overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] , в якій також зареєстрований відповідач, який у зазначеній квартирі не проживає, спільним побутом вони не пов`язані, але з реєстрації за вказаною адресою добровільно не знімається, що перешкоджає їй вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим просить суд позбавити відповідача права користування житловим приміщенням. На підставі ухвали суду від 10 лютого 2021 року та у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Позивач у своїй заяві позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 280-282 ЦПК України та у відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, не проводячи судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , в якій, відповідно до довідки №04-04/9795 виданої 18 грудня 2020 року зареєстровані: позивачка [PERSON] , [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] , проте останній за місцем реєстрації фактично не проживає, особистих речей якого не виявлено, що підтверджується актом, складеним 25 січня 2021 року головою правління ЖБК №19. Відповідного до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). За таких обставин, оскільки відповідач не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того у спірному житловому приміщенні фактично не проживає, а його реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном, суд позов задовольняє, та відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавляє відповідача права користування спірним житловим приміщенням. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] , в якому також зареєстрована відповідач [PERSON] , яка у зазначеній квартирі жодного дня не проживала, спільним побутом вони не пов`язані, оскільки вона виїхала на постійне місце проживання до Італі?йської Респу?бліки, з реєстрації за вказаною адресою добровільно не знімається, що перешкоджає їй вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном та сплачувати додаткові витрати житлово-комунальним послугам, у зв`язку з чим просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі ухвали суду від 04 вересня 2020 року та у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 02 жовтня 2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнала в повному обсязі, та не заперечувала проти їх задоволення, оскільки вона фактично проживає в Італійській Республіки та не користується квартирою [ADDRESS] . Суд, відповідно вимогам ст.ст. 280-282 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи та у відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, не проводячи судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , в якому також зареєстрована відповідач [PERSON] , яка за місцем реєстрації фактично не проживає, що підтверджується актом, складеним 04 серпня 2020 року головою правління ОСББ «Нова Каховка, Лніпровський-45» Федуліним Ю.В. Відповідного до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). За таких обставин, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти неї позовні вимоги, крім того в спірному житловому приміщенні не проживає, а його реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном, суд позов задовольняє, та відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавляє відповідача права користування спірним житловим приміщенням. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], в якому також зареєстрований відповідач - [PERSON], який з дня реєстрації, тобто з 05 грудня 2014 року у зазначеній квартирі не проживає, спільним побутом вони не пов'язані, з реєстрації за вказаною адресою добровільно не знімається, що перешкоджає їй вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв'язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив права користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не з`явилась, у адресованій суду заяві просила позов задовольнити, справу розглянути у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин - за останнім відомим місцем проживання повідомлений належним чином, про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідного до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], в якій зареєстрований відповідач [PERSON], який, за місцем реєстрації не проживає з 05 грудня 2014 року, але з реєстрації з вказаного жилого приміщення добровільно не знімається, що підтверджується актом складеним 12 травня 2017 року головою ЖСК «Буран» [PERSON] За таких обставин, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того в спірній квартирі не проживає, а його реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, суд вважає за доцільне позов задовольнити, та відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавити відповідача права користування спірним житловим приміщенням. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з [PERSON] - відповідачем по справі, вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2005 року. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON],[INFO] На протязі тривалого часу відповідач застосовує до мене фізичне насилля в присутності дітей, внаслідок чого вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка. Тому вважає, що шлюб носить формальний характер та підлягає припиненню. На примирення йти не бажає, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дітей. Спору про майно на даний час не має. Малолітні діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дітей. До суду від позивача надійшла заява в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Відповідно до ст.. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст..180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованих шлюбних відносинах з 12.07.2005 року зареєстрованого Зеленівською селищною радою Дніпровського району м. Херсона, актовий запис №05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . У шлюбі у них народилися діти: син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], донька - [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Судом встановлено, що діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, долею дітей не переймається. Між сторонами втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сім'ї. Майнового спору між сторонами на даний час не має. На думку суду подальше збереження сім'ї неможливе. Шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з [PERSON] - відповідачем по справі, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2003року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] Відповідач на даний час проживає окремо, однак участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Оскільки неповнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги за таких обставин просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. До суду від позивача надійшла заява в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав: Відповідно до ст..180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісяця. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбних відносинах з 03.10.2003 року зареєстрованого міським відділом реєстрації актів громадянського Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №873, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №061897 . У шлюбі у них народилася дитина: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ №016040. Судом також встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачем та потребує матеріальної допомоги. За таких обстави позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . На підставі ст. 105, 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем не перебувають в зареєстрованому шлюбі, але у них народилось троє дітей : [PERSON] [PERSON] Павлівна, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , які проживають та перебуває на утриманні позивача. На даний час позивач не працює , оскільки перебуває в декретній відпустці та доглядаю дітей. Відповідач жодної допомоги на утримання дітей не надає, хоча законом зобовязаний.Через високі ціни на електроенергію, газ, продукти харчування та предмети першої необхідності, позивач не спроможна самостійно забезпечити дітей всім необхідним для їх нормального розвитку і виховання на належному рівні. Угоду про добровільну сплату аліментів з відповідачем [PERSON] не досягнуто, наскільки їй відомо відповідач офіційно працевлаштований водієм в ПАТ «Чернівецький хлібокомбінат» та отримує заробітну плату у розмірі, приблизно 2900 гривень і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. Проте отримуючи заробітну плату, [PERSON] витрачає її на свої потреби, тому просить стягувати аліменти на утримання дітей у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі ? заробітної плати та всіх інших видів його доходів, що складатиме по 1/6 на кожну дитину до досягненню дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позов на підставах зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснивши суду, що не заперечує проти стягнення аліментів, оскільки діти проживають з матірю а оскільки працює офіційно та має регулярний дохід, утримувати дітей не відмовляється, визначений позивачем розмір аліментів він визнає. Суд вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободі інших осіб. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2010 р., мають дитину - сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав зазначених у позові, а також додала, що з листопада не проживають разом з відповідачем однією сім'єю, він має іншу сім'ю. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечувала. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.11.2010 р., актовий запис № 365. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO].н. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область, м.Нова Каховка, вул. Героїв України ([PERSON]), 45 квартира № 2, в якому на теперішній час окрім неї зареєстровані, але фактично не проживають її діти [PERSON], [PERSON],які виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, та в добровільному порядку з вказаного жилого приміщення не виписуються, у звязку з сим вона змушена сплачувати за них житлово-комунальні послуги, тому просить суд визнати відповідачів таким,що втратили права користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився, у адресованій суду заяві просив позов задовольнити, справу розглянути у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились у адресованих суду заявах просила справу розглядати у їх відсутність проти задоволення позову не заперечували. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідного до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область, м.Нова Каховка, вул. Героїв України ([PERSON]), 45 квартира № 2, в якій крім неї зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], проте останні за місцем реєстрації не проживають, особистих речей в житловому будинку їх немає, але з реєстрації з вказаного жилого приміщення вони добровільно не знімаються. За таких обставин, оскільки відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали, крім того не представили суду докази щодо поважності причин не проживання їх у спірному житловому приміщенні, а їх реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном, суд вважає за доцільне позов задовольнити, та у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавити відповідачів права користування спірним житловим приміщенням. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved