Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 31.03.2014 року померла її бабка [PERSON]. 11.11.1999 року помер її дід [PERSON], які до смерті постійно проживали в [INFO]. Даний житловий будинок відносився до групи колгоспних дворів, членами якого були дід та баба. Після смерті діда спадкоємцем його частки була бабка [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, але не оформила її в зв`язку з смертю. Після смерті бабки спадкоємцем по заповіту являється [PERSON] Вона вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабки, однак позивачу [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому вона змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с.Четвертинівка, вул.Слобідська, 22, Тростянецького району Вінницької області, що належав померлій 31.03.2014 року [PERSON] Позивач в судове засідання не з’явилась, представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають, не заперечують проти визнання права власності після смерті [PERSON] за [PERSON] та просить справу розглянути в їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв’язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 087479, виданого 12.11.1999 року та зареєстрованого виконкомом Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] помер 11.11.1999 року (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 278858, виданого 02.04.2014 року виконкомом Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] померла 31.03.2014 року (а.с.6). Згідно з копією заповіту від 20.01.2009 року [PERSON] заповіла усе своє майно онуці [PERSON]В.(а.с.8). З відповіді – відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] за №792/02-17 від 31.10.2014 року випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.11). Згідно довідки №136 від 27.10.2014 року виданої на ім`я [PERSON] встановлено, що остання вступила в управління спадковим майном після смерті бабки [PERSON]З.(а.с.12). Довідкою №293 від 09.10.2014 року виданою виконкомом Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області підтверджено, що згідно погосподарської книги №6 особовий рахунок №539, житловий будинок по вул.Слобідській, 22, с.Четвертинівка, Тростянецького району належить до групи колгоспних дворів, членами якого були [PERSON] та [PERSON] (а.с.18) Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 15.10.2014 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Четвертинівка, вул.Слобідська, 22, Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном після смерті [PERSON], має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера “А”, загальною площею 104,5кв.м., житловою площею 58,2кв.м., допоміжною площею 46,3кв.м., веранда – літера «а», прибудова – літера «а1», погріб – літера «Ап», гараж – літера «Б», л.кухня – літера «В», веранда – літера «в», сарай – літера «Г», огорожа – 1-3, колодязь - 4 (а.с.13-17). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. “а” п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с.Четвертинівка, вул.Слобідська, 22, Тростянецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов’язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved