Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивачка вказує, що з 18.08.1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. На даний час шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають доньку, [PERSON], [INFO]. У своїй позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що на теперішній час донька [PERSON] є студенткою Державного навчального закладу «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти». Заробітку позивачки [PERSON] на утримання доньки не вистачає, відповідач [PERSON] працює та має стабільний заробіток, що надає можливість утримувати дитину до закінчення терміну навчання. В звязку з вищевикладеним, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 25% від всіх видів заробітку (доходу), до досягнення нею 23-х років, тобто до 04.11.2019 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд його задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені. Відповідач позов визнав та зазначив, що не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), до закінчення терміну її навчання. В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за можливе розглянути справу без участі третьої особи [PERSON] Заслухавши позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, але разом з тим такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18.08.1995 року. На даний час шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають доньку, [PERSON], [INFO] (а.с. 3), яка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Купріянівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 23.09.2014 року (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження (а.с. 3) батьками [PERSON], є сторони по справі. Повнолітня [PERSON] з 01.09.2012 року є ученицею 3 курсу Державного навчального закладу «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» (ІІІ атестаційного рівня) за професією оператор компютерного набору, секретар керівника. Термін навчання - по 30.06.2015 року. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчатися і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років з умовою, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язку як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З урахуванням всіх обставин справи та вимог СК України, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання [PERSON] у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.10.2014 року, до закінчення терміну навчання, а саме до 30.06.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial