Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що у період з жовтня 2015 року по жовтень 2018 року вона перебувала із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають сина [PERSON] , [INFO] . До другої половини січня 2019 року [PERSON] за спільною згодою відвіз сина до себе у с. Новоолександрівка Вовчанського району Харківської області, з метою, щоб дитина тиждень поспілкувалась із дідом та бабою. В подальшому [PERSON] відмовився повертати [PERSON] та сказав, що він буде проживати із ним. Зазначає, що найкращим інтересам [PERSON] буде визначення його місця проживання із нею у м. Харкові, а ніж із батьком у с. Новоолександрівка. Вона проживає у двокімнатній квартирі, облаштованій відповідними умовами для проживання, разом із матір`ю [PERSON] , яка надає допомогу у вихованні дитини. Просила визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] у квартирі [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768 грн. 00 коп. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Пояснила, що вона зареєстрована та постійно проживає у двокімнатній квартирі у м. Харкові. На теперішній час разом із нею проживають її мати [PERSON] та син [PERSON] , [INFO] . У вихованні дітей їй постійно допомагає її мати, яка отримує пенсію. На теперішній час вона працює розповсюджувачем державних лотерей за цивільно-правовим договором, отримує заробітну плату, також вона отримує аліменти на утримання сина [PERSON] від [PERSON] З народження [PERSON] проживав разом із нею у м. Харкові до листопада 2017 року. В період з листопада 2017 року по листопад 2018 року [PERSON] проживав разом із батьком у с. Новоолександрівка, а з листопада 2018 року по січень 2019 року знов проживав із нею у м. Харкові. [PERSON] перебуває на обліку у медичному закладі у м. Харкові, оскільки має вади серця. З того часу, як [PERSON] проживає разом із батьком у с. Новоолександрівка, вона з дитиною не спілкувалась та її не відвідувала, оскільки транспортне сполучення та телефонний зв`язок між м. Харковом та с. Новоолександрівкою Вовчанського району - ускладнені. Ніяких перешкод у спілкуванні з дитиною, їй ніхто не чинить. Відповідач під час судового розгляду позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Пояснив, що вони із [PERSON] мають спільного сина [PERSON] , який з січня 2019 року проживає разом із ним по [ADDRESS] . В будинку також проживають його батьки, які є пенсіонерами та постійно допомагають йому у вихованні сина. Будинок є п`яти кімнатним, обладнаний санвузлом. Для дитини здійснені всі необхідні умови для проживання. За місцем проживання він відвідує дитячий садок. Він працює у ВК № 43 та має постійний дохід. Дитину він забрав у січні 2019 року до себе за згодою із [PERSON] . За час проживання сина у м. Харкові, він став замкнутим. Зазначає, що найкращі умови для проживання [PERSON] є саме із ним. Жодних перешкод у спілкуванні сина [PERSON] із матір`ю ніхто не чинить. Представник третьої особи - Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Вовчанської районної державної адміністрації просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що було здійснено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] по [ADDRESS] , було встановлено, що для проживання [PERSON] створені всі необхідні умови. Власник будинку - батько відповідача та відповідно дідусь [PERSON] не заперечував проти проживання у будинку онука. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи Вовчанської районної державної адміністраціїта дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). [PERSON] з травня 2016 року по листопад 2017 року проживав у кв. [ADDRESS] , з листопада 2017 року по листопад 2018 року проживав у буд. [ADDRESS] , з листопада 2018 року по січень 2019 року у кв. [ADDRESS] , а з січня 2019 року по теперішній час у буд. [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] з 04.12.2018 року по 02.01.2019 року відвідував групу загального розвитку № 2 закладу дошкільної освіти № 160 комбінованого типу Харківської міської ради (а.с. 57), а з 11.04.2019 року по теперішній час відвідує Новоолександрівський дошкільний заклад (ясла-садок) «Сонечко» Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району Харківської області (а.с. 35). [PERSON] зареєстрована та постійно проживає у двокімнатній кв. [ADDRESS] (а.с. 8). Також зареєстровані мати [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 59). Право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З 19 листопада 2018 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] працює за цивільно-правовим договором у ТОВ «Тераголд», за 2018 рік отримала дохід у розмірі 2640 грн. 20 коп. (а.с. 11). [PERSON] є пенсіонером, за період з травня 2018 року по квітень 2019 року отримала пенсійні виплати у розмірі 21655 грн. 40 коп. (а.с. 19). [PERSON] зареєстрований та постійно проживає у п`яти кімнатному будинку [ADDRESS] (а.с. 54). Зареєстровані його батько [PERSON] та мати [PERSON] , у будинку проживає [PERSON] (а.с. 76). Власником будинку є [PERSON] (а.с. 51-53). [PERSON] проходить службу в державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)» (а.с. 46), за період з лютого 2019 року по липень 2019 року отримав грошове забезпечення у розмірі 40698 грн. 16 коп. (а.с. 47). [PERSON] є пенсіонером, за період з січня 2019 року по червень 2019 року отримала пенсійні виплати у розмірі 15313 грн. 75 коп. (а.с. 48). [PERSON] є пенсіонером, за період з січня 2019 року по червень 2019 року отримав пенсійні виплати у розмірі 11440 грн. 30 коп. (а.с. 49). Вказані обставини визнані сторонами у справі, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав на те, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 Рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. У рішенні ЄСПЛ в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) Суд вказав на необхідність дослідження питання захисту і безпеки дитини (пункт 79); ризиків безпеки дитини під час проживання з матір`ю (пункт 82); дослідження стабільності середовища дитини для забезпечення її найкращих інтересів (пункти 83-84). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага, в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини, приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вимоги статті 51 Конституції України, статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, статті 7 СК України, а також положення прецедентної практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні справи, зокрема, про визначення місця проживання дитини встановлення обставин, які, на думку суду, забезпечують найкращі інтереси дитини та зазначення указаних обставин у відповідному рішенні є обов`язком суду. Суд звертає увагу, що при обстеженні умов проживання у кв. [ADDRESS] було встановлено відсутність дитячих речей та іграшок, про що зазначено у акті від 04.06.2019 року (а.с. 59). Натомість, при обстеженні умов проживання у буд. [ADDRESS] були встановлені добрі умови проживання - пічне опалення, водопостачання, ванна кімната, необхідні меблі та побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створені відповідні умови - наявні ліжко, іграшки, одяг, взуття, продукти харчування. [PERSON] веде добропорядний спосіб життя, займається вихованням сина [PERSON] (а.с. 76). Згідно висновку Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області від 23.04.2019 року про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , під час обстеження житлово-побутових умов [PERSON] було встановлено, що він мешкає разом зі своїми батьками та малолітнім сином [PERSON] . В будинку створені належні умови проживання для малолітньої дитини. [PERSON] має достатній дохід для утримання малолітнього сина. Встановлена доцільність визначення місця проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34). Суд звертає увагу, що малолітній [PERSON] тривалий час - з січня 2019 року постійно проживає разом із батьком, а з квітня 2019 року відвідує навчальний заклад у с. Новоолександрівка Вовчанського району Харківської області. Як зазначила під час судового розгляду позивач, з січня 2019 року вона не спілкувалась із сином [PERSON] , хоча жодних перешкод з боку відповідача та його батьків не існує. [PERSON] за місцем проходження служби характеризується з позитивного боку (а.с. 46). Судом не встановлено будь-яких протипоказань медичного характеру, які б перешкоджали йому виконувати свої батьківські обов`язки відносно сина [PERSON] . [PERSON] , як власник будинку [ADDRESS] оформив відповідну заяву, що не заперечує проти проживання малолітнього онука в його будинку (а.с. 75). Таким чином, суд приходить до висновку, що на час вирішення справи проживання малолітнього [PERSON] з батьком якнайкраще забезпечить його інтереси. При цьому, суд разом із матеріально-побутовими умовами проживання батьків, враховано вік, психологічний стан та потреби малолітнього [PERSON] . Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд покладає судовий збір на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed