Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі по 931 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття з проведенням індексації відповідно до закону; стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили; припинити стягнення аліментів по виконавчому листу, виданому Городенківським районним судом Івано-Франківської області на виконання рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24.11.2016 р. по справі № 342/1076/16-ц (провадження № 2/342/777/2016). В позовній заяві позивачка зазначила, що з відповідачем одружилися 16.06.2005 р., шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. За час шлюбу в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Городенківського районного суду від 05.12.2016 р. по справі № 342/725/16-ц шлюб між сторонами розірвано. Їхні спільні сини на даний час є неповнолітніми, проживають разом з позивачкою в с. Рашків по вул. Стефаника, 7 Городенківського району, перебувають на її утриманні та вихованні, відповідач коштів на проживання та утримання дітей не дає, не забезпечує, не турбується про їх життя та здоровя, зароблені кошти витрачає на свої потреби. Позивачка самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші покладені на неї законом обовязки, необхідні для належного утримання синів. У звязку з цим позивачка звернулася до Городенківського районного суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Рішенням суду від 24.11.2016 р. присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 21.10.2016 р. В даний час відповідач працює по найму, розмір його заробітку позивачці невідомий. На момент звернення до суду з даним позовом між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку утримувати неповнолітніх дітей. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився із невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що доводиться рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки). Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, згідно гл.10 ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2016 року по справі № 342/725/16-ц (провадження № 2/342/527/2016), яке набрало законної сили 16 грудня 2016 р., шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Нідзельська) [PERSON], [INFO], зареєстрований 16.06.2005 року у виконкомі Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10 - розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище «Брус». Неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишено на проживанні з позивачкою. Те, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], доводиться копіями їх свідоцтв про народження, відповідно: серії І-НМ № 057053, виданого 16 січня 2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 8 від 17 жовтня 2005 р., та серії 1-НМ № 086273, виданого 25 грудня 2007 р. Рашківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12 від 25 грудня 2007 р. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 р. у цивільній справі № 342/1076/16-ц (провадження № 2/342/777/2016), яке набрало законної сили 05 грудня 2016 р., вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Стягнення аліментів присуджено з 21.10.2016 р. до досягнення дітьми повноліття. Із довідки про отримання аліментів № 194, виданої 12.01.2018 р. Городенківським районним відділом державної виконавчої служби в Івано-Франківській області, вбачається, що позивачка отримувала аліменти за період з січня по грудень 2017 р. в розмірі 1088,55 грн. згідно виконавчого листа № 342/1076/16-ц, виданого 02.12.2016 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області на підставі вищезгаданого рішення суду. Такий розмір аліментів не відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України. Оскільки відповідач сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 931 грн. з урахуванням індексації, що відповідає положенням частини 3 статті 181 СК України, яка визначає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який становить з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. З цього слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути менший, ніж 930 грн. з 1 січня 2018 р. Враховуючи обставини, визначені ст.182 СК України, суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 931 грн. щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved