overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] уклала шлюб 01.06.2013 року, однак в даний час разом не проживають. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання її та дитини добровільно не надає. Оскільки дитина ще не досягла трьох років, а вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, вважає, що має право на своє утримання від чоловіка, а чоловік може надавати їй таке утримання. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити, стягнути на її користь з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково визнав позов. Пояснив, що обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги не оспорює, однак просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частини з усіх його видів його доходу (заробітку), оскільки крім того існує стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини його доходу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]; мають спільну дитину, яка не досягла трирічного віку та проживає з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та довідкою з місця проживання про склад сім'ї; відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, що сам підтвердив в судовому засіданні. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач є здоровою працездатною особою, працює зварювальником на ТОВ «Побузький феронікелевий комбінат», тобто може надавати допомогу, однак не використовує таке право і можливість. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в силу ст. ст. 75, 77, 79, 80, 81, 84 СК України. Врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх його видів його доходу (заробітку), щомісячно з моменту звернення позивача до суду з наданим позовом і до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах сплати платежу за один місяць. Крім того на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім'ї, припиненням спільного проживання сторін, неможливістю подальшого спільного проживання і збереження сім'ї. Сторони належним чином повідомлені про судове засідання, у засідання не з'явилися. Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З огляду на зазначене та відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив вирішувати справу за відсутності сторін та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 26.04.2011 між сторонами зареєстровано шлюб (а.с. 3). Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина - дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 7), яка проживає разом із позивачем. Подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливі. Між сторонами немає спору щодо місця проживання дитини і щодо поділу спільного майна подружжя. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - далі СК). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 551,20 грн судового збору, сплаченого позивачем під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, 29 серпня 2008 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON]. Під час подружнього життя зясувалось, що сторони мають різні погляди на життя та шлюб, проявилась різність їх характерів. Між сторонами погіршилися відносини. У сторін виникають непорозуміння, які призвели до того, що у них припинились фактичні подружні стосунки, перестали спільно вести господарство. З березня 2016 року сторони проживають окремо. На підставі викладеного просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву, у якій вказала розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розірвати шлюб. (а.с. 5). Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву, у якій вказав розглядати справу за його відсутність, позов визнав в повному обсязі. (а.с. 19). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 серпня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 253253, актовий запис № 1038. (а.с. 9). В період шлюбу у сторін народилась донька, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 259171. (а.с. 8). Сім'я розпалася і її збереження неможливо, тому що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б її інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, 31 березня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що у нас з відповідачем різні характери та погляди на сімейне життя, на примирення не згодна, оскільки сумісне проживання та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. На підставі викладеного просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву, у якій вказала розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розірвати шлюб. (а.с. 16). Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву, у якій вказав розглядати справу за його відсутність, позов визнав в повному обсязі. (а.с. 15). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 березня 2001 року Цибулівською селищною радою Монастирищенського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-СР № 054874, актовий запис № 9. (а.с. 3). В період шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 367286. (а.с. 6). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б її інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 червня 1991 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розлучення вказує те, що на протязі спільного життя вони виявили, що в них різні характери, різні погляди на життя, внаслідок чого їх подальше життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки. Примирення неможливе. На підставі викладеного просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення рішення по справі (а.с. 14). Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі, час на примирення просив не надавати та не заперечував проти винесення рішення по справі(а.с. 17). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 червня 1991 року Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис № 21 (а.с. 3). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б її інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03 січня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу спільних дітей не мають, однак одруження з відповідачем виявилось невдалим. Останнім часом шлюбні відносини припинилися, все частіше між ними стали виникати непорозуміння, у звязку з чим позивач вважає, що сімя розпалася і зберегти її неможливо. Позивач у судове засідання не зявилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. (а.с. 12). Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. (а.с. 9,10). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно серії І-ЖД № 262369, актовий запис № 1. (а.с. 3). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б її інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 жовтня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільну доньку. Через різні характери, різні погляди на життя, непорозуміння один одного, спільне життя не склалося. В 2015 року позивач переїхав проживати до батьків. На підставі викладеного просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву, у якій вказав розглядати справу за його відсутністю, позов підтримав та просив задовольнити. (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутністю, на розірвання шлюбу погодився. (а.с. 18). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 жовтня 2014 року, актовий запис № 330, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 221520. (а.с. 6). Сім'я розпалася і її збереження неможливо, тому що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 червня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей. Через різні погляди на життя та погляди на сімейне життя, сторони припинили шлюбні відносини. На підставі викладеного просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву, у якій вказала розглядати справу за її відсутністю, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутністю, на розірвання шлюбу погодився. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 червня 2005 року, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 000418. (а.с. 7). Сім'я розпалася і її збереження неможливо, тому що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 жовтня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільно сторони проживали до січня 2016 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], яка в даний час проживає з позивачем за адресою: Біляївський район, с. Усатово, вул. Л. Українки, 4. Спільне життя з відповідачем не склалась та не складається до цього часу, відповідач зловживає алкогольними напоями, не приділяє належної уваги дитині. Подальше спільне життя протирічить її материнським інтересам, на примирення не згодна ні при яких умовах. На підставі викладеного просить розірвати шлюб. 10 листопада 2016 року від відповідача надійшло заперечення від відповідача, в якому вказав, що не заперечує проти задоволення позову про розірвання шлюбу, але вважав за необхідне зазначити, що алкогольними напоями не зловживає та повною мірою виконує батьківські обовязки. Вказав, що причиною постійних сварок є сварливий характер позивача. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та просив задовольнити. Заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 жовтня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 288085, актовий запис № 05. (а.с. 10). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ЖД № 051527, актовий запис № 173. (а.с. 11). Сім'я розпалася і її збереження неможливо, тому що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б її інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved