overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою щодо надання їй права на укладення шлюбу із [PERSON], 1992 р.н., посилаючись на те, що вона ще не досягла повноліття, фактично перебуває у шлюбних відносинах із [PERSON], який бажає укласти із нею шлюб, є вагітною терміном 12 тижнів, а тому їй необхідно отримати право для реєстрації шлюбу із батьком її дитини. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав доводи своєї заяви, просила надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] Представник заявника [PERSON] підтримала доводи заяви, просила ухвалити у справі рішення. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні просив заяву [PERSON] задовольнити та надати їм право на укладення шлюбу. Заінтересована особа [PERSON] як мати заявника не заперечувала проти надання права її доньці - [PERSON] права на укладення шлюбу із [PERSON] Представник заінтересованої особи - Комінтернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] народилась [INFO], її матір'ю є - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [PERSON] народився [INFO] й на день звернення до суду є повнолітнім. Відповідно до довідки КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 3» від 01.04.2015, [PERSON] знаходиться під наглядом у жіночій консультації з приводу вагітності,термін вагітності на 01.04.2015 - 12 тижнів. Відповідно до ч.3 ст. 234 ЦПК України у окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, про поновлення шлюбу після його розірвання, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Частиною 1 ст. 22 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно до ч. 1 ст. 23 Сімейного кодексу України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. На цей час [PERSON] виповнилося 17 років, тобто вона не досягла шлюбного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи добровільні наміри [PERSON] та [PERSON] укласти шлюб, те, що [PERSON] є вагітною, а також, що її мати - [PERSON] не заперечує проти укладення між ними шлюбу, суд вважає за доцільне надати їм право на укладення шлюбу, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із заявою, якою просила суд встановити факт її проживання із [PERSON], [INFO] однією сім'єю з 20 лютого 2001 року по 12.12.2014 року. Встановлення даного факту заявнику необхідне для оформлення спадщини. Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали у повному обсязі, допитана в якості свідка [PERSON] під присягою суду пояснила про те, що вона проживає у [ADDRESS] з часу його введення в експлуатацію та є сусідкою заявника тривалий час та знала померлих [PERSON], матір заявника, та [PERSON], чоловіка [PERSON], вказала про те, що заявник проживала із померлими однією сім'єю. Допитана в якості свідка [PERSON] надала аналогічні пояснення. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] одружилась із [PERSON] 20.05.1993 року, про що Київським відділом РАЦС міста Харкова складено відповідний актовий запис № 376. Згідно довідки дільниці № 2 КП «Жилкомсервіс», [PERSON], [PERSON] та [PERSON], зареєстровані за адресою [ADDRESS], з 20.01.2001 року (а.с.8). Про таке ж маються відмітки у паспортах [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-14) Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 14.01.2011 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири за вказаною адресою на праві спільної часткової власності, по 1/3 частині кожен. [INFO] року померла [PERSON] (а.с.10). [INFO] року помер [PERSON] (а.с.11). Згідно Виписки № 4761 від 21.11.2014 року, 10.11.2014 року [PERSON] був госпіталізований, адресою хворого вказано [ADDRESS]. Таким чином, заявником доведений факт проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року народження, однією сім'єю з 20 лютого 2001 року по [INFO] року. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, якою просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме прийняття її на роботу до Харківського виробничого швейного обєднання «Комунар» з 21.07.1976, згідно запису № 1 в трудовій книжці. В обґрунтування заяви, [PERSON] вказала про те, що вона 25.06.1975 року вступила за направленням Харківського виробничого швейного об'єднання «Комунар» до технічного училища № 12, в якому проходила навчання з 01.09.1975 року по 20.07.1976 року, згідно запису в трудовій книжці. Після закінчення навчання в училищі, згідно запису № 1 від 21.07.1976 року в трудовій книжці, заявник була прийнята на роботу швачкою-мотористкою, але, в графі «На підставі чого внесено запис» був зазначений наказ від 15.07.1977 № 318-67. Таким чином, в трудовій книжці невірно зазначено підставу внесення запису № 1 до трудової книжки. Факт того, що позивач з липня 1976 року працювала на Харківському виробничому швейному обєднанні «Комунар», підтверджується копією профспілкового квитка № 00391814, перший запис в якому зроблено 20.07.1976 року, поставлено штамп і печатку Профкому Харківського виробничого швейного об'єднання «Комунар». На вищезазначеному підприємстві позивачка працювала до 1999 року. За весь час роботи на підприємстві позивачка ніколи не ознайомлювалась із записами в трудовій книжці. Вона не знала і не могла знати про вищезазначену помилку. В 2014 році [PERSON] звернулась до Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі за призначенням їй пенсії за віком. Пенсія позивачу була призначена з 21.01.2015 року без урахування стажу роботи з 1976 по 15.07.1977 роки. У судове засідання заінтересована особа не зявилась, подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні справи покладались на розсуд суду. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявник дійсно працювала у цеху № 5 швачкою-мотористкою 4 розряду ХВШО «Комунар» з 21.07.1976 року, як про це просила встановити заявник. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до запису № Трудової книжки заявника, її трудова діяльність розпочата з 21.07.1976 року, тоді як наказ про зарахування її на роботу до Харківського виробничого швейного об'єднання «Комунар» № 318-67, на підставі якого внесено перший запис до трудової книжки, датований 15.07.1977 року. Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Наданими документами та поясненнями свідків підтверджується факт того, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - Хандога) [PERSON] була прийнята на роботу до Харківського виробничого швейного обєднання «Комунар» з 21 липня 1976 року, а тому заява про встановлення факту що має юридичне значення підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, якою просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме що Наказ № 32 за № запису 18 в графы 4 виданий кооперативом «Вайнах» про звільнення [PERSON] датований 30.08.1993 року В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що 07.10.2016 року заявник звернулася до УПФУ в м. Вінниці із заявою про призначення їй пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 03.11.2016 року УПФУ в м. Вінниці було відмовлено заявнику у призначенні пенсії за віком, оскільки в даті про звільнення є виправлення. На підставі викладеного просить встановити даний факт, котрий потрібно для отримання заявнику пенсії. У судове засідання заявник не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання заінтересована особа не зявилась, подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні справи покладались на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до запису №18 трудової книжки [PERSON], дата: 30.08.1993 року, звільнена за власним бажанням на підставі наказу №32 від 30.08.1993 року. З вказаного запису вбачається, що датою внесення запису є 30.08.1993 року, тобто такою ж датою, що і було винесено наказ №32 від 30.08.1993 року Згідно з вимогами частини третьої\~статті 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог\~статей 57-60 ЦПК України. \~\~У відповідності\~до\~п.6\~ст. 256 ЦПК України\~в судовому\~порядку\~можуть бути встановлені юридичні факти\~належності правовстановлюючого документу. Наданими документами підтверджується факт того, що наказ №32 за №18 в графі 4 виданий кооперативом «Вайнах» про звільнення [PERSON] датований 30.08.93 р., а тому заява про встановлення факту що має юридичне значення підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, якою просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 липня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 586. В позовній заяві зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки мають несумісні характери, погляди на життєві питання, втрачено почуття поваги та кохання один до одного. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін, шлюб між сторонами існує формально. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Крім того, вказала, що наміру на примирення не має, сімейно-шлюбні відносини остаточно припинені, спору щодо утримання дитини та майнового спору не має. При реєстрації розірвання шлюбу прізвище Позивачка не має наміру змінювати на дошлюбне. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, з обставинами викладеними в позовній заяві позивачкою погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 07 липня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №586, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 7). [INFO] року від шлюбу народилась донька - [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 8). Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки більше семи місяців, спільного господарства не ведуть, спору, щодо визначення місця проживання дитини не має, оскільки сторони дійшли згоди, що дитина буде проживати разом з матір'ю, досягнуто угоди про утримання доньки. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, якою просить суд встановити факт того, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії РІ №457575 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 2698-7, виданий на ім'я [PERSON], дійсно належить [PERSON], [INFO], оскільки є розбіжності з записом прізвища позивачки в державному акті с записом прізвища, вказаного в паспорті, що позбавляє її можливості вільно розпоряджатися належною їй земельною ділянкою. Представник заявника за довіреністю до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягає на задоволенні вимог. Представник заінтересованої особи - відділ Держкомземагенства у Болградському районі Одеської області, до суду не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Болградської районної державної адміністрації Одеської області, до суду також не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до паспорту [NUMBER] від 26.06.2007 року, прізвище заявника вказано «[PERSON]». Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку площею 1,77 Га, серії РІ №457575, зареєстрованого від 02.01.2003 року за №2698-7, прізвище заявника вказано «[PERSON]», що не відповідає дійсному прізвищу, зазначеному у паспорті. Той факт, що земельна ділянка площею 1,77 Га належить саме [PERSON] підтверджується довідкою Червоноармійської сільською радою від 11.12.2013 року за № 3541 та фактом звернення представника заявника до відділу Держземагенства у Болградському районі Одеської області з вимогами щодо внесення змін в прізвище в державному акті, в чому листом від 31.12.2013 року за № 7-7-06/5406 їй було відмовлено через відсутність процедури внесення таких змін. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії РІ №457575 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 2698-7, виданий на ім'я [PERSON], дійсно належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, якою просить суд встановити факт того, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД для ведення селянського (фермерського) господарства, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №87, виданий на ім'я [PERSON], дійсно належить [PERSON], [INFO], оскільки є розбіжності з записом прізвища позивачки в державному акті с записом прізвища, вказаного в паспорті. Заявник до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та наполягає на задоволенні вимог. Представник заінтересованої особи - відділ Держкомземагенства у Болградському районі Одеської області, до суду не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Болградської районної державної адміністрації Одеської області, до суду також не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області 06.12.1996 року, прізвище заявника вказано «[PERSON]». Згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю від 01.11.1995 року за №87, прізвище заявника вказано «[PERSON]», що не є дійсним. Судом встановлено, що розбіжності у написанні прізвища в державному акт виникли через складнощі перекладу прізвища заявниці на українську мову, оскільки паспорт громадянина України на ім'я заявниці виданий вже після одержання державного акту на землю. Крім цього, факт належності заявниці зазначеної земельної ділянки підтверджений довідкою Баннівської сільської ради від 02.12.2013 року за № 778. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД для ведення селянського (фермерського) господарства, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №87, виданий на ім'я [PERSON], дійсно належить [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, якою просить суд встановити факт того, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії РІ №453324 для ведення особистого селянського господарства, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3114-л, виданий на ім'я [PERSON], дійсно належить [PERSON], [INFO], оскільки є розбіжності з записом ім'я позивачки в державному акті с записом ім'я, вказаного в паспорті. Заявник до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та наполягає на задоволенні вимог. Представник заінтересованої особи - відділ Держкомземагенства у Болградському районі Одеської області, до суду не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Болградської районної державної адміністрації Одеської області, до суду також не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області 12.03.1998 року, ім'я заявника вказано «[PERSON]». Згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії РІ №453324 для ведення особистого селянського господарства, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3114-л, ім'я заявника вказано «[PERSON]», що не є дійсним. Той факт, що заявниці належить зазначений державний акт підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5101076872014 від 24.04.2014 року, в якому зазначається власник земельної ділянки [PERSON]. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії РІ №453324 для ведення особистого селянського господарства, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3114-л, виданий на ім'я [PERSON], дійсно належить [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулась до суду із заявою, якою просить суд встановити факт того, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №153729 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010431800479, кадастровий номер 5121482400:01:003:0063, виданий на імя [PERSON], дійсно належить [PERSON], [INFO], оскільки є розбіжності з записом прізвища позивачки в державному акті с записом прізвища, вказаного в паспорті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник до суду надав заяву про розгляд справи за ії відсутності та наполягає на задоволенні вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник заінтересованої особи відділ Держкомземагенства у Болградському районі Одеської області, до суду не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник заінтересованої особи Болградської районної державної адміністрації Одеської області, до суду також не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові не збігаються з прізвищем, імям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії КК № 120644, виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області 06.11.1998 року, прізвище заявника вказано «Нейковська». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №153729 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010431800479, кадастровий номер 5121482400:01:003:0063, прізвище заявника вказано «Нейковска», що не відповідає прізвищу вказаному в паспорті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Факт того, що заявниці [PERSON] належить зазначена в державному акті серії ЯА №153729, земельна ділянка площею 6,31 Га підтврерджується довідкою Голицької сільської ради Болградського району від 01.04.2014 року за № 93 та копією договору оренди зазначеної земельної ділянки від 17.12.2005 року, а різниця у написанні прізвища заявниці виникла через труднощі перекладу її прізвища на українську мову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №153729 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010431800479, кадастровий номер 5121482400:01:003:0063, виданий на імя [PERSON], дійсно належить [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved