overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 09 серпня 2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб і проживали разом до листопада 2014 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Основною причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння та довіри. Збереження шлюбу є неможливим, оскільки ні вона, ні відповідач не мають наміру зберегти шлюб. На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Крім того, позивачка в судовому засіданні зауважила, що після розірвання шлюбу вона бажає змінити своє прізвище на дошлюбне. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 09 серпня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №205. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (а.с.5 - копія свідоцтва про одруження). В шлюбі у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7 - копії свідоцтв про народження дітей). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, оскільки взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Задовольняючи позовні вимог, суд виходив з наступного. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 12 жовтня 1995 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, в період якого народилась донька - [PERSON], [INFO]. Вони проживали з відповідачем однією сім'єю та вели спільне господарство до 2013 року. Подружні відносини між ними припинені з серпня 2013 року. Основною причиною розпаду сім'ї є відмінність характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що причини, які спонукають її на розірвання шлюбу, є обгрунтованим і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме їх інтересам. На примирення вона не згодна. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 12 жовтня 1995 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №2171. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - «[PERSON]» (а.с.5 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). В шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.9-10 - копія паспорту доньки). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 12 листопада 1999 року між нею та відповідачем було зареєструвано шлюб. Від шлюбу, у них з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. У своїй позовній заяві вона зазначила, що вони з відповідачем є зовсім різними людьмиі тому і їх інтересах та інтересах дитини необхідно розірвати шлюб. Підстави, для збереження шлюбу - відсутні. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 листопада 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1276. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.4 - копія свідоцтва про одруження). Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). В судовому засіданні позивач суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а сам шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 13 липня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В даному шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, на протязі більше двох років вони з відповідачем не знаходять взаєморозуміння та проживають окремо, а отже, шлюб носить формальний характер. Вони не бажають примирення, у зв'язку з чим вирішили розірвати стосунки та шлюбні відносини. На підставі наведеного, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлено, що 13 липня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №824. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб). В даному шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивач суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 13 червня 2003 року між нею з відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя. Фактично сімейні та шлюбні стосунки не підтримуються та спільне господарство не ведеться з 2012 року. Проживають окремо з березня 2014 року. Через відсутність у неї з відповідачем спільних інтересів, спільних поглядів на сімейне життя, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до припинення подружніх стосунків. Збереження сім'ї є неможливим, а строк на примирення не потрібен, оскільки він не вплине не збереження сім'ї та покращення стосунків На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. В ході судового розгляду встановлено, що 13 червня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №606. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (а.с.5 - копія свідоцтва про одруження). В даному шлюбі у сторін народилась донька: [PERSON] (а.с.6 - копія свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 14 березня 2008 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу, у них з відповідачем народилась донька - [PERSON], [INFO]. У своїй позовній заяві вона зазначила, що більше року їх з відповідачем сімейне життя припинено. Їх сумісне життя не склалося, оскільки виявилось, що вони різні люди, з різними поглядами на сім'ю, виховання дитини, мають різні інтереси та прагнення, у зв'язку з чим у них постійно виникали свари. Вони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, стали один одному чужими людьми. Вищенаведене призвело до того, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги, а тому подальше сумісне проживання та збереження сім'ї при таких відносинах є неможливим та суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 березня 2008 року у Відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №291. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (а.с.3 - копія свідоцтва про одруження). Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4 - копія свідоцтва про народження). В судовому засіданні позивач суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а сам шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 14 листопада 1981 року між ними з відповідачем було зареєстровано шлюб, в якому [INFO] року народилась дитина - [PERSON]. Вони проживали однією сім'єю до квітня 2012 року, після чого проживання з відповідачем було фактично припинено. Спільне життя не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, відповідач вживав алкогольні напої та влаштовував сварки. Спільне господарство не ведеться, втрачені духовні та фізичні зв'язки, подальше спільнежиття та збереження шлюбу є неможливим. На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 14 листопада 1981 року у Бугринській сільській Раді народних депутатів Гощанського району Ровенської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №29. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.6 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). В шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.7 - копії свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Отже, згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 15 вересня 1995 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В даному шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, побудову сім'ї та виховання дитини, що спричиняло непорозуміння, у зв'язку з чим було втрачено почуття любові та поваги. Протягом двох років вони не ведуть спільного господарства, а з березня 2014 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, у зв'язку з чим шлюб фактично розпався. На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, завірену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровану в реєстрі за №2977, в якій останній зазначив, що він визнає позов про розірвання шлюбу повністю та просить ухвалити рішення у його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлено, що 15 вересня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №905. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON]. В даному шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, зурахуванням заяви відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved