Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.10.2011 року виконавчим комітетом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. В позовній заяві позивачка зазначила, що після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище Бонда на [PERSON]. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час є малолітніми і проживають разом з позивачкою. Однією сімєю сторони проживали до середини серпня 2017 р. За час спільного проживання відповідач постійно зловживав спиртними напоями, не дбав про матеріальне забезпечення сімї. В даний час сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обовязків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У звязку з цим позивачка просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Позивачка ствердила, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивачка зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, відповідач заявлені вимоги визнає. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бонда) [PERSON], [INFO], зареєстрований 07.10.2011 р. виконкомом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ № 100496, виданим 7 жовтня 2011 р. виконкомом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], актовий запис № 2 від 17 квітня 2013 року, що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 227336, виданого 17 квітня 2013 року виконкомом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області; та [PERSON], [INFO], актовий запис № 5 від 12 серпня 2014 року, що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 262194, виданого 12 серпня 2014 року виконкомом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з серпня 2017 р., не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги згоду батьків, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей сторін з матірю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка в позовній заяві та в заяві про розгляд справи в її відсутності не зазначила, яким прізвищем бажає іменуватися після розірвання шлюбу, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища позивачки. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved