Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] строком на шість місяців., а саме просить: - заборонити йому перебувати у місці проживання постраждалих осіб : [PERSON] , а також [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] наближатися на відстань не менше 300м до вказаного місця проживання постраждалих осіб; - заборонити [PERSON] вести листування та телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб з постраждалими особами. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком [PERSON] та їхніми спільними дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Крім цього з ними проживають двоє дітей, що знаходяться під опікою заявниці: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що чоловік систематично ображав та принижував її, погрожував фізичною розправою, вчиняв психологічне, сексуальне, економічне насильство та інші подібні протиправні дії. З приводу цього, вона зверталась до правоохоронних органів, в результаті чого були відкриті кримінальні провадження. 13.12.2020р. [PERSON] виносився терміновий заборонний припис. Однак, незважаючи на заходи адміністративного впливу [PERSON] своєї поведінки не змінює, спільне проживання з ним в одній квартирі для заявниці та дітей є нестерпним. У зв`язку з такими обставинами, змушена звернутись до суду з проханням видати обмежувальний припис. В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали вимоги, викладені в заяві, та просили її задовольнити. Уточнили, що на даний час [PERSON] та діти за адресою [ADDRESS] не проживають. [PERSON] уклала договір оренди квартири за адресою [ADDRESS] . Просили суд, приймаючи рішення у справі вказати саме цю адресу проживання постраждалих осіб.. Заінтересована особа [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви з мотивів, викладених у письмових запереченнях від 11.01.2020р. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 09.06.2007р., що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.06.2007р. [PERSON] з 23.05.2003р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копією паспорта [NUMBER] , Довідкою про реєстрацію місця проживання від 16.10.2020р. [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] , їхніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживали без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Даний факт стверджуються актами, що підписані директором ЛКП «Балотон-409» від 26.06.2020р. та 09.10.2020р. Крім того, згідно Розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 14.11.2019р. [PERSON] є опікуном [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею. З пояснень заявниці в судовому засіданні встановлено, що на даний час [PERSON] орендує житло за адресою [ADDRESS] , де проживатиме разом з дітьми. Звертаючись в суд із заявою про встановлення обмежувального припису, заявниці навела ряд ризиків вчинення домашнього насильства. Однак такі ризики в судовому засіданні вона підтвердила лише частково. Заявниця [PERSON] з приводу домашнього насильства психологічного характеру, яке вчинялося [PERSON] щодо неї зверталася у органі поліції. 13.12.2020р. уповноваженим працівником поліції [PERSON] виносився терміновий заборонний припис на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи [PERSON] строком на 3 доби. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно в минулому вживав наркотичні засоби, його судимості пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів погашені. Він виправився, наркотичних засобів уже не вживає тривалий час. Заявницею долучено до заяви копію ухвали слідчого судді від 05.06.2019р. про призначення судово-медичної експертизи щодо дитини [PERSON] , 2003р.н., у кримінальному провадженні №12019140009001868 від 04.06.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке внесено до ЄРДР за заявою [PERSON] . Проте, дана ухвала не свідчить про причетність до скоєння правопорушення [PERSON] . Результати експертизи, відомості про оголошення підозри [PERSON] чи судові рішення з даного приводу суду не надані. Суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] , існує загроза продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. За статтею 3 Європейської Конвенції Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати. Щодо вимоги про встановлення обмежувального припису [PERSON] відносно дітей, заявницею не подано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ним домашнього насильства щодо дітей, та підстав вважати дітей постраждалими особами від дій психологічного, фізичного чи економічного характеру зі сторони [PERSON] немає. Натомість довідкою ГО «Львівський центр піклування про дітей» від 05.01.2021р., Інформаційним листом класного керівника [PERSON] [PERSON] , показами свідків [PERSON] , [PERSON] стверджується про виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо дітей. Відтак, у видачі обмежувального припису [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] слід відмовити. Таким чином заява [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Постановляючи рішення за результатами розгляду заяви суд враховує пояснення заявниці та її представника про те, що заявниця разом з дітьми проживатиме в орендованій квартирі за адресою [ADDRESS] .

Outcome: partial