Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 22.11.1980 року Лемешівською сільською радою Городнянського району, актовий запис № 15. У позовній заяві позивачка зазначила, що 22 листопада 1980 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований Лемешівською сільською радою Городнянського району, актовий запис № 15. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Їх шлюб з відповідачем розпався тому, що вони мають різні погляди на життя, внаслідок чого шлюбні стосунки припинили. Разом не мешкають, відповідач протягом тривалого часу ( півтора року ) проживає окремо. В органах ДРАЦС відповідач добровільно розривати шлюб не бажає. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Ухвалою судді від 15 квітня 2014 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву від 16.04.2014 року з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, викладені в позові обставини підтверджує. Просить розглянути справу по суті у попередньому судовому засіданні ( а.с. 13 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву від 24.04.2014 року з проханням розглянути справу за його відсутності, позов визнає у повному обсязі та на розірвання шлюбу з позивачкою згоден. Просить винести рішення по справі у попередньому судовому засіданні ( а.с. 16 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію позивача та відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в ході судового засідання, сторони уклали між собою шлюб 22 листопада 1980 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Лемешівською сільською радою Городнянського району Чернігівської області 22.11.1980 року зроблено актовий запис за № 15. Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с. 3 ). Згідно довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області від 07.04.2014 року за № 1154 встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована і проживає за адресою : [ADDRESS], та до складу її сім'ї входить : [PERSON] ( а.с. 4 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивачка в позові зазначає те, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, сторони припинили між собою шлюбні стосунки, разом не мешкають протягом тривалого часу. Відновлювати стосунки позивачка не має наміру та наполягає на розірванні шлюбу, а тому враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачкою причини розірвання шлюбу, згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved