Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти в користь повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON], [INFO], у зв'язку із її хворобою, в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнення аліментів розпочати з моменту звернення до суду. В позовній заяві позивачка зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 7 червня 1994 року до 12 грудня 2012 року. Від шлюбу сторони мають двоє повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Дочка [PERSON] є інвалідом дитинства, їй встановлена ІІ група інвалідності (згідно довідки до Акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 596704). У зв'язку із станом здоров'я дитина потребує постійного лікування, що супроводжується значними матеріальними витратами. Самостійно утримувати дочку позивачці важко. Щомісячний дохід позивачки (допомога на догляд за інвалідом II групи) становить 1700 грн. [PERSON] отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1450 грн. Їх спільний місячний дохід становить 3150 грн. [PERSON], як непрацездатній особі із психічним захворюванням, крім задоволення звичайних потреб, необхідно нести витрати на відновлення здоров'я, лікування, забезпечення постійного догляду. Для систематичного придбання ліків та забезпечення належного побуту для хворої дочки необхідно значно більше коштів. Відповідач фізично здоровий, виконує будівельно-ремонтні роботи по замовленню та отримує хороший заробіток, конкретний розмір якого позивачці невідомий. За власні кошти в минулому році відповідач придбав житло в м. Бердянськ Запорізької області, де проживає з своєю сім'єю, та транспортний засіб - бус. Відповідач може матеріально допомагати своїй дитині, яка потребує такої допомоги, без погіршення свого матеріального стану. Інших аліментних зобов'язань відповідач не має. В заяві позивачка покликається на ст.ст. 141, 154, 180, 198, 200 СК України. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно із невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що доводиться рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки). Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2012 року по справі № 905/2514/2012, яке набрало законної сили 09 січня 2013 р., розірвано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 27.04.1994 р. у виконкомі Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 січня 1995 р. Незвиською сільською Радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис № 01 від 24 січня 1995 року. Дочка сторін [PERSON] досягла повноліття 15.01.2013 р. Із копії довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 596704, виданої 18.02.2013 р. на підставі акту № 332, вбачається, що [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи дитинства довічно. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Із копії довідки № 272, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Городенківської РДА 20 березня 2018 р., вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні праці в Городенківському районі та отримує допомогу на догляд за інвалідом ІІ групи з вересня 2017 р. по листопад 2017 р. в розмірі 1724 грн., з грудня 2017 р. по лютий 2018 р. - 1700 грн. Судом встановлено, що у зв'язку із станом здоров'я повнолітня дочка сторін [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька. Позивачці не вистачає коштів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Отже, на час розгляду справи мінімальний розмір аліментів на особу, яка втратила працездатність, з 1 липня 2018 р. не може бути менший, ніж 717,50 грн. Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, приймаючи до уваги те, що відповідач після отримання ухвали суду про відкриття провадження в даній справі не надав суду заперечення проти позову, суд дійшов висновку, що батько може надавати матеріальну допомогу непрацездатній повнолітній дочці [PERSON] в розмірі по 1500 грн. щомісячно. Згідно з ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У відповідності до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 02.04.2018 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 182, 184, 198, 200-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved