Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належною їй квартирою, що знаходиться в [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної часткової власності належить квартира по [ADDRESS] . На даний час в квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , який фактично протягом двох останніх років не проживає за місцем реєстрації, не оплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні житла, однак добровільно з реєстрації не знімається, чим чинить перешкоди в користуванні належним їй житлом. Формальна реєстрація відповідача створює для неї зайві проблеми та незручності, а тому виникла необхідність у зверненні до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошенням про виклик його до суду, поміщеним на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 08.11.2019 року. За таких обставин суд 18.11.2019 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ч.2 даного кодексу передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні, позивачці [PERSON] на праві власності належить ј частка квартири по [ADDRESS] на підставі рішення № 72 виконавчого комітету Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області від 26.03.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] від 19.05.2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 19.05.2004 року серії СВА № 232493 (а.с. 7,8), інші частки даної квартири належать члена її сім`ї: чоловікові та 2 дочкам. Згідно з довідкою про склад сім`ї № 525, виданою Вигодським ККП 09.10.2019 року (а.с. 10), в житловому будинку по [ADDRESS] , зареєстрована позивачка зі своїми чоловіком [PERSON] , дочкою [PERSON] та 2 її дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також відповідач [PERSON] . Про те, що відповідач [PERSON] фактично в цій квартирі не проживає вже близько двох років, свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 09.10.2019 року, складений депутатом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області Рак С.І. за участю свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Даний факт підтвердила допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] . За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] більше одного року без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS] , ј частка якої на праві приватної власності належать позивачці, чим створює їй незручності в розпорядженні свої майном, слід визнати його таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 391,405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved