overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 17 вересня 2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб від якого дітей не мають. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивачка просила шлюб розірвати та залишити їй прізвище «Бондаренко». Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17 вересня 2016 року у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 204126. Від шлюбу дітей не мають. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Протягом тривалого часу шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 17 квітня 2010 року вона уклала з відповідачем шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 121. Позивачка зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного, відсутності сімейного вогнища. Позивачка зазначила, що з жовтня 2016 року проживання з відповідачем однією сімєю було фактично припинено, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити, строк на примирення не надавати. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, 17 квітня 2010 року сторони уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ № 064788, видане 17 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Подружнє життя сторін не склалося, набуло негативних рис внаслідок різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство ними не ведеться, з жовтня 2016 року сторони не проживають разом. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечите її інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви, а також її пояснення в судовому засіданні. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 17 листопада 2017 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Просила розірвати шлюб та залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати, проводити розгляд справи у її відсутність, щодо ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17 листопада 2017 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 18.03.1995 року вона уклала з відповідачем шлюб, який зареєстровано у Іваничівському районному відділі актів громадського стану. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обовязки, через що у їхній сімї часто виникали сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Відповідач веде аморальний спосіб життя, маючи дружину та двох дітей та не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову нормальних сімейних відносин. З липня 2016 року ведення спільного господарства та сумісного проживання припинено, подальше спільне життя та примирення між нею та відповідачем неможливе, у звязку з чим просить не надавати їм строк на примирення. Зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити, додатково вказавши що останніх 8 місяців відповідач проживає окремо разом з іншою жінкою. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд розглядає справу за його відсутності, за наявності достатніх доказів про права та обовязки сторін і ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 18 березня 1995 року сторони уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії ЕГ № 266792, видане 28 листопада 1995 року видане Іваничівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану. Подружнє життя сторін не склалося, набуло негативних рис внаслідок різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство ними не ведеться, з липня 2016 року сторони не проживають разом. Двоє дітей, які народжені у даному шлюбі на даний час є повнолітніми. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечите її інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви, а також її пояснення в судовому засіданні. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 24.08.2013 року вона уклала з відповідачем шлюб, який зареєстровано у Сюртівській сільській раді Ужгородського району Закарпатської області. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони перестали розуміти один одного, у них часто виникають сварки, відповідач почав зловживати спиртними напоями у великих кількостях, гуляти з різними дівчатами, перестав цікавитись їхніми спільними побутовими проблемами, через що відбувалися сварки, в тому числі при дитині, що може негативно вплинути на психіку дитини в подальшому, в тому числі і на життя в шлюбі. На підставі наведеного позивачка і звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити, додатково вказавши що з 20 липня 2016 року відповідач проживає окремо разом з іншою жінкою, а позивачка має намір укласти шлюб з іншим чоловіком. Представник позивача в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позову не заперечила . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, 24 серпня 2013 року сторони уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 105388, видане 24 серпня 2016 року Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області. Судом встановлено, подружнє життя сторін не склалося, набуло негативних рис внаслідок різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство ними не ведеться, з 20 липня 2016 року сторони не проживають разом і позивачка має наміри укласти шлюб з іншим чоловіком.. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечите її інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви, а також її пояснення в судовому засіданні. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 27 червня 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб від якого мають неповнолітню дочку [PERSON]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторонни мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивачка просила розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Топіха». Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 27 червня 2009 року у виконавчому комітеті Узинської міської ради Білоцерківського району Київській області, що підтверджується свідоцтвом серії 1-ОК № 122185. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії 1-ОК №195859. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 28 вересня 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб від якого мають неповнолітнього сина [PERSON]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Просила розірвати шлюб та залишити їй прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, щодо ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 28 вересня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Тривалий час шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 28 жовтня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб від якого мають неповнолітнього сина [PERSON]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Орлюк». Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 28 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 122202. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 196196. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Тривалий час шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved