Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 09.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №397. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Незважаючи на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач не бере належної участі у вихованні та утриманні дитини, свідомо ігнорує свої батьківські обовязки щодо сина. Всі обовязки, повязані з вихованням та утриманням дитини виконує лише позивач, яка на даний час перебуває у декретній відпустці, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно, інших доходів немає. Коштів на утримання себе та дитини у позивача не вистачає, що стало підставою її звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач подав заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 09.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №397. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Незважаючи на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач не бере належної участі у вихованні та утриманні дитини, свідомо ігнорує свої батьківські обовязки щодо сина. Всі обовязки, повязані з вихованням та утриманням дитини виконує лише позивач, яка на даний час перебуває у декретній відпустці, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно, інших доходів немає. Коштів на утримання себе та дитини у позивача не вистачає. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здоровою дитиною, працездатного віку, працює у Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)» на посаді молодшого інспектора та отримує офіційний дохід у виді заробітної плати. Положеннями ч.2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає доведеним позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини та в розмірі 1/5 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved