Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Новомосковської міської ради в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що батько [PERSON] - [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не турбується про дитину, не цікавиться її розвитком, не намагався зустрітися із дитиною протягом двох років, не сплачує аліменти, а тому позивач вважає, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно сина на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Судом здійснено заміну третьої особи по справі зі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Новомосковської міської ради на Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої вона не заперечує проти задоволення позовних вимог. До заяви долучила висновок Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, згідно якого третя особа вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом по справі встановлено, що [PERSON] народився [INFO]. Його матір`ю записана [PERSON], батьком - [PERSON] /а.с.3/. В даний час дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 29 від 10 січня 2014 року /а.с.11/. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2012 року відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] /а.с.9/. Станом на 01 січня 2014 року за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 8202,52 грн. /а.с.10/. Згідно висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 776 від 24 квітня 2014 року відповідач протягом тривалого часу (майже 2 роки) з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям та станом здоров`я, матеріально дитину не утримує, повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини в сумі 8202,52 грн. Всі запрошення [PERSON] до Органу опіки та піклування для проведення бесіди проігноровані. Всю турботу щодо виховання та матеріального забезпечення дитини взяла на себе мати - [PERSON] Нею створені належні умови для проживання та виховання дитини, забезпечено одягом, білизною, продуктами харчування та іграшками для розвитку відповідно до віку. Внаслідок викладеного Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки: зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»(Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт того, що відповідач маючи можливість приймати участь у вихованні дитини, не виконує своїх батьківських обов'язків з виховання сина, а також враховуючи те, що відповідач знаючи про слухання справи у суді в судове засідання не з'явився, на думку суду, відповідач підтвердив байдужість до подальшої долі його дитини, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, оскільки це повністю відповідає інтересам малолітньої дитини. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймаючи до уваги сплату позивачем судового збору в розмірі 250,00 грн. бере до уваги положення ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved