Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Адамівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив слухати справу в його відсутність, без фіксації технічними засобами та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представивши заяву про визнання позову та прохання розглядати справу в його відсутність. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 01 січня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №475483 від 03.11.2016 року. 30 жовтня 2015 року [PERSON] склав на імя позивачки [PERSON] заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1885, згідно якого все майно заповідав позивачці. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,25 гектарів в межах згідно з планом, масив №9, ділянка №1, яка розташована на території Адамівської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №054796, виданого Адамівською сільською радою, Білгород-Дністровського району, Одеської області 11.09.2000 року, на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Адамівської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області від 27.07.2000 року №172, земельна ділянка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №85. Позивачка фактично прийняла спадщину після померлого, здійснювала всі платежі, інші спадкоємці на обовязкову частину відсутні. Встановлений законом строк позивачка звернулась до Білгород-Дністровської районної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але їй було відмовлено в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved