Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління юстиції в м. Києві - про визнання права власності на спадкове майно. [PERSON] при зверненні до суду мотивувала свої вимоги тим, що вона, як особа непрацездатна за віком, в порядку статті 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині, тобто право на спадкування 1/2 частини квартири [ADDRESS]. З цього приводу декілька разів [PERSON] зверталася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори, Головного управління юстиції у м. Києві з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину - 1/2 частини вказаної квартири. Але [PERSON] було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову квартиру та ухиляння відповідача [PERSON] від явки до нотаріальної квартири, незважаючи на неодноразові виклики нотаріуса. Листом з управління юстиції [PERSON] було рекомендовано звертатися до суду з приводу визнання за нею права власності на спадкове майно. В зв'язку із зазначеним [PERSON] просила суд визнати в порядку спадкування за законом право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], яка померла [INFO]. В процесі розгляду справи [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], третя особа: Дев'ята Київська державна нотаріальна контора - про припинення права власності та визнання права власності. [PERSON] мотивував свої вимоги тим, що спадкоємцями, які прийняли спадщину в рівних частинах є [PERSON] за заповітом та [PERSON] за законом. Зазначає, що сторони по даній справі, у зв'язку із довготривалими неприязними стосунками між собою, не в змозі дійти добровільної згоди щодо володіння та користування спадковою квартирою. [PERSON] посилаючись на ст. 365 ЦК України просив суд припинити право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS]; виплатити [PERSON] внесені [PERSON] на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі вартості 1/2 частини квартири [ADDRESS], згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Від представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача за первісним позовом, а також письмові пояснення по справі відповідно до яких представник [PERSON] просив суд первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Від представника [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи вмотивоване не можливістю представника відповідача за первісним позовом бути присутнім в судовому засідання, в зв'язку з необхідністю представника бути присутнім в судовому засіданні з розгляду іншої справи, що перебуває в провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтованого зайнятістю представника в іншому судовому процесі. Так, представником відповідача за первісним позовом до клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване зайнятістю представника в іншому судовому процесі було додано ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про відкриття провадження у справі № 607-6089-14-ц від 14 травня 2014 року. З наданої представником відповідача за первісним позовом копії ухвали про відкриття провадження вбачається, що розгляд справи № 607-6089-14-ц призначено на 11. 06. 2014 року на 09 год. 15 хв. Також вбачається, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про відкриття провадження у справі № 607-6089-14-ц постановлена 14 травня 2014 року. Останнє судове засідання по даній справі відбулось 20. 05. 2014 року, представник відповідача за первісним позовом - [PERSON] був присутнім в судовому засіданні. По справі було оголошено перерву до 11. 06. 2014 року до 15. 00 год., представник відповідача за первісним позовом - [PERSON] повідомлений під розписку про наступну дану судового засіданні по справі, при цьому зауважень щодо дати судового засідання не висловлював, про неможливість явки в судове засідання на 11. 06. 2014 року суд не повідомляв. Зважаючи на зазначене, суд вважає клопотання представника відповідача за первісним позовом - [PERSON] про відкладення розгляду справи, обґрунтоване зайнятістю представника в іншому судовому процесі необґрунтованим і таким, що може призвести до штучного затягування розгляду справи, в умовах існуючих процесуальних строків її розгляду, а тому вважає, що воно не підлягає задоволенню. Окрім того, слід зазначити, що [PERSON] про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Виходячи з цього, суд вважає неявку відповідача за первісним позовом та його представника в судове засідання неповажною. В ході розгляду справи представником відповідача за первісним позовом було надано пояснення по справі, відповідно до яких представник просив суд у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічну позовну заяву підтримав та просив суд про її задоволення. Враховуючи те, що представник відповідача за первісним позовом надав пояснення суду з приводу первісного та зустрічного позову, судом досліджені всі матеріали справи та докази і заперечення сторін, підстави, передбачені ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи та оголошення перерви в ній відсутні, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у його відсутність. Третя особа за первісним позовом: ГУЮ у м. Києві в судове засідання свого представника не направили, заздалегідь надавши до суду пояснення по справі, відповідно до яких при вирішенні справи по суті покладались на розсуд суду та просили розгляд справи провести у відсутність представника ГУЮ у м. Києві. Третя особа за зустрічним позовом: Дев'ята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, що містяться в справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], як мати спадкодавиці [PERSON], померлої [INFO], як особа непрацездатна за віком, в порядку статті 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині, тобто право на спадкування 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 4 - 8). З приводу отримання у власність спадкового майна [PERSON] неодноразово зверталася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори, Головного управління юстиції у м. Києві з проханнями видати їй свідоцтво про право на спадщину. Через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову квартиру та ухиляння [PERSON] від явки до нотаріальної квартири, незважаючи на неодноразові виклики нотаріуса, [PERSON] до цього часу не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Листом з управління юстиції [PERSON] було рекомендовано звертатися до суду з приводу визнання за нею права власності на спадкове майно. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вбачається, що з моменту відкриття спадщини комунальні платежі за спадкову квартиру вносила [PERSON] Так за комунальні послуги та квартплату [PERSON] було сплачено понад 10 000 грн., ще близько 2 000 грн. - по рахунках «Укртелекому». Також вбачається, що [PERSON] неодноразово, починаючи з 2008 року, за свій рахунок проводився ремонт у спадковій квартирі, забезпечувалося утримання квартири в належному стані. (а.с. 33 - 49). Стаття 392 ЦК України надає право власнику майна звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі відсутності документа, який засвідчує право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Разом з тим, суд не бере до уваги як належні та обґрунтовані посилання відповідача за первісним позовом на те, що згідно положень статті 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, оскільки [PERSON] не оспорюється і визнається право [PERSON] на його частку спадкового майна. Окрім того слід зазначити, що під час розгляду справи відповідачем за первісним позовом не було надано до суду доказів стосовно фактичного прийняття ним спадкового майна. Суд критично сприймає доводи відповідача за первісним позовом [PERSON] про те, що 1/2 частина спадкової квартири, яка має належати [PERSON], є незначною в порівнянні з такою ж 1/2 частиною тієї ж спадкової квартири, яка має належати йому. Доказів на підтвердження такого висновку [PERSON] суду не надавав, тому посилання його при цьому на положення статті 365 ЦК України, якими від обґрунтовує свою вимогу, є безпідставними. Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Разом з тим, як свідчать матеріали справи, для ухвалення рішення суду про припинення права [PERSON] на частку у спільному спадковому майні, відсутні законні підстави, оскільки - частки сторін є рівними, необхідності розділяти однокімнатну квартиру готельного типу не існує, спільне володіння і користування квартирою двома співвласниками не є неможливим, таке припинення може завдати істотної шкоди позивачу [PERSON] та членам її сім'ї. Згідно чинної редакції ст. 365 ЦК України, позивачами мають виступати усі інші співвласники. Термін «співвласники» фактично означає неможливість звернення з вимогою про припинення права на частку за ст. 365 ЦК однієї особи, якщо співвласників лише двоє. Крім того частина перша ст. 365 ЦК також визначає підстави, лише за наявності яких суд може задовольнити позов співвласників про припинення права на частку одного з них. При цьому для задоволення позову суд має встановити наявність усіх чотирьох підстав. Відсутність бодай однієї з них свідчить про неможливість задоволення позову співвласників. За клопотанням відповідача за первісним позовом по справі було призначено та проведено 19 березня 2014 року судову будівельно-технічну експертизу №209/14-42 (а.с. 99-105), згідно висновку якої ринкова вартість квартири [ADDRESS] на момент проведення експертизи становить 340 760 грн., але стороною відповідача по справі так і не було внесено необхідної суми на депозитний рахунок суду. З огляду на викладене вище суд вважає вимоги позивача за первісним позовом обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: Дев'ята Київська державна нотаріальна контора про припинення права власності та визнання права власності, суд не вбачає підстав для задоволення позову, з наведених вище підстав. З урахуванням задоволення первісного позову, у відповідності з вимогами ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved