Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості безпідставно набутого майна в розмірі 3\~267,72 грн., посилаючись на те, що вона, на протязі кількох років і до травня 2015 року, спільно проживала із відповідачем у житловому будинку за адресою: смт. В.Березовиця вул. Л.Українки, 6/17 Тернопільського району Тернопільської області. 10.11.2014 року між ними виникла конфліктна ситуація, під час якої [PERSON], без її згоди та відому, забрав ряд її особистих документів та золотий ланцюжок, вагою 04 гр. 07.01.2015 року відповідач написав письмову розписку, за якою зобовязався повернути позивачці безпідставно набутий ним золотий ланцюжок до 17.01.2015 року. Однак, взятого на себе зобовязання не виконав, з приводу чого [PERSON] зверталася у правоохоронні органи. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] вбачається із Висновку оперуповноваженого СКР Тернопільського РВ УМВС України в Тернопільській області, старшого лейтенанта міліції [PERSON] від 14.07.2015 року «Про результати розгляду звернення гр. [PERSON]Б.», в ході проведеної перевірки встановлено, що [PERSON] у 2010 році познайомилась із [PERSON], з яким спільно проживала до травня 2015 року за адресою смт. В. Березовиця вул. Л.Українки 6/17 Тернопільського району. 10.11.2014 року за місцем їх спільного проживання, під час конфлікту, [PERSON] взяв у [PERSON] золотий ланцюжок, вагою 04 гр. [PERSON] пояснив [PERSON], даний ланцюжок він залишив під заставу своєму знайомому на імя Євген, у якого позичив гроші. Однак, зобовязується найближчим часом повернути золотий ланцюжок [PERSON] Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ч.1 ст.190 ЦК України, майном, як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Відповідно до ст. 177 ЦК України обєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні в нематеріальні блага. Згідно, наявної при матеріалах справи, письмової розписки від 07 січня 2015 року, [PERSON] підтвердив факт самовільного заволодіння золотим ланцюжком вагою 04 гр., та зобовязався, в строк до 17 січня 2015 року, повернути його своїй співмешканці [PERSON]. Позивачка [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення безпідставно набутого майна, однак останній уникає зустрічей із [PERSON], що дає підстави вважати про його намір не повертати золотого ланцюжка, який належить [PERSON] [PERSON] вбачається із ст.1213 ЦК України, набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно офіційного курсу НБУ, станом на 20.10.2015 р. вартість 10 тройських унцій золота становить 254092,52 грн., що складає 816,93 грн. за 1 грам золота. Отже, вартість золотого ланцюжка, вагою 04 гр. становить 3\~267,72 грн., які слід стягнути з відповідача, як вартість безпідставно набутого майна. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] в її користь 3\~267,72 грн., як вартість безпідставно набутого майна. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь [PERSON] понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved