Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій просить встановити факт, що [PERSON] [INFO] громадянка України, уродженка с. Ілиївка, померла [INFO] м. Донецьк, Донецької області, Україна, причиною смерті якої є ішемічна хвороба серця. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що [PERSON] померла [INFO] приходилась їй матір`ю. Причина смерті - ішемічна хвороба серця. Заявник зазначає, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем мешкання та смерті неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, визначеною Верховною Радою України. Саме з тієї ж підстави, також неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник через свого представника, [PERSON] звернулась до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, щодо отримання свідоцтва про смерть, яке б мало юридичну силу на території України. Однак йому було відмовлено, тому заявник вимушений звернутися з цією заявою до суду за захистом своїх законних інтересів. Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, у заяві про встановлення факту міститься клопотання про розгляд справи у відсутність заявника та її представника. Представник заінтересованої особи - Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження № [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] в с. Ілиївка, Ульянівського району. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 вересня 1962 року [PERSON] народилась [INFO] у м. Ульянівськ Ульянівського району, батько: [PERSON] мати: [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08 серпня 1972 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано , після розірвання шлюбу присвоєно прізвища: йому « [PERSON]» , їй « [PERSON]» . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 лютого 1984 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після укладання шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON]» . Таким чином встановлено, що [PERSON] приходилась матір`ю [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що документами, що підтверджують факт смерті Ареф`євої Валентини Яківни на території, непідконтрольній державній владі України, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-УІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», є лікарське свідоцтво про смерть № 29, від [INFO]. Відповідно до лікарського свідоцтво про смерть № 29, від [INFO] вбачається: прізвище, ім`я, по-батькові: [PERSON] дата народження: [INFO] дата смерті: [INFO] місце проживання померлої: [ADDRESS] місце смерті: [ADDRESS] Згідно довідки про причину смерті № 29 вбачається: прізвище, ім`я, по-батькові померлої: [PERSON] вік померлої: 78; дата смерті: [INFO] причина смерті: ішемічна хвороба серця. Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, представнику [PERSON] було відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] Зі змісту відмови у проведенні державній реєстрації смерті вбачається, що документи, представлені заявником, свідчать про те, що надане свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства, та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. Відповідно до статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»: «Діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків». Відповідно до постанови Верховної ради України від 17.03.2015р. №254-VІІІ «Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», м. Донецьк, Донецької області з 17 березня 2015 року та на сьогодні є тимчасово окупованою територією. Частиною 2 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», за внесеними змінами від 05.04.2015 року, підставою для проведення державної реєстрації смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05.04.2015 року) про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами. Пунктом «а» статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема лікарське свідоцтво про смерть форма №106/о), форма якого затверджена наказом МОЗУ від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту, що [PERSON] [INFO] громадянка України, уродженка с. Ілиївка, померла [INFO] м. Донецьк, Донецької області, Україна, причиною смерті якої є ішемічна хвороба серця. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 319 ЦПК України дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті [PERSON] Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved