Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - комісія з питань захисту прав дитини Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що згідно виконавчого листа № 601/1841/15-ц, виданого 08 червня 2016 року Кременецьким районним судом Тернопільської області, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 19 серпня 2015 року до досягнення повноліття дитини. Посилаючись на те, відповідач не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку та просила визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно. Крім того, відповідач не приймає участі у вихованні сина з березня 2015 року, не цікавиться його життям, матеріально не утримує його та не намагається налагодити спілкування з дитиною, а тому просила позбавити його батьківських прав. Позивач в судовому засіданні змінила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 900 (дев»ятсот) гривень щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи - через оголошення в пресі. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши представлені докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Колосівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області від 18.08.2011 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO]. Його батьками є сторони по справі (а. с.05). Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 березня 2015 року шлюб між сторонами розірвано 10 березня 2015 року (а.с.06). Згідно виконавчого листа №601/1841/15 -ц, що виданий 08 червня 2016 року Кременецьким районним судом Тернопільської області, з відповідача по справі стягуються аліменти на користь позивача - [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 серпня 2015 року до досягнення повноліття дитини (а.с.07). Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON], проведеного 20 лютого 2017 року комісією у складі: секретаря сільської ради Бончик Т.М. та депутата сільської ради Степанюк Л. А. вбачається, що [PERSON] разом із дитиною проживають за адресою: с. Рудка Кременецького району Тернопільської області. [PERSON] до дитини не з'являється та участі у його вихованні не приймає (а.с.08). Згідно довідки № 1 від 21 лютого 2017 року, виданої завідувачем ДНЗ «Джерельце» вбачається, що [PERSON] відвідує ДНЗ «Джерельце». За зас функціонування закладу батько жодного разу не був присутній на святкових заходах та батьківських зборах. Участі у вихованні не приймає (а. с.09). Згідно довідки, виданої ФП с. Рудка Кременецького району Тернопільської області від 21 лютого 2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] знаходиться на обліку ФП с. Рудка Кременецького раойну Тернопільскої області і за час життя дитини і під час відвідувань та профілактичних оглядів батько - [PERSON] не приймав участі і не цікавився станом здоров»я дитини (а. с.10). Згідно висновку Кременецької районної державної адміністрації №02-601/02-16 від 13.05.2017 року [PERSON] вирішено позбавити батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та звернутися з відповідним позовом до суду (а.с.11-12). Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний мінливий дохід, то у відповідності до ст. 184 СК України присудженню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Відповідно до п.15 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази у їх сукупності суд вважає доведеним факт умисного ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно сина [PERSON], [INFO]. Зокрема, маючи реальну можливість, відповідач не спілкується із дитиною, не цікавився її життям, фізичним та духовним розвитком, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не приймає жодної участі у її вихованні, не проявляє батьківської турботи та любові, не надає матеріальної допомоги. Відтак, зважаючи на поведінку батька стосовно дитини суд вважає, що позбавлення батьківських прав є для [PERSON] саме тим крайнім заходом, на застосування якого він справедливо заслуговує, оскільки фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання сина, хоча має реальну можливість спілкуватися із сином. Таким чином, суд, при доведеній винній поведінці батьків в ухиленні від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини лише у виняткових випадках може відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих осіб батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини. В судовому засіданні не встановлено виняткових випадків, які б при встановлених обставинах справи та винній поведінці відповідача давали б підстави для відмови в задоволенні позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved