overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 1,4851 га. Свій позов мотивує тим, що [INFO] р. померла її мати [PERSON] 08.11 2011 р. мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Спадкове майно складається з будинку та земельних часток, що знаходяться на території Перегноївської сільської ради Золочівського району. Крім неї спадкоємцем після смерті матері є її брат [PERSON] Рішенням Золочівського районного суду Львівської області їй було продовжено строк для прийняття спадщини після смерті матері. При оформлені спадщини нотаріусом було виявлено, що в державному акті, який належав її матері , відсутні кадастрові номери земельних ділянок. Відділ Держземагенства у Золочівському районі внести виправлення у державні акти немає можливості. За таких обставин вона не може оформити права на спадщину в нотаріальному порядку . Тому звернулася в суд з позовом, який просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив , що він на спадкову земельну ділянку матері не претендує і хоче щоб сестра стала її власником. Оцінивши подані докази , суд прийшов до висновку , що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [INFO] р. у с. Кривичі Золочівського району померла [PERSON] Копіями свідоцтв про народження, укладення шлюбу позивачки підтверджено, що померла [PERSON] була матір'ю [PERSON] З копії заповіту [PERSON], посвідченого секретарем Перегноївської сільської ради Золочівського району 08.11 2011 р., зареєстрованого в реєстрі за № 45 вбачається, що все своє майно вона заповіла доньці [PERSON] З державного акту серії ЛВ № 018600 видно, що [PERSON] була власником двох земельних ділянок загальною площею 1,4851 га, які розташованої на території Перегноївської сільської ради Золочівського району Львівської області . З листа відділу Держземагенства у Золочівському районі Львівської області вбачається , що відділ Держземагенства не може виправити помилки в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 018600 [PERSON] Отже , так як позивачка не може оформити своє право на спадщину в нотаріальному порядку по причині допущеної помилки в держаному акті її матері , а виправити цю помилку неможливо і вона є спадкоємцем по заповіту , то за нею слід визнати право приватної власності на ці земельні ділянки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог та під час судового розгляду, зазначила, що 18 жовтня 2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них почали виникати скандали, сварки, конфлікти, внаслідок цього останні 2 роки вони проживають окремо, не підтримують подружні відносини та не ведуть спільно господарство. У неї на даний час є інший мужчина з яким вона має намір створити сім»ю. Шлюб з відповідачем носить формальний характер. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить їх інтересам. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав і пояснив, що згідний на розірвання шлюбу. Вони з позивачкою дійсно проживають окремо близько двох років та з того часу подружні відносини не підтримують, спільного домашнього господарства не ведуть. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо. Сім»я їх розпалась остаточно, шлюб їх існує лише формально. Сторони два роки проживають окремо та не ведуть спільно господарство, жодних стосунків як подружжя не підтримують.Позивачка має намір одружитися з іншим. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, зазначила, що 01.02.2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них почали виникати побутові скандали, сварки, конфлікти. Шлюб їх носить формальний характер. Відповідач залишив сім'ю в січні 2014 року та проживає окремо у своїх батьків. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивачка в судовезасідання не з'явилася, подавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги позову підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Вимоги позову визнав. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо. Сім'я їх розпалась, шлюб їх існує лише формально. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 05 квітня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] За час шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] і син [PERSON] [INFO] 20 січня 2016 року чоловік залишив сім'ю і перейшов жити до своїх батьків. Там він проживає до того часу. Жодного зв»язку вони не підримують. Їх шлюб має тільки формальний характер. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. А тому, відповідно до ст.224 ЦПК України, проводиться заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про одруження, сторони уклади шлюб 05 квітня 2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, перестали розуміти один одного та не спілкуються між собою. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 21 травня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, у них почали виникати скандали, сварки, конфлікти, він неодноразово йшов з дому та по кілька місяців проживав окремо від сім'ї. Останніх два місяці відповідач залишив її з дитиною і проживає у своїх батьків, ніяких коштів на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає. Подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сім'я їх розпалася та примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги просила задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позову не заперечив. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо, спільне господарство не ведуть, жодних стосунків як подружжя не підтримують. Сім'я сторін розпалась, шлюб їх існує лише формально. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову та під час судового розгляду, зазначила, що 01 листопада 1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, незважаючи на всі зусилля його зберегти. З 2006 року вони проживають окремо один від одного, кожен має іншу сім»ю. У неї від іншого чоловіка в [INFO] народилася донька [PERSON]. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить їх інтересам. Відповідач [PERSON] на розлучення погодився та підтверди, що він із позивачкою вже давно живуть кожен своїм життям. Вони не ведуть спільного господарства та стосунків ніяких не підтримують. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо. Сім'я їх розпалась остаточно, шлюб їх існує лише формально. Сторони тривалий час, з 2006 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, жодних стосунків як подружжя не підтримують. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову та під час судового розгляду зазначила, що 03 серпня 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач є гравцем інтернет - клубу, де програє гроші. З дому виносить речі, здає в ломбард. Здав навіть свою обручку. При цьому працювати не хоче, сім'ю не утримує, не приділяє уваги ні їй, ні дитині. Це все призвело до того, що останні три місяці вони проживають окремо. На мої прохання змінитися чоловік не реагує. Вважає, що сім'я їх розпалася та примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що вони припинили сімейні відносини та проживають окремо. Спільно проживати вони не можуть. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо, спільне господарство не ведуть, жодних стосунків як подружжя не підтримують. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, згоду відповідача на розлучення, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову та під час судового розгляду, зазначила, що 03 травня 2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя дітей у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалося в основному через те, що чоловік зловживає спиртними напоями, у них почали виникати скандали, сварки, конфлікти, внаслідок цього останні 3 місяці проживають окремо, не підтримують подружніх відносини та не ведуть спільно господарство. Вона до чоловіка втратила усі почуття, шлюб їх носить формальний характер. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що дійсно вони проживають окремо вже три місяці, однак він вважає, що шлюб їх можна зберегти. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо. Сім'я їх розпалась остаточно, шлюб їх існує лише формально. Сторони три місяці проживають окремо, спільне господарство не ведуть, жодних стосунків як подружжя не підтримують. За наданий судом строк для примирення сторони не помирилися. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову та під час судового розгляду, зазначила, що 06.11.2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилися син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через те, що відповідач зловживає алкоголем, у них почали виникати скандали, сварки, конфлікти, він неодноразово бив її, безпричинно ревнував. Це все призвело до того, що останні 3 роки вони проживають окремо, сімейні відносини не підтримують. Вважає, щосім'я їх розпалася та примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо протягом трьох років, спільне господарство не ведуть, жодних стосунків як подружжя не підтримують. Сім'я сторін розпалась, шлюб їх існує лише формально. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову та під час судового розгляду, зазначила, що 10.06.2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них почали виникати побутові скандали, сварки, конфлікти, відповідач дозволяв собі піднімати на неї руку, знущатися над нею. Про сім'ю він не дбає, вихованням дитини не займається, працювати не хоче. Вона до чоловіка втратила усі почуття, шлюб їх носить формальний характер. Вона залишила чоловіка в лютому 2014 року і з дитиною пішла проживати окремо від нього. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить їх інтересам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив підстави на які посилається позивачки, однак, підтвердив, що він проживає із позивачкою окремо з лютого 2014 року. Не заперечує, щоб шлюб їх розірвали. Представник відповідача підтримав пояснення [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо. Сім'я їх розпалась, шлюб їх існує лише формально. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову та під час судового розгляду, зазначила, що 14.07.1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилися: донька [PERSON] ,[INFO] та донька [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, у них почали виникати сварки, конфлікти через релігійні питання, відповідач дозволяв собі піднімати на неї руку, знущатися над нею. З осені 2011 року відповідач про сім»ю не дбає, вихованням дітей не займається. Вона до чоловіка втратила усі почуття, шлюб їх носить формальний характер. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги заяви і дала пояснення аналогічні за змістом позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив, щоб шлюб їх розірвали. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі подружніх відносин не підтримують. Сім»я їх розпалась, шлюб їх існує лише формально. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їх спільного проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову та під час судового розгляду, зазначила, що 14 липня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя дітей у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них почали виникати скандали, сварки, конфлікти, внаслідок цього останні 2 роки вони проживають окремо, не підтримують подружні відносини та не ведуть спільно господарство. Вона до чоловіка втратила усі почуття, шлюб їх носить формальний характер. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить їх інтересам. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи про що свідчить повідомлення про отримання повістки, а тому згідно ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо вже два роки, спільне господарство не ведуть, жодних близьких стосунків як подружжя не підтримують. Сім'я їх розпалась остаточно, шлюб їх існує лише формально. Розірвання шлюбу відповідає інтересам позивачки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved