Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON]»янець-Подільський районний сектор ДМС України у Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказує, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом є власником частини житлового будинку по вул. Кармелюка, 15 в с. Довжок Кам»янець-Подільського району. З відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, тому був зареєстрований в житловому будинку. В 2012 році припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства, відповідач зібрав всі свої речі і перейшов проживати на інше місце проживання, проте з реєстрації в будинку не знявся. Реєстрація відповідача за її місцем проживання позбавляє її права володіти та розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 15 по вул. Кармалюка в с. Довжок Кам»янець-Продільського району. В суді позивав позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до п. 3 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником ? частини житлового будинку за № 15 по вул. Кармалюка в с. Довжок Кам»янець-Подліьського району, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.12.2001 року, виданого державним нотаріусом [PERSON]»янець-Подільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3686. Позивач підтримувала подружні відносини з [PERSON], в зв»язку з чим прописала його в належному їй житловому будинку як члена сім»ї.. З 2012 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму від 05.05.2015 року, 25.05.2015 року, 27.07.2015 року, 27.08.2015 року, 28.09.2015 року, 26.10.2015 року, 23.11.2015 року, 22.12.2015 року, 26.01.2016 року, 22.02.2016 року, складеного комісією Довжоцької сільської ради, показами свідків [PERSON], [PERSON], які в суді показали, що відповідач починаючи з 2012 року в будинку за № 15 по вул. Кармалюка в с. Довжок Кам»янець-Подільського району не проживає, будь-яких перешкод в проживанні йому позивач не створювала, особистих речей відповідача в будинку немає. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За нормою статті 156 Житлового кодексу України надано право членам сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, право користуватися цим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їхньому вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ' ї. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в в гарантії збереження житла членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним ст. 405 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не проживає в будинку більше одного року без поважних причин, судом не здобуто доказів, що особисті речі відповідача зберігаються у зазначеному будинку, що могло би свідчити про намір відповідача проживати в спірному будинку, відповідач витрати по утриманню будинку не несе, факту чинення позивачем перешкод у користуванні будинком та наявності будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачу користуватись будинком судом не встановлено. Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування будинком за № 15 по вул. Кармалюка в с. Довжок Кам»янець-Подільського району, оскільки відповідач більше року у спірному будинку не проживає без поважної причини, а тому втратив право користування житловим приміщенням. Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеному житловому будинку. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі ст. 405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved