Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: Харківська область м. Лозова, м-н 1[ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за F728. Вказана квартира належала на праві приватної власності відповідачці по справі - [PERSON], яка завірила, що після продажу квартири приїздить до м.Лозова Харківської області та зніметься з реєстрації місця проживання. Наразі обіцянку [PERSON] не виконала, тому в придбаній квартирі продовжує бути зареєстрована. Зазначила, що вона неодноразово зверталась до відповідачки з проханням добровільно знятися з реєстраційного обліку, але безрезультатно. Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі обмежує права позивачки як власника майна. Враховуючи викладене, позивачка просила усунути перешкоди у здійсненні права користування своєю власністю та визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме F квартирою, розташованою за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 1[ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, неодноразово повідомлялася про час та місце судового розгляду належним чином, про причини неявки не повідомила відзив на позов не надала. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 19.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за F728, та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, однокімнатна квартира за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 1[ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.5, 24-25). З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, вбачається, що за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 1[ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивачка не чинила ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачці, особистих речей та майна, яке їй належить, в зазначеній квартирі немає. Доказів того, що відповідачка виконує обов'язки по утриманню квартири та не втратила інтересу до спірної квартири, матеріали справи не містять. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖКУРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідачка не входить до кола членів сім'ї власника квартири відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі F6-709цс16. Враховуючи зазначене, оскільки відповідачка не є власником квартири за адресою: Харківська область, місто Лозова, м-н 1[ADDRESS], та членом сім`ї позивачки, участі в оплаті комунальних платежів не приймає, самостійно дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснює, що порушує права власника житла, оскільки він зобовFязаний нести додатковий тягар зі сплати нарахованих комунальних платежів, а доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, позовні вимоги про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Outcome: approved