Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 29.08.2011 року була укладена угода № 362337 з додатками № 1 та № 2 - правила функціонування системи придбання в групах АВТОТАК. За умовами договору відповідач взяв на себе зобов»язання надати позивачу послуги щодо придбання транспортного засобу вартість якого складає 104 800,00 грн. за умови внесення позивачів відповідних внесків. За термін дії угоди позивач сплатила ТОВ «АВТО ПРОСТО» суму у розмірі 43 436,61 грн. У зв»язку із тим, що відповідач не виконував належним чином свої зобов»язання за договором позивач скористалась можливістю розірвати Угоду про що повідомила Товариство. Відповідач погодився на пропозицію [PERSON] та своїм листом від 10.05.2012 року визнав суму у розмірі 22 736,00 грн. такою що підлягає поверненню внаслідок розірвання угоди. При цьому відповідач зазначив, що у відповідності до положень ст.. 13 Додатку № 2 до Угоди АВТОПРСТО здійснює повернення коштів (чистих внесків) згідно пріоритетів, викладених у п. 13.4 та 13.5 цієї статті. Станом на день подання позову грошові кошти не повернуті, а тому позивач просить суд вважати Угоду № 362337 від 29.08.2011р. з Додатками № 1,2 розірваною з 10.05.202 року та стягнути на її користь з відповідача суму у розмірі 22 736,34 грн. В подальшому представник позивача надав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої [PERSON] просить суд також тягнути на її користь 3% річних у розмірі 7 468 грн. 89 коп. та 13 847,54 грн. за період з 15.05.2012 р. по 15.05.2015 р. відповідно до положень ст. 625 ЦК України. Крім того позивач, його представник просили стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. та кошти витрачені на відрядження представника по маршруту Житомир-Київ-Житомир у сумі 600,00 грн. Представник відповідача заперечував щодо задоволення вимог [PERSON] Зазначив, що відповідно до умов договору після розірвання Угод укладених з фізичними особами Товариство повертає грошові кошти з тих підстав, що визначені Угодою та після накопичення необхідної суми коштів у Фонді для повернення коштів. На момент розірвання договору в черзі на повернення коштів до позивача знаходились 11 учасників, які мають отримати чисті внески раніше. Повідомив також, що 26.05.2015 року останній учасник групи ТОВ «АВТО ПРОСТО», що був в черзі перед позивачем отримав належні йому після розірвання договору кошти і наступною кому будуть повернуті кошти це [PERSON] За таких обставин просив відмовити у задоволені позову. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що 29.08.2011 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» було укладено Угоду № 362337 з Додатком № 1 та Додатком № 2, що є його невід»ємними частинами. Предметом Угоди є надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Відповідач взяв на себе зобов»язання надавати Учаснику системи послуги в порядку і строки визначені договором. В свою чергу [PERSON] взяла на себе зобов»язання сплатити встановлені Угодою платежі пов»язані з зі вступом до системи АВТОТАК, визначені Додатком № 2. Станом на день подачі позову на виконання умов, визначених Угодою [PERSON] внесла на рахунок відповідача грошові кошти на загальну суму 43 436,61 грн. Як зазначає позивач у зв»язку з порушенням відповідачем п. 4.2 Додатку вона згідно до положень ст. 611 ЦК України прийняла рішення пор розірвання угоди та направила в адресу ТОВ «АВТО ПРОСТО» відповідну заяву. Не заперечувалась в судовому засіданні представником відповідача та обставина, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» погодилось на розірвання відповідно до ст.. 13 п. 13.3. Додатку № 2 до Угоди та визнав суму грошових коштів у розмірі 22 736,00 грн. такою, що підлягає поверненню внаслідок розірвання договору. Пунктом 4 Угоди № 362337 передбачено, що учасник системи має право розірвати Угоду до моменту отримання автомобіля. В свою чергу положеннями ст. 13 п. 13.3. Додатку № 3 до Угоди сторони встановили, що учаснику повертаються чисті внески , за вирахуванням відступного за відмову від Угоди у розмірі 2 чистих внесків. Грошові кошти, відповідно до умов Угоди повертаються згідно пріоритетів, викладених у п. 13.4 та 13.5. ст.. 13 Додатку № 2 та після накопичення необхідних коштів у Фонді для повернення коштів. У разі розірвання договору, відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, зобов»язання сторін припиняються. При цьому, згідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов»язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На момент розірвання договору, як повідомив представник відповідача грошові кошти після розірвання договору мали отримати 11 учасників, що підтверджується довідкою Товариства від 2.09.2015 року. Станом на день розгляду справи останній учасник системи, що мав право на повернення коштів, отримав належні йому суми 26.05.2015 р. Зважаючи на такі обставини, беручи до уваги, що розмір сум, що належать до виплати [PERSON] після розірвання договору не оспорюються сторонами, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в частині стягнення на її користь з ТОВ «АВТО ПРОСТО» суми у розмірі 22 736,34 грн. В свою чергу відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Представник позивача просить суд стягнути з Товариства на користь [PERSON] 3% річних у сумі 7 468,89 грн. та втрати від інфляції у сумі 13 847,57 грн. за період прострочення виконання грошових зобов»язань з 15.05.2014 р. по 15.05.2015 р. Приписами ст. 60 ЦПК України встановлено обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те, що докази такого прострочення відсутні, суд приходить до висновку про можливість відмови у задоволенні цієї частини позову. Не підлягає задоволенню і вимога [PERSON] вважати Угоду № 362337 від 29.08.2011 року розірваною з 10.05.2012 р., зважаючи на відсутність спору щодо факту розірвання договору з боку ТОВ «АВТО ПРОСТО». За положеннями ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на правову допомогу, витрат сторін та їх представників, що пов»язані з явкою до суду. Представник [PERSON] просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 4 000,0 грн. та витрати пов»язані з її прибуттям до суду по маршруту Житомир-Київ-Житомир у сумі 600,00 грн., судовий збір. Приписами ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові рішення. Беручі до уваги вимоги чинного законодавства на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 440 грн. 53 коп. У стягненні витрат а прибуття представника до суду має бути відмовлено, зважаючи на відсутність належних доказів про їх розмір. Також не підлягає задоволенню і вимога про стягнення витрат на правову допомогу оскільки, особа, що представляла інтереси позивача за його заявою не допускалась до участі справи в якості особи яка надає правову допомогу, відповідно до ч. 2 ст. 56 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial