Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просила розірвати шлюб, який укладений між нею та заінтересованою особою [PERSON] 07 грудня 2004 року. Заяву обґрунтувала тим, що фактично шлюбні відносини між ними припиненні та спільне господарство не ведеться. Спільних дітей не мають. Чоловік перебуває в установі виконання покарань, а саме у Райківецькій виправній колонії №78 та засуджений до позбавлення волі на строк до 14 років. Продовжувати шлюб із чоловіком вона не бажає. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою судді від 02 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження на 11 годину 00 хвилин 22 жовтня 2019 року в режимі відеоконференції з приміщення державної установи «Райківецька виправна колонія №78» за участі засудженого [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні в режимі відеоконференції не заперечував проти задоволення заяви. Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідити та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 07 грудня 2004 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Глібівської сільської ради Новоушицького району, Хмельницької області (а.с.7). [PERSON] засуджений за вироком Камянець-Подільського міськрайоонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2014 року відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років у ДУ «Райківецька виправна колонія №78». У відповідності до частини третьої статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин третьої і четвертої статті 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з статтею 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що учасники справи дітей не мають, характер відносин, які склалися між ними свідчать про розпад сім`ї, а заявниця вважає, що подальше перебування у шлюбі із [PERSON] суперечить її інтересам, заінтересована особа - [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved