Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, про усунення перешкод в користування житлом та виселення. Свій позов обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У квартирі в якості членів її сімї зареєстровані та проживають її син - [PERSON], його дружина - [PERSON], та їх син - [PERSON] Між нею та родиною сина склалися складні, вкрай напружені взаємовідносини, при яких з їх боку вона піддається приниженню, з нею не бажають рахуватися, навязують їй свою волю, погрожують розправою та обмежують її житлові права. Доказами таких відносин є її звернення до Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області. З літа 2014 року, в її квартирі, при підтримці [PERSON], [PERSON], [PERSON], без її згоди на це та без відповідної реєстрації поселилася [PERSON], яка є сторонньою людиною та співмешканкою онука [PERSON] З часу реєстрації в квартирі [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто з 2010 року вона займала в квартирі кімнату площею 15,9 кв.м., де стояв її диван та кімнату площею 9,1 кв.м. Літом 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] вирішили провести в кімнаті площею 15,9 кв.м. невеликий косметичний ремонт проти якого вона не заперечувала. У звязку з проведенням ремонтних робіт в кімнаті №2 площею 15,9 кв.м. її диван та інші речі з кімнати силами відповідачів були тимчасово переміщені в кімнату площею 9,1 кв.м., де вони розмістилися впритул, заважаючи їй вільно рухатися в кімнаті. Після закінчення ремонту в кімнаті №2, площею 15,9 кв.м. повернути її меблі та речі на місце відповідачі відмовилися, зазначивши, що вона тепер буде проживати в кімнаті №4 площею 9,1 кв.м. Таким чином, відповідачі, без її згоди примусово провели зміни в порядку користування нею кімнатами в квартирі. Крім того, проживання в квартирі сторонньої для неї [PERSON] без її згоди та реєстрації в квартирі обмежує її права в праві вільного володіння та користування квартирою. Просила суд виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання їй іншого житла. Усунути перешкоди, які здійснюються [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користуванні нею квартирою №107 в будинку №160/1 по вул. Петровського в м. Черкаси, зобовязавши [PERSON], [PERSON], [PERSON] звільнити кімнату №2 площею 15,9 кв.м. та перемістити визначені нею меблі та її речі з кімнати №4, площею 9,1 кв.м. в кімнату №2, площею 15,9 кв.м. та не чинити їй перешкод в користуванні кімнато №2. В судовому засіданні, позивач, посилаючись на те, що [PERSON] не проживає в її квартирі, позовні вимоги змінила, просила суд заборонити [PERSON] зявлятися без її згоди в квартирі [ADDRESS]. Усунути перешкоди, які здійснюються [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користуванні нею квартирою №107 в будинку №160/1 по вул. Петровського в м. Черкаси, зобовязавши [PERSON], [PERSON], [PERSON] звільнити кімнату №2 площею 15,9 кв.м. від двох належних їм крісел та перемістити визначені нею меблі з кімнати №4, площею 9,1 кв.м. в кімнату №2, площею 15,9 кв.м. та не чинити їй перешкод в користуванні кімнатою №2 та стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні позичка та її представник позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність. Представник третьої особи при розгляді справи поклалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 8 лютого 1999 року, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Як вбачається з довідки КП «Придніпровська СУБ» від 13 січня 2015 року до складу сімї власника квартири входять [PERSON]В син , [PERSON] - невістка та [PERSON] онук. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно дол. ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК в України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщення нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні положення містяться і у ч.1 ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням . Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сімї наймача належить дружина наймача, ї діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Отже, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з моменту реєстрації проживають в квартирі як члени сімї власника, в розумінні ст. 64 ЖК України. При цьому суд враховує, що при вселенні відповідачів в квартиру між сторонами не встановлювався порядок користування вказаною квартирою, а тому вони мають право нарівні з власником квартири користуватися вказаною квартирою. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачкою в судовому засіданні не доведено, що відповідачі чинять її перешкоди в користуванні кімнатами в квартирі [ADDRESS]. Наявність двох крісел в кімнаті площею 15,9 кв.м. не може бути перешкодою в користуванні квартирою. Крім того суд враховує, що позивач сама надала згоду на проведення ремонту в кімнатах, що свідчить про її згоду на переміщення меблів та інших речей. У звязку з цим суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача щодо усунення перешкод, які здійснюються [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користуванні квартирою №107 в будинку №160/1 по вул. Петровського в м. Черкаси, шляхом зобовязання [PERSON], [PERSON], [PERSON] звільнити кімнату №2 площею 15,9 кв.м. від двох належних їм крісел та перемістити визначені позивачем меблі з кімнати №4, площею 9,1 кв.м. в кімнату №2, площею 15,9 кв.м. та не чинити їй перешкод в користуванні кімнатою №2. Не підлягає до задоволення вимога позивача щодо заборони [PERSON] зявлятися без згоди позивача в квартирі [ADDRESS], оскільки доказів, які підтверджують те, що [PERSON] зявляється в квартирі позивачки, нею не надано. Допитаний як свідок [PERSON] пояснив суду, що останній раз бачив [PERSON] у підїзді будинку №160/1 по вул. Петровського в м. Черкаси, я у якому знаходиться квартира позивачки взимку 2014 року. Крім того, свобода пересування гарантується Конституцією України і закріплена Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у звязку з його недоведеністю. На підставі наведеного, ст.ст.386,391, 405 ЦК України, ст. 64, 156 ЖК України,

Outcome: dismissed