Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 01 січня 1997 року померла [PERSON]. Після смерті її сестра [PERSON] прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців після її відкриття фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, стала користуватись земельною ділянкою та житловим будинком. 21.11.1973 року [PERSON] розлучилась зі своїм чоловіком [PERSON]. Спадкове майно [PERSON] складається із земельної частки розміром 8,67 умовних кадастрових гектара, розташованої на території [PERSON] сільської ради Глухівського району Сумської області та отриманої спадкодавцем у власність на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0054219. За життя [PERSON] отримала сертифікат, який до цього часу не зберігся. 21 березня 2017 року померла мати позивача [PERSON], яка за життя залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON]. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Глухівського міського нотаріального округу [PERSON], але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Просить суд визнати її право на земельну частку (пай) площею 8,67 умовних кадастрових гектара, розташовану на території [PERSON] сільської ради Глухівського району Сумської області, що належала померлій 01.01.1997 року [PERSON], та отриману спадкодавцем у власність на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0054219, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 226 від 31.05.1995р., зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №183 від 18.06.1996 року, як на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 21.03.2017 року. Учасники процесу в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] до початку розгляду справи надійшло клопотання, у якому він повністю підтримує позов та просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Глухівського району Сумської області також не зявився. До початку розгляду справи сільський голова надав заяву, у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, висловлює згоду з позовом. Відповідно до ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вирішує справу за відсутності учасників процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Зі свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 01 січня 1997 року (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай). Так, згідно довідки Відділу у Глухівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Сумській області [PERSON], яка померла 01.01.1997р., за життя отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0054219, зареєстрований за № 183 від 18.06.1996р. у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), розташований на території [PERSON] сільської ради, в розмірі 8,67 умовних кадастрових гектара, виданий на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації №226 від 31.05.1996р.. Сертифікат на право на земельну частку виготовлявся в одному примірнику і був виданий на руки. Нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) на території [PERSON] сільської ради станом на 01.01.2017р. становить 35922 грн. Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не одержувала. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 21 березня 2017 року (а.с. 24), яка була сестрою померлої 01.01.1997р. [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.9,10) та довідкою Чернівецького міського управління юстиції відділу реєстрації актів цивільного стану (а.с.11). [PERSON] є донькою померлої 21.03.2017р. [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 31) та свідоцтвом про шлюб (а.с.32). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 21.11.1973 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом (а.с.25). Наявності інших спадкоємців судом не встановлено. Також з наданої суду приватним нотаріусом Глухівського міського округу [PERSON] копії спадкової справи №69/2017 вбачається, що остання заведена та зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №140 від 24.04.2017 року згідно заяви [PERSON]. (а.с. 58-70). Відповідно до п.п. 16, 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України\~громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до\~ст. 548 ЦК УРСР 1963 року\~для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР 1963 року\~спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З довідки виконкому [PERSON] сільської ради Глухівського району Сумської області за вих. № 186 від 30.10.2017 р. вбачається, що останнім постійним місцем проживання померлої 01.01.1997р. [PERSON] було с. Пустогород Глухівського району Сумської області. Після її смерті спадщину фактично прийняла її сестра [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався (а.с.8). Постановою приватного нотаріуса Глухівського міського нотаріального округу [PERSON] від 17 жовтня 2017 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 21.03.2017р., у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с. 35). Про втрату сертифікату було подано оголошення в газеті «Глухівщина» № 73-74 за 2017 рік. Порядок виготовлення дублікатів сертифікатів чинним законодавством не врегульований, тому позивач не може\~\~в позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. „а ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За таких умов, враховуючи, що померлій [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 8,67 умовних кадастрових гектара, що розташована на території [PERSON] сільської ради Глухівського району Сумської області та відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право на зазначену земельну ділянку, як на спадкове майно після смерті [PERSON].

Outcome: approved