Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з часу звернення до суду з позовом та стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку тобто [INFO] . На обґрунтування свого позову вказала, що з 28.07.2017 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі. У шлюбі [INFO] в них народився син [PERSON] . Вони з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає разом з нею, що підтверджується довідкою №Ш-03-8642. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання, а саме: на придбання одягу, продукти харчування, медикаментів та інше, витрачає кошти на свої потреби. Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, хоча вона має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною, яка проживає разом з нею трирічного віку. Вона ніде не працює, отримує допомогу на дитину в розмірі 860 грн., що в теперішній час зовсім недостатньо для прожиття, та ще й для утримання дитини, працювати змоги не маю. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, вона постійно змушена нагадувати відповідачу, що у нього є дитина, яку потрібно утримувати. Їй відомо, що відповідач отримує дохід у вигляді грошового забезпечення, розмір якого з його слів складає 20000 гривень і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на її утримання та утримання дитини. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву визнає в частині стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з березня і до досягнення дитиною повноліття. Направив відзив, в якому вказав, що оскільки з лютого 2019 року він та позивач припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, та з цього часу мешкають у різних місцях, але малолітній син [PERSON] залишився з матір`ю та знаходиться на її утриманні, він сплачує позивачу на утримання малолітньої дитини - аліменти в розмірі 4000 гривень (1/4 частину від його доходів), щомісячно, що підтверджується квитанціями за період з 15.01.2019 року по 15.02.2020 року на загальну суму 48898,86 грн. Тобто, [PERSON] зловживає правом, щодо звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини, вводить навмисно суд в оману, вказуючи про відсутність з його боку сплати аліментів. Крім того позивач не надав жодних доказів щодо витрат грошових коштів на дитину. Також, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною 3 років, тобто до [INFO] , однак він являється військовослужбовцем Східно регіонального управління Луганського прикордонного загону Державної прикордонної служби України. Його дохід за 2019 рік склав 177301,57 грн., а також 67928,34 грн. інших нарахувань у натуральній формі з яких не утримуються аліменти. На даний час він орендує квартиру у м. Лисичанськ Луганської області, оренда даної квартир, згідно договору, йому обходиться щомісячно у розмірі 3000 гривень, без урахування оплати комунальних послуг. Крім того, він здійснює перерахунок грошових коштів на картковий рахунок, який належить його матері для матеріальної підтримки її з батьком, у середньому розмірі 1809 гривень. Сума яка буде залишатися у нього після всіх стягнень та оплат буде становити 2811 гривень. Позивач направив до суду відповідь на відзив в якому вказав, що дійсно відповідач перераховує кошти на її ім`я, проте, лише після того, як вона змушує його це робити численними вмовлянням, що й змусило його звертися до суду з даною позовною заявою. Щодо матеріальної допомоги батькам, то вона хоче зауважити, що жодних документів на підтвердження родинних відносин позивача з [PERSON] відповідач не надав, також не надав доказів, що мати відповідача потребує матеріальної допомоги чи рішення суду про стягнення аліментів на утримання батьків. Зі слів [PERSON] їй відомо, що його батьки отримують пенсію та заробітну плату. Крім того, витрати пов`язанні з відрядженням та орендою житла, відповідачу компенсуються за рахунок держави. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 28 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що слід позов задоволити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 лютого 2020 року і до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, враховуючи наданні сторонами по справі докази, вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 лютого 2020 року і до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трьох років.

Outcome: approved