Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 05.03.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами скороченого позовного провадження. [PERSON] посилається на те, що 09.08.2016 року зареєструвала шлюб із відповідачем - [PERSON], сторони мають синів: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає. Діти проживають з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання синів: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини всіх видів доходів (заробітку) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, а також аліменти на її утримання у розмірі ? частини всіх видів доходів (заробітку) до досягнення молодшою дитиною 3-х річного віку. Позивач у судовому засіданні звернулась до суду із клопотанням про залишення позовної вимоги про стягнення аліментів на її утримання до досягнення молодшою дитиною 3-х річного віку без розгляду, решту позовних вимог підтримала з підстав, викладених у заяві, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечив проти задоволення клопотання про залишення позовної вимоги без розгляду Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 09.08.2016 року зареєстрували шлюб, мають синів: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає. Діти проживають з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до cт. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 cт. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Outcome: approved