Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила шлюб, що був зареєстрований 14.05.2013 року між нею та відповідачем у відділі РАЦС Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області за актовим записом № 9, розірвати. В обґрунтування позову зазначала, що протягом останніх двох років спільне життя з відповідачем нормально не складалось. В сім`ї виникали конфлікти, сварки, непорозуміння. Через психологічне насильство з боку відповідача зник спокій, повага, кохання, теплі стосунки. З березня 2016 року подружжя спільно не проживають, будь-яких відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Від шлюбу дітей не мають, однак в добровільному порядку в органах ДРАЦС розірвати шлюб можливості немає, оскільки чоловік добровільно на цене погоджується. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позові, та просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, також просив шлюб розірвати. Заслухавши представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 14.05.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Віньковецького районного уравління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. У період шлюбного життя між сторонами через різні характери та відсутність взаєморозуміння виникали конфлікти та суперечки, внаслідок чого подружні стосунки між сторонами припинились, і з березня 2016 року вони проживають порізно, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує формально. Неповнолітніх дітей від шлюбу у сторін немає. Позивач та відповідач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажають, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачають. Наведені обставини також підтвердили у суді свідки [PERSON] та [PERSON] Зокрема, рідна сестра позивачки [PERSON] у суді підтвердила, що в період шлюбного життя [PERSON] ображав та принижував її сестру, постійно пред'являв до неї необґрунтовані підозри. Згідно пояснень рідної матері відповідача [PERSON] сторони прожили спільно у її квартирі близько трьох років. Нормальні відносини між ними були всього кілька місяців на початку шлюбного життя, а після того почали виникати розлади. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, оскільки сторони не пов'язані спільним побутом та проживанням, спільних дітей не мають, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Водночас суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що відповідач позов визнав, примирення не бажає, позивач наполягає на припиненні шлюбу, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved