19, 92). В реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Тячівської державної нотаріальної контори за 2014 рік міститься запис №3-1873 від 23.09.2014 року про посвідчення заповіту [PERSON] , на дому по [ADDRESS] в 11 годин 20 хвилин (Т.1 а.с.107-109) Згідно журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса під записом №20 зазначено, що [PERSON] , у зв`язку з похилим віком, в 11 годин 23 вересня 2014 року в Тячівську державну нотаріальну контору щодо складання заповіту та заяви при прийняття спадщини за законом ( Т .1 а.с.110-112). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про її смерть від 02 жовтня 2014 року (Т.1 а.с.6). 2 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Русин Н.І. після смерті її рідної сестри [PERSON] , і дана заява зареєстрована в реєстрі за №5112, що також стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.10.2014 року (Т.1 а.с.7, 8, 94). Згідно висновку дільничного інспектора Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 10 жовтня 2014 року подальший розгляд матеріалів перевірки по заяві [PERSON] про прийняття міри до невідомих осіб, які самовільно захопили будинок в [ADDRESS] , який належить її покійній сестрі [PERSON] , припинено у зв`язку з тим, що під час розгляду матеріалів перевірки було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] мають місце цивільно-правові відносини, не встановлено ознак будь-якого кримінального діяння, передбаченого КК України (Т.1 а.с.14). Відповідно до висновку криміналістичної експертизи від 24 вересня 2015 року за №1829, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, стверджено, що рукописний запис: «Цей заповіт мною в голос прочино оосипито підписононо», розташований після слова: «Підпис» на оригіналі одного примірника заповіту, укладеного від імені [PERSON] , 23 вересня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3-1873. виконаний [PERSON] в незвичному стані (зменшення свідомого контролю, імовірніше за все в стані алкогольного сп`яніння). Підпис від імені [PERSON] , розташований після рукописного запису: «Цей заповіт мною в голос прочино оосипито підписаноно», перед словами: [PERSON] » на оригіналі одного примірника заповіту, укладеного від імені [PERSON] , 23 вересня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3-1873, виконаний самою [PERSON] в незвичному стані (імовірніше за все в стані алкогольного сп`яніння) (Том-1 а.с.131-133). Довідками КЗ «Тячівської районної поліклініки» №397 від 28.12.2015 року та №275 від 11.05.2016 року стверджується, що [PERSON] , [INFO] , мешканка: [ADDRESS] , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувала (Т.1 а.с.154, 163). Згідно висновку комісійної експертизи №31 від 08.06.2016 року, проведеної Закарпатським обласним бюро судово-медичної експертизи по факту смерті [PERSON] , [INFO] , з рахуванням медичної документації, заповненої на її ім`я (медична карта №7327 стаціонарного хворого з терапевтичного відділення Тячівської РЛ №1 та медична карта №10097 стаціонарного хворого з терапевтичного відділення Тячівської РЛ №1), відповідно з питаннями, поставленими на вирішення даної експертизи, діагноз [PERSON] , 1957 року народження - хронічний гепатит з трансформацією в цироз встановлений правильно, однак належність його до вірусних не підтверджена. В історії хвороби є результат аналізу крові та маркери вірусних гепатитів, який свідчить про наявність НВSAg , але не має результату аналізу на ПЛР до НВV-інфекції, який би підтвердив наявність ДНК- вірусу гепатиту «В» і тим самим довів, що у хворої саме вірусний гепатит «В». Відповідно до локальних протоколів надання медичної допомоги хворим гастроентерологічного профілю та медикаментозного забезпечення на рівні ЦРЛ - обстеження та лікування проведеного в повному об`ємі. Згідно представленої медичної документації, заповненої на ім`я [PERSON] (історія хвороби №7327 із Тячівської РЛ ) відомо, що лікування хворої проводилось належним чином і хвора була виписана із стаціонару 28.07.2014 року у задовільному стані з відповідними рекомендаціями по режиму харчування та дієти, а також медикаментозній терапії (гепатопротектори). Згідно представленої медичної документації та виписки із протоколу (карти) патологоанатомічного дослідження №147 від 01.10.2014 року - у хворої зафіксований шлунково-кишкова кровотеча, яка стала безпосередньою причиною смерті її. Згідно даних протоколу патологоанатомічного дослідження №147 від 01.10.2014 року причиною смерті [PERSON] , 1957 року народження, стала масивна шлункова-кишкова кровотеча з варикозно-розширених вен стравоходу на фоні цирозу печінки. Погіршення стану хворої могло бути зумовлено порушенням режиму харчування та дієти, а також припинення прийому гепатопротекторів. Вживання спиртного, припинення прийому гепатопротекторів, порушення режиму харчування та дієти - могло зумовити загострення хвороби і спричинити масивну кровотечу, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті. Представлена документація (історія хвороби №10097) не дає можливості дати достовірну інформацію в повному об`ємі про перебіг захворювання, його наслідки та ускладнення (Том -1 а.с.169-173). Висновком судово-психіатричної експертизи №236 від 18.11.2016 року, проведеної Обласною психіатричною лікарнею м. Берегово, стверджується, що [PERSON] , [INFO] , в період часу, який відноситься до підписання нею заповіту психічним захворюванням не страждала, а виявляла ознаки астенічного синдрому внаслідок важкого соматичного захворювання (цироз печінки), про що свідчать її скарги на загальну слабкість, підвищену втомлюваність, а також дані стаціонарного обстеження та лікування в терапевтичному відділенні. Оцінити однозначно ступінь зменшення свідомого контролю, який по даним графологічної експертизи, мав місце у [PERSON] під час підписання заповіту 23.09.2014 року, його генез та вплив на здатність останньої в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в юридично значимий період неможливо (Т.1 а.с.176-180). Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що в померлої [PERSON] був хворий син, і вона вживала алкогольні напої. Померла [PERSON] приходила до неї спати, бо боялася відповідачів. [PERSON] вона допомагала прибирати, а коли прийшла в неділю до неї додому, то в холодильнику були дві пляшки горілки. В понеділок в будинку були відповідачі, які командували, а документи були розкидані, [PERSON] вже нічого не розуміла. Також їй відомо, що відповідачі поміняли замки в будинку [PERSON] Племінник давав [PERSON] кошти на лікування. Відповідачі забрали з будинку [PERSON] килими, консервовані продукти, не пускали сусідів в дім провідати [PERSON] , яка була в депресії після смерті сина. Коли відповідачі закрили двері, сусідка залізла через паркан і відкрила їм двері. Вони зайшли в будинок, на столі була горілка, по зовнішньому вигляду також було видно, що вона вживала алкоголь і відчувався запах з роту. Це було десь о 6 годині вечора, а нотаріус пішов десь о першій годині дня. [PERSON] вона знала 18 років, та вживала алкоголь постійно, готувала на весіллях і в неї вже розпадалася печінка. Сусіди питали чому нотаріус приходив, на що вона казала, що оформила будинок на себе. Про складений заповіт [PERSON] [PERSON] що нічого не казала. Чому [PERSON] не зверталася в міліцію, якщо боялася відповідачів, не знає. Родичі до [PERSON] не приходили. В неї був ключ від будинку і воріт, а відповідачі поміняли замки. Відповідачі в будинок нікого не впускали. Коли укладався заповіт замки на будинку та воротах були поміняні. Вона бачила гроші в [PERSON] , які їй дав племінник коли приїхав з Москви . Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що вони з померлою [PERSON] були сусіди. перебувала в лікарні і там познайомилася з [PERSON]. Через два тижні [PERSON] знову стала вживати алкоголь. Після того як до [PERSON] прийшли відповідачі [PERSON] її до будинку померлої не впускали, ховали побиту [PERSON] . Вони були в будинку [PERSON] , котра була в нетверезому стані, а відповідачі там стояли. Вона питала чому там був нотаріус, але померла навіть не пам`ятала, що був нотаріус. Відповідачі поміняли ключі, а потім повідомили про поховання [PERSON] Нотаріус Дуйчак в будинку [PERSON] був десь о 11-12 годині, а [PERSON] їх не впускала. До цього в померлої був священик. Померла [PERSON] кричала, що не може вийти, бо в неї болять ноги. Померла перебувала в стані алкогольного сп`яніння, коли приходив нотаріус. [PERSON] вживала алкоголь два тижні, але потім переставала. Відповідачі [PERSON] прийшли до померлої, коли вона вживала алкоголь. Від [PERSON] вона не чула, що та хоче зробити на когось заповіт. В будинку вона бачила горілку, але відповідачі казали, що [PERSON] використовує її як лікарство для ніг. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знала більше 10 років. Вони почали спілкуватися з померлою [PERSON] , коли в [PERSON] захворів син. Померла їй казала, що в неї є рідня в с. Калини і в с. Ганичі і вони їй допомагають лікувати сина. В [PERSON] були часті вживання алкоголю. [PERSON] питала її, хто такі [PERSON], бо вона познайомилась з жінкою в лікарні і вони почали її навідувати. [PERSON] попросила її дізнатися хто вони такі, казала, що [PERSON] хочуть її доглядати. [PERSON] казала, що вона вилікується і буде шукати роботу. Вона спитала свого чоловіка, хто такий [PERSON] і чоловік сказав, що він робив в охороні і краще з ними не спілкуватися. Жінка з с. Тячівки казала, що [PERSON] вже забрали будинок в якоїсь жінки. Вона проїжджала біля [PERSON] і побачила лікаря, зателефонувала, але ніхто не відповідав. Через кілька днів вона дізналася, що [PERSON] померла. Після поховання вони написали заяву на [PERSON] в міліцію. [PERSON] приїхав до них і спитав чому вона написала заяву. Коли [PERSON] вживала алкоголь вона була агресивною, забувалася. не контролювала себе. Вона спілкувалася на базарі з лікарем Куцин, яка була в [PERSON] , питала чому вона приходила до [PERSON] , на що та відповіла, що приходила до [PERSON] , де [PERSON] представилися її родичами і сказали, що їм нічого не потрібно. Лікарка сказала викликати швидку, але вони в той день не відвезли [PERSON] в лікарню, а лише наступного.. Коли на похованні побачила [PERSON] , то згадала, що за кілька днів до смерті [PERSON] він стояв біля воріт на вул. Пушкіна, де проживає священик. [PERSON] намагався її залякати, приходив додому і переставав на вулиці, чому вона писала заяву в міліцію. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що вона являється племінницею померлої. Тітка часто вживала алкоголь, а її мати на [PERSON] кричала. [PERSON] завжди телефонувала їм в нетверезому стані. Коли в тітки захворів син, її чоловік і батько допомагали їй лікувати сина, збирали гроші, але потім син помер. Після смерті сина [PERSON] була в депресії. Тітка телефонувала та казала, що приїде до них, але потрапила в лікарню і там познайомилася з [PERSON] . Коли тітка повернулася з лікарні, сказала, що бере себе в руки і стає до роботи, але вживала алкогольні напої і надалі. Вона постійно навідувала тітку [PERSON] і знає, тверезою вона будинок не передала, а в нетверезому стані пропонувала його всім. Перед смертю [PERSON] вживала алкоголь дуже сильно. Вони казали [PERSON], що ті її споюють. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 20 вересня 2014 року, після святкування дня міста, бачила [PERSON] в неадекватному стані з розбитим носом. Наступного тижня в померлої був нотаріус та священик. Сусіди хотіли зайти до [PERSON] , але ворота були зачинені та на телефонні дзвінки вона не відповідала. Тоді сусіди перелізли через паркан та бачили, що [PERSON] лежить, а біля ліжка знаходиться горілка. Потім прийшла лікар та видала [PERSON] направлення в лікарню. Через деякий час [PERSON] повідомила про смерть [PERSON] та час поховання. [PERSON] вживала алкоголь та була неадекватною. Могла постійно вживати алкоголь на протязі двох тижнів. Поки жив син померлої, то він її ще притримував. [PERSON] постійно носила горілку з собою. В померлої був цироз печінки і вона ходила на лікування. Також їй відомо, що до [PERSON] приходили нотаріус та священик. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що його мати та мати померлої були рідними сестрами. В померлої [PERSON] був син, який помер внаслідок онкологічного захворювання. В померлої є два рідні брати, які збирали кошти на лікування її синові. Син позивачки з Балти відправляв кошти померлій. Спочатку [PERSON] втратила чоловіка, в якого були два сини і всі переживали, що вони [PERSON] виженуть з будинку. Він особисто розмовляв з синами покійного чоловіка [PERSON] і ті казали, що вони не будуть виганяти [PERSON] . Померла постійно вживала алкоголь, останній рік з нею вже ніхто не міг розмовляти. В стані алкогольного сп`яніння могла кілька разів зателефонувати і казати різні речі, а потім про це нічого не пам`ятати. Про те, що померла мала в Тячеві квартиру йому не було відомо. Сусіди переставали поховання, бо були шоковані, що в будинку померлої [PERSON] хазяїнують [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є священиком та знав як [PERSON] , так і її сина. Він здійснював таїнство сповіді та причащання [PERSON] Коли [PERSON] захворіла, вони в церкві збирали їй кошти. [PERSON] також приходила і просила допомогу. Він і сам, коли бачив, що потрібна допомога, збирав їй кошти. Він особисто не помічав щоб [PERSON] вживала алкогольні напої. Він навіть не знав, що [PERSON] за нею доглядають, поки вона сама про це не сказала. [PERSON] йому розповідала, що була в лікарні і попросила [PERSON] доглядати за нею. Казала, що: «Їй Бог послав таких людей, бо хати треба всім, а її нікому». За місяць або два до смерті [PERSON] він її сповідав. Таїнство сповіді проводиться зазвичай зранку о 8 чи 9 година ранку. [PERSON] йому казала, що в неї син хворий і плакала. Казала, що їй важко, бо нікому їй допомогти. Відповідно до ст.ст. 1233, 1234 ЦК України, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Загальні вимоги до форми заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України. Заповіт відповідно до ст. ст. 1247, 1248 ЦК України складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Спеціальною нормою, яка визначає підстави визнання заповіту нікчемним, є ст. 1257 ЦК України. Відповідно до ч. 1 даної статті заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі виконання такого правочину недійсним судом не вимагається.( ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства(ч. 1 ст. 203 ЦК України). Заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складенні особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо). Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, яке здійснюється нею особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ст. 1234 ЦК України). Відповідно до пункту 3 Глави 1 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2101 року за №296/5 якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями. Як вбачається із роз`яснень, викладених у ч.2 п.16, ч.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 - заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочин, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила. Заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка вказувала, що спірний заповіт, складений [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] підлягає визнанню недійсним, з тих підстав, що [PERSON] заповіт не підписувала. не розуміла значення своїх дій при складанні заповіту, волевиявлення не відповідало її волі та що форма заповіту не відповідає ст. 1247 ЦК України, оскільки не містить посвідчувального напису нотаріуса про те, що такий складений по місцю проживання заповідачки, не вказано місця адреси його складання, причини його складання поза приміщенням державної нотаріальної контори. Зі змісту оспорюваного правочину вбачається, що заповіт від 23.09.2014 року складався за особистим зверненням [PERSON] , дієздатність якої нотаріусом було перевірено. Будь-яких доказів про те, що на момент посвідчення заповіту заповідач не мав повної цивільної дієздатності, у матеріалах справи відсутні. Доводи представника позивача щодо не підписання спадкодавцем [PERSON] . спірного заповіту від 23.09.2014 року та відсутності в [PERSON] на момент посвідчення заповіту повної цивільної дієздатності, а також волевиявлення, суд вважає безпідставними, оскільки в судовому засіданні матеріалами встановлено, що спірний заповіт від 23.09.2014 року підписала саме [PERSON] , що підтверджується висновком криміналістичної експертизи від 24 вересня 2015 року, при цьому висновком судово-психіатричної експертизи №236 від 18.11.2016 року не підтверджено факт не усвідомлення [PERSON] на момент підписання та посвідчення спірного заповіту значення своїх дій та керування ними. Витребувані судом медичні карти медичних закладів щодо хворої [PERSON] за №10097 (Т.2 а.с.53-69) та №7327 (Т.2 а.с.70-96) не можуть доводити обставин перебування [PERSON] на момент підписання та посвідчення спірного заповіту в недієздатному стані чи відсутність в неї волевиявлення щодо заповідання її майна. Також, не заслуговують на увагу доводи представника позивача,що форма заповіту не відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України, оскільки заповіт складений в письмовій формі, уповноваженою на це особою - нотаріусом, містить вказівку на місце та час його складання - [ADDRESS], в заповіті міститься особистий підпис [PERSON] та на зворотній сторінці вказаного заповіту міститься відповідний посвідчувальний напис, в якому зазначено, що заповіт посвідчено на дому із-за похилого віку та хвороби заповідачки [PERSON] , 23 вересня 2014 року, в 11 годин 20 хвилин. При цьому, суд зазначає, що посилання представника позивача в судовому засіданні на той факт, що згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23 вересня 2014 року за №38439874, який сформовано нотаріусом Дуйчак Т.А., заповіт [PERSON] зареєстровано Тячівською державною нотаріальною конторою в 11 годин 26 хвилин 23 вересня 2014 року, зазначено місце посвідчення заповіту - Тячівська державна нотаріальна контора, а не на дому - м. Тячів, вул. Пушкіна,99, як це зазначено в спірному заповіті, не є підставою для визнання його недійсним. Враховуючи викладене, при наявності формальних помилок при складанні заповіту, суд зазначає, що заповідач [PERSON] недієздатною чи обмежено дієздатною визнаною судом не була, тому мала право на складання заповіту; заповіт має письмову форму та посвідчений нотаріусом; зміст заповіту, текст якого підписаний особисто заповідачем, якому роз`яснено зміст ст.ст. 1241, 1307 ЦК України, примірник якого виданий заповідачу, зареєстровано в книзі обліку заповітів. Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено. Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що позивачкою та її представником в судовому засіданні не доведено факту порушення права позивачки щодо при складанні спірного заповіту, а тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Тячівська держана нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, слід відмовити. Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2015 року щодо накладення заборони на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , на користь [PERSON] та [PERSON] , слід скасувати. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивачку.

Outcome: dismissed