Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON]і, аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття . Зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005 р. по 24.10.2016 р. Шлюб розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва. За домовленістю із відповідачем спільні діти проживають разом із матір»ю. [PERSON] добровільно не надає допомоги на утримання і виховання дітей. За таких обставин, [PERSON] і звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні [PERSON] погодилась на пропозицію відповідача щодо сплати аліментів на утримання дітей у розмірі ? частини заробітку батька, фактично зменшивши позовні вимоги. [PERSON] не заперечував необхідність виконання обов»язку щодо утримання дітей та повідомив, що оскільки має на утриманні це одну дитину, погодився виплачувати аліменти у розмірі ? частини своїх доходів на кожну спільну з позивачем дитину. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням пропозиції відповідача на яку погодилась [PERSON] Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва 02.07.2005 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2016 р. Як встановлено в судовому засіданні від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Не заперечувалось у судовому засіданні відповідачем та обставина, що діти проживають разом із матір»ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] не заперечував необхідність допомагати позивачу утримувати сина та визнав можливість здійснювати таку допомогу у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на кожну дитину. Позивач [PERSON] погодилась щодо стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі зазначеному відповідачем. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]проживають разом з матір»ю, зважаючи на те, що відповідач визнає свій обов'язок утримувати дітей, суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] про стягнення аліментів у запропонованому відповідачем розмірі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved