Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з початку 2014 року до вересня 2019 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. [INFO] в них народився син - [PERSON] , який з моменту припинення шлюбних відносин і до теперішнього часу проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Син є дитиною з інвалідністю, потребує постійного медичного огляду, консультацій лікарів та лікування, з 02.03.2020 відвідує спеціальну групу для дітей із затримкою психічного розвитку дошкільного навчального закладу. Незважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, матеріально забезпечений, він не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання сина, що стало підставою для звернення до суду із позовом. Ухвалою Заводського районний суд м. Запоріжжя від 31.03.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Сторони, повідомлені про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, до судового засідання не з`явились. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі (а.с. 34). Відповідачем також надано суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) визнав у повному обсязі (а.с. 31-33). Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи встановлено, що сторони з початку 2014 року до вересня 2019 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 345 (а.с. 6). Дитина проживає із позивачем (а.с. 7, 8) та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, висловив свою згоду на виплату аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) на утримання сина, інші утриманці у [PERSON] відсутні. Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Також суд при визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, враховує, що неповнолітній [PERSON] , 2015 року народження є дитиною з інвалідністю через існуюче захворювання, потребує постійного медичного нагляду та лікування (а.с. 11-13). Враховуючи особливості стану здоров`я, дитина з 02.03.2020 відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 22 «Івушка» спеціальну групу для дітей із затримкою психічного розвитку середнього дошкільного віку (а.с. 10). Враховуючи викладене, утримання дитини у даному випадку пов`язане із певними особливостями: підтримання її здоров`я та розвитку, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від доходу відповідача щомісяця. Визначений судом розмір аліментів, на думку суду, буде відповідати інтересам дитини та не призведе до порушення прав та інтересів відповідача. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 19.03.2020 (а.с. 21). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved