Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій прохає встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме дубліката договору купівлі-продажу квартири від 03.02.1999 року та відповідного технічного паспорта. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 03.02.1999 року вона на підставі договору купівлі-продажу придбала квартиру [ADDRESS]. У договорі покупцем зазначено [PERSON], проте при отриманні паспорта громадянина України у 2010 році прізвище імя та по батькові заявниці у перекладі на українську мову було вказано як [PERSON]. У звязку із допущеною різницею при зазначенні анкетних даних заявниці, виникла необхідність у зверненні до суду із заявою про встановлення відповідного юридичного факту. Ухвалою суду від 23.03.2016 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено Комсомольську міську раду Полтавської області (а.с.28). Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи заявник та представники заінтересованих осіб до суду не зявились. Від [PERSON] на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані повністю. Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог та часткове задоволення заяви, з огляду на наступне. Відповідно до положень п.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Виходячи із змісту ст.258 ЦПК України встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки, юридичний інтерес особи, яка звертається із відповідною заявою, має бути безумовний. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали судом встановлено, що 03.02.1999 року за №32 Комсомольською універсальною товарною біржею зареєстрований договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.6). За даним договором [PERSON] продав, а [PERSON] придбала зазначену вище квартиру. У технічному паспорті на зазначену вище квартиру Кременчуцьким МБТІ був проведений відповідний запис щодо зміни власника нерухомого майна на заявницю (а.с.7,8), реєстровий № 365 від 08.02.1999 року у реєстровій книзі № 4. Як убачається з матеріалів справи 05.06.1954 року у місті [PERSON] народилась [PERSON] (зазначено на російській мові), яка після укладення шлюбу прийняла прізвище чоловіка Мхитарян (зазначено на російській мові), що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та одруження, складеними російською мовою (а.с.4,5). 03.03.2010 року Комсомольським МВ УМВС України заявниці було видано паспорт громадянина України на імя [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], (на російській мові [PERSON]). Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, беручи до уваги що рішення суду про встановлення такого факту є підставою для здійснення заявницею права власності, а допущена у договорі помилка при перекладі її прізвища, імя та по батькові з російської мови, перешкоджає останній у здійсненні передбаченого Законом права щодо розпорядження належним майном, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою в частині встановлення факту належності договору купівлі-продажу. Вимога про встановлення факту належності заявниці технічного паспорту на вказане вище нерухоме майно задоволенню не підлягає за безпідставністю, оскільки вирішення цього питання можливе у позасудовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: partial