Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2009 року, від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя з відповідачем не склалося, тривалий час шлюбних стосунків вони не підтримують. З урахуванням наведеного просить шлюб розірвати, так як він існує формально, дітей залишити проживати з нею та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 08.02.2019 року позовну заяву залишено без руху. 20.02.2019 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. 21.03.2019 року сторонам надано строк для примирення та зупинено провадження у справі. 21.06.2019 року поновлено провадження у даній справі. 28.08.2019 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Інших заяв чи клопотань щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає повністю, примирення з позивачем не бажає, а тому просить розглядати справу у його відсутності. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до положень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 08.10.2009 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 08.10.2019 року (актовий запис №101). Сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 13.09.2010 року), доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 27.04.2013 року), сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 29.11.2016 року) та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 29.11.2016 року) . Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом, встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, позивач після завершення наданого судом строку для примирення наполягає на розірванні шлюбу, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги вік дітей, суд вважає за можливе визначити місце їх проживання з матір`ю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного документу від 07.02.2019 року позивач [PERSON] сплатила 768 грн. 40 коп. судового збору при зверненні із позовом до суду, а тому дані судові витрати підлягають стягнення з відповідач на користь позивача.

Outcome: approved