Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 13 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №1731. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Крім того, позивач просить після розірвання шлюбу, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею. Позивач та її представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позов до суду не надійшло. Згідно із ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №1731 (а.с. 7). Від шлюбу позивач і відповідач мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого 20 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). Згідно із ч. 1\~ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач впевнена, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини з відповідачем вже тривалий час мають негативний характер та збереження і примирення є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що збереження сім`ї сторін є неможливим, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з позивачем за місцем її проживання, то вирішуючи даний спір, судом першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини» ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91. Згідно із вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. На даний час дитина проживає із матір`ю [PERSON] в селі Дівички, Київської області, що підтверджується довідкою, виданою Військовою частиною [NUMBER] Міністерства оборони України від 27.04.2018 року №375 (а.с. 8). Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та вважає за доцільне визначити місце проживання дитини: [PERSON] із його матір`ю - [PERSON] за місцем її проживання. На підставі ст.\~141\~ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved