Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] [PERSON] , [INFO], на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким належну їй частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] заповіла позивачці. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Торговицької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 71 та рішенням суду від 16.05.2013 у справі № 342/12/13-ц визнаний дійсним. Бабуся позивачки [PERSON] померла [INFO] . З метою реалізації свого права на спадщину за заповітом позивачка звернулася із відповідною заявою в нотаріальну контору. Розглянувши надані нею документи, нотаріус прийняла рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з реєстрацією спадкового майна (1/2 будинковолодіння) за колгоспним двором, головою якого була померла, що позбавляє нотаріуса визначити частку спадкодавця в житловому будинку. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 22 липня 1987 року половина жилого будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Для будівництва та обслуговування цього господарства виділена земельна ділянка площею 0,25 га. Головою колгоспного двору іншої половини даного будинковолодіння є тато позивачки [PERSON] . На день смерті спадкодавця [PERSON] разом з нею проживали та були зареєстровані: голова 1/2 частини господарства [PERSON] , [INFO]., дочка [PERSON] , [INFO]., зять [PERSON] , [INFO], онука - позивачка, правнучка [PERSON] , [INFO] Дочка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] відмовилася від обов`язкової частки у спадщині після смерті матері [PERSON] . Колгоспний двір припинений 15 квітня 1991 року, з часу введення в дію Закону України «Про власність». Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Станом на 15.04.1991 в спадковому домогосподарстві проживали та були зареєстровані: голова 1/2 частини господарства [PERSON] , [INFO]., голова 1/2 частини господарства [PERSON] , [INFO]., дочка спадкодавця [PERSON] , [INFO]., онучка - позивачка [PERSON] , [INFO] зять [PERSON] , [INFO], правнучка [PERSON] , [INFO] Позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , яка фактично вступила в управління спадщиною. На даний час позивачка виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, однак не може реалізувати своє спадкове право на половину житлового господарства у зв`язку із реєстрацією його як колгоспний двір. Такі обставини змушують її звернутися до суду із даним позовом. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивачки - адвокат Бундзяк У.М. в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити; відповідачі зазначили, що позовні вимоги визнають. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. З копії свідоцтв на право особистої власності на жилий будинок від 22 липня 1987 р., виданих виконкомом Городенківської районної Ради на підставі рішення цього ж виконкому № 142 від 10 липня 1987 р., слідує, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є в половині [PERSON] та [PERSON] . Згідно попередніх рішень сільвиконкому [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS], номер індивідуального житлового будинку змінено з 16 на 55, що підтверджується довідкою № 945, виданою 09.08.2019 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району. Станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: голова господарства в половині [PERSON] , [INFO] , голова господарства в половині - зять [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідками № 923 від 02.08.2019 та № 100 від 29.01.2020, виданими виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району згідно погосподарської книги № 5 за 1991-1995 роки. [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з укладенням шлюбу 16.10.1993 змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 14 в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого виконкомом Торговицької сільської ради. За заповітом, посвідченим 10 листопада 2003 р. секретарем виконкому Торговицької сільської ради, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій за № 71, [PERSON] , [INFO], жителька [ADDRESS], все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона відповідно чинного законодавства України буде мати право заповіла онуці [PERSON] , [INFO], що проживає по [ADDRESS] . Заповіт чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 45235547, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 34280980, виданою 14.06.2013 Городенківською районною державною нотаріальною конторою у зв`язку з відкриттям спадкової справи. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2013 р. по справі № 342/312/13-ц, яке набрало законної сили 27 травня 2013 р., заповіт [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] , складений 10 листопада 2003 р., посвідчений секретарем виконкому Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області Стефанюком М.В., зареєстрований у реєстрі за № 71, - визнано дійсним. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [PERSON] померла [INFO] у віці 97 років в с. Торговиця Городенківського району, актовий запис № 21 від 16 листопада 2012 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На день смерті ( [INFO] ) [PERSON] , [INFO] , проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] ; разом з нею були зареєстровані та проживали: зять [PERSON] , [INFO]., дочка [PERSON] , [INFO]., онука [PERSON] , [INFO] зять [PERSON] , [INFO], правнучка [PERSON] , [INFO], що стверджується довідкою № 925, виданою 02.08.2019 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради. Про те, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є онукою спадкодавця [PERSON] свідчать копії: свідоцтва про народження матері позивачки [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 28.06.1968 р. Городенківським рай бюро ЗАГС Івано-Франківської області, де зазначено, що її матір`ю є [PERSON] , запис за № 50 від 12 грудня 1952 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження; Витягу № [NUMBER] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформованого 30 січня 2020 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), з якого вбачається, що прізвище матері позивачки до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », після державної реєстрації шлюбу - «Ощипко», актовий запис № 32 від 29 жовтня 1970 р. виконавчого комітету Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області; свідоцтва про народження позивачки [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Торговицькою сільською радою Городенківського району, де зазначено, що її матір`ю є [PERSON] , запис за № 7 від 18 лютого 1978 р. в книзі реєстрації актів про народження; повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01 березня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 6 від 22 липня 1995 р. Наведене свідчить, що спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом є її онука - позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До складу спадщини [PERSON] входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 291/2013, наданої суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що позивачка, як спадкоємець за заповітом, 14.06.2013 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34281026, виданого 14.06.2013 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 54615099 (номер у нотаріуса 291), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Відповідачка [PERSON] , [INFO] , подала нотаріусу заяву про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті матері [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1414/02-31 від 06 серпня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , на половину житлового будинку [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого в половині була [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 16.08.2019, встановлено, що житловий будинок споруджено в 1988 р., господарські будівлі та споруди - в 1972, 1975, 1991 роках. Їх ринкова вартість станом на 21.08.2019 становить 146186 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 21082019_00576, складеного ФОП [PERSON] . Розмір земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] становить 0,2500 га, що підтверджується довідкою № 944, виданою 09.08.2019 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті баби [PERSON] , фактично стала власником 1/2 частки вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на 1/2 частку житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, колишні члени колгоспного двору - відповідачі не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1273, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved