Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить позбавити його батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивач посилається на те, що з 10 серпня 2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 жовтня 2006 року. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого батьком зазначений відповідач. Однак відповідач самоусунувся від виховання дитини з моменту його народження, та навіть не забрав з пологового будинку, інтересами дитини не цікавиться, участі у його навчанні та розвитку не приймає, вихованням не займається. Крім того відповідач зобов`язаний за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання сина, але своїх обов`язків не виконував, і лише коли вона звернулася до поліції із заявою про притягнення його до кримінальної відповідальності, ним було перераховано мізерну частину коштів. Також 08.12.2006 року [PERSON] було оголошено в розшук по справі про стягнення аліментів. Позивач у судове засідання не з`явилась. Надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. У випадку неявки відповідача не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Представник органу опіки та піклування у своїй заяві просить проводити судове засідання без звукофіксації, вважає доцільним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідач не займається вихованням дитини, не спілкується з нею ні за місцем проживання, ні у навчальному закладі, що підтверджується довідкою виданою ЗОШ І-ІІІ ступенів №6, де навчається неповнолітній [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Крім того відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, що підтверджується розрахунком заборгованості та повідомленням Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) про наявність у [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] у сумі 18876,50 грн.(а.с.15,16). Згідно висновку Органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради доцільно позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.47-49). Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлен\-ня і про позбавлення та поновлення батьківських прав» це має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, ме\-дичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розви\-ток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав неможливо лише, якщо мати чи батько, незважаючи на усі їхні старання, не змогли забезпечити дитині належного виховання. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що батько неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] вихованням дитини не займається, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тобто фактично [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, тому він може бути позбавленим батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, суд враховує думку неповнолітнього [PERSON] , який в судовому засіданні пояснив, що з моменту його народження батько [PERSON] з ним не спілкується, жодної допомоги не надає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а тому просить позбавити його батьківських прав відносно себе. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved