Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. [PERSON] вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстровані вона, її син [PERSON] та колишній чоловік [PERSON], який після розлучення, з 2005 року переїхав проживати до своїх батьків в с. Франкопіль Корецького району Рівненської області. Посилаючись на те, що [PERSON] відсутній за місцем реєстрації близько 10-ти років та не виконує обовязків по утриманню житла, просить визнати останнього таким, що втратив право користування квартирою № 1 по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 3 в м. Ківерці Волинської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити без її участі та щодо ухвалення заочного рішення не заперечує /а.с. 11/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та заперечень на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування № 1809 від 02.07.2002 року, власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] /а.с. 6/. Згідно довідки про склад сімї № 5094 від 09.06.2015 року, у вищевказаній квартирі окрім власника зареєстровані її син [PERSON], [INFO], та чоловік [PERSON] /а.с. 4/. Відповідно до довідки відділу РАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області № 35/2-3.57 від 10.08.2007 року та штампу у паспорті громадянина України серії АС № 407906, виданого Ківерцівським РВ УМВС України у Волинській області 06.03.1998 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 14.11.2005 року /а.с. 5, 8-9/. Відповідно до ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Також, згідно ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статею 156 ЖК України визначено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) обов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Як вбачається з висновку ДІМ Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області [PERSON] від 28.04.2015 року, громадянин [PERSON], [INFO], близько 10 років не проживає за адресою своєї реєстрації, а саме в м. Ківерці по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 3/1 Волинської області /а.с. 7/. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до змісту ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом також встановлено, що [PERSON] понад 6 місяців відсутній за місцем реєстрації, а саме в квартирі [ADDRESS], між сторонами не було укладеного угоди про користування спірним житловим приміщенням, і відповідно його реєстрація в будинку позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, тому суд вважає, що [PERSON] втратив право користування даним жилим приміщенням. На підставі ст.ст. 71, 72, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved