Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Четверта Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 2007 року по квітень 2018 року зі спадкодавцем [PERSON] та зміни черговості спадкування за законом шляхом надання права спадкування разом із спадкоємцями першої черги. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з вересня 2007 року і до дня смерті [PERSON] , [INFO] , фактично проживала з ним однією сім`єю, протягом усього часу спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом та інтересами, мали взаємні права та обов`язки, [INFO] у них народився спільний син - [PERSON] , що свідчить про створення ними сім`ї у розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Позивачка також зазначає, що у зв`язку з перенесеними у 2008 та 2017 роках інсультами [PERSON] тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, при цьому у зв`язку з його безпорадним станом увесь тягар догляду та опіки за ним, а також витрати на реабілітацію та матеріальне забезпечення сім`ї вона несла самостійно. Після смерті [PERSON] 13.04.2018 року, Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу, з якої позивачка дізналась, що заяви про прийняття спадщини подали також відповідачі [PERSON] та [PERSON] Оскільки до моменту смерті [PERSON] вона проживала з ним однією сім`єю понад десять років, разом виховували спільну дитину, вели спільний побут, набували майно на праві спільної сумісної власності, просить позов задовольнити, встановити факт проживання однією сім`єю та змінити черговість спадкування за законом. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 28.12.2018 року у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.20). Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] 21.02.2019 року подав відзив на позовну заяву (а.с.40-42), в якому заперечує проти позовних вимог та зазначає, що [PERSON] з 19.07.1986 року і до моменту своєї смерті перебував у зареєстрованому виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів шлюбі з [PERSON] . Зазначає, що у відповідності до ч.1 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі і мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. При цьому, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Вважає, що встановлення факту проживання однією сім`єю позивачки з [PERSON] без реєстрації шлюбу з квітня 2007 року по квітень 2018 року є неможливим та суперечить принципам Сімейного кодексу України, Конституції України та правовій позиції Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2017 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», оскільки [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] , а наявність спільної дитини у позивачки та [PERSON] та визнання ним батьківства щодо неї не може безумовно свідчити про те, що вони із [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Окрім цього, не надано доказів, що [PERSON] перебував у безпорадному стані, постійно хворів, проходив реабілітацію, а позивач в цей час постійно за ним доглядала та несла витрати у зв`язку з цим. В задоволенні позову просить відмовити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.05.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду, вирішено клопотання сторін про виклик та допит свідків, ухвалено викликати та допитати в якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та витребувати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, доповнив, що [PERSON] протягом 11 років проживала спільно з [PERSON] однією сім`єю в будинку, що належить їй на праві приватної власності в м. Львів - Рудно. [INFO] в них народився спільний син, [PERSON] . За час спільного життя [PERSON] двічі, у 2008 р. та 2017 р. переніс інсульт, перебував у безпорадному стані, тому весь догляд, піклування, реабілітацію хворого та ведення домашнього господарства позивачка здійснювала самостійно. Вважає, що позивачка набула право на встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черги спадкування за законом, оскільки наявна сукупність всіх необхідних підстав викладених у правовій позиції Верховного Суду у справі №713/1528/16-ц від 18.07.2018 року. Просить позов задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, просить у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] , за її згодою допитана як свідок, проти позову заперечила і пояснила, що твердження позивачки [PERSON] про те, що [PERSON] проживав з позивачкою однією сім`єю з 2007 року не відповідають дійсності. Чоловік постійно проживав разом з нею та донькою за адресою: [ADDRESS] , відносини між ними були добрі і дружні, наскільки їй відомо, намірів розірвати шлюб він не мав. Вона знає, що чоловік справді періодично приходив до позивачки, [INFO] в [PERSON] народився син, батьком якого записаний [PERSON] , ні вона, ні її донька, [PERSON] , не заперечують цього факту і жодних претензій до дитини не мають. В січні 2009 році [PERSON] переніс інсульт, але твердження позивачки про те, що вона опікувалась ним та несла витрати на його реабілітацію також не відповідають дійсності, оскільки позивачка в той час була вагітна і не працювала. Поки він перебував у лікарні його щодня провідувала донька, сестра та батьки чоловіка, кошти на лікування надавала вона, а на реабілітацію у [PERSON] чоловіка відвозила донька. Крім того, [PERSON] не перебував у безпорадному стані, безпосередньо перед смертю сам керував транспортним засобом, займався будівельним бізнесом, тому не потребував опіки чи сторонньої допомоги. В задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, доповнив, що законодавством чітко врегульовано поняття шлюбу та рішенням Конституційного Суду України №5-рп/99 від 03.06.1999 р. встановлено офіційне тлумачення терміну члена сім`ї і це поняття застосовується щодо осіб, які пов`язані сімейними правами та обов`язками, тобто це можуть бути лише особи, які проживають однією сім`єю, створеною на підставі шлюбу. Позивачка в своїй позовній заяві про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу керується законодавчими актами про сім`ю і шлюб, тому, на його думку, встановлення такого факту суперечитиме нормам Сімейного кодексу України та правовій позиції Постанови Пленуму Верховного Суду України, які визначають, що саме шлюб є основою сімейних відносин. [PERSON] на момент смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , відповідно у позивачки немає підстав для виникнення прав подружжя. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи - Четвертої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не прибула, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, надавши копію спадкової справи (а.с.88). Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] дав в суді показання, що знайомий особисто і з позивачкою, і з [PERSON] і з відповідачами, відносини з ними хороші, з [PERSON] відносини дружні, товаришував з ним з дитинства та був його кумом. Пояснив, що [PERSON] та [PERSON] проживали фактично як сім`я в будинку позивачки з 2007 року, вели спільне господарство, разом святкували дні народження та свята, у 2009 році в них народився спільний син. Знає, що [PERSON] був одружений, від шлюбу має доньку, до того як почав проживати з позивачкою, проживав з батьками, дружиною та донькою, наскільки йому відомо, шлюб з [PERSON] не розривав. З донькою в нього були дуже дружні відносини, завжди нею опікувався та допомагав їй. У 2009 році, коли [PERSON] була вагітна, [PERSON] захворів, знаходився на стаціонарному лікуванні у Комунальній 8-ій міській клінічній лікарні, позивачка доглядала за ним в цей період. На його думку, незадовго до смерті, [PERSON] перебував в депресивному стані, але стороннього догляду, опіки чи матеріального забезпечення не потребував. Допитані як свідки в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] , пояснили, що знайомі і з позивачкою, і з [PERSON] , відносини добрі, є сусідками [PERSON] , тому можуть підтвердити, що [PERSON] протягом близько 11 років проживав разом з [PERSON] . В них був спільний син, якого [PERSON] дуже любив, займався його вихованням, сам відвозив його до школи та забирав зі шкоди додому. Часто всі разом приходили в гості, були дуже дружньою сім`єю. Знали, що [PERSON] одружений, від шлюбу має доньку, але які в нього були відносини з дружиною їм не відомо. Коли [PERSON] захворів і перебував у лікарні, позивачка опікувалась ним та підтримувала його. Свідок [PERSON] також показала, що протягом останнього року до часу смерті [PERSON] не хворів, сторонньої допомоги не потребував, до останнього дня самостійно керував транспортним засобом. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] дала суду показання, що знайома із [PERSON] та [PERSON] , знає їх як дружню сім`ю, вони проживали разом близько 10 років, вели спільне господарство, відносини в них були дуже дружні, мали спільного сина [PERSON] , якого [PERSON] дуже любив. Часто разом відпочивали та приходили в гості. Їй відомо, що [PERSON] був одружений, має доньку від шлюбу, з якою був в хороших відносинах, завжди їй допомагав. Чи спілкувався [PERSON] з своєю дружиною і які в них були відносини вона не знає. Коли [PERSON] переніс інсульт і знаходився в лікарні, його доглядала [PERSON] , після того як [PERSON] одужав, всі разом виїжджали на відпочинок. Наскільки їй відомо, його хвороба не була тяжкою, був повноцінною дієздатною людиною, опіки чи сторонньої допомоги не потребував. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що знайома з [PERSON] та [PERSON] дуже давно, відносини дуже хороші, є хрещеною мамою їхньої доньки, [PERSON] . Часто бувала і буває в цій сім`ї, приїжджала до них на дні народження, [PERSON] з сім`єю часто приїжджав до неї. Відносини між ними в сім`ї були дуже добрі, розмов про розірвання шлюбу ніколи не чула. Знає, що в [PERSON] є син, яким [PERSON] дуже опікувався і допомагав йому. Але навіть після народження сина, коли вона приїжджала до [PERSON] і [PERSON] в гості, вони проживали разом. В січні 2009 року [PERSON] перебував в лікарні, але, наскільки вона знає, це не була важка хвороба, опіки, сторонньої допомоги чи матеріального забезпечення не потребував, так як сам працював. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] повідомив, що знайомий з [PERSON] близько 33 років, також знайомий з [PERSON] , та [PERSON] відносини дружні, є хрещеним батьком відповідачки [PERSON] . З позивачкою [PERSON] не знайомий. До моменту смерті [PERSON] декілька разів на рік приїжджав до [PERSON] в гості, бачився з ним в нього вдома, де він проживав з [PERSON] і донькою [PERSON] , інколи зустрічались на вулиці. Знав сім`ю [PERSON] як дружню, відносини між ними були хороші, розмов про наміри [PERSON] розірвати шлюб ніколи не чув. Знає, що в [PERSON] був син, він сам йому про це розказав. За місцем проживання [PERSON] ніколи не був, відносини [PERSON] з [PERSON] , на його думку, були не дуже шанобливі. Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідачки [PERSON] - [PERSON] , відповідачки [PERSON] , її представника [PERSON]. та свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2007 року до дня смерті останнього 13.04.2018 року, [PERSON] посилалася на те, що встановлення такого факту необхідно для вирішення її спадкових прав після смерті [PERSON] . Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. При розгляді справи суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 14.04.2018 року, (а.с.8). Позивачка зазначає, що з 2007 року і по день смерті [PERSON] проживала з ним однією сім`єю у будинку, який належить їй на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] , від спільного життя в них народився син [PERSON] . Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У відповідності до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 Сімейного кодексу України. За змістом частин першої, другої статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Судом встановлено, що 19 липня 1986 року виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 19.07.1986 року (а.с.101). В матеріалах справи відсутня інформація про розірвання вказаного шлюбу. Вказане свідчить про те, що вимога позивачки про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] у період з квітня 2007 року по квітень 2018 року суперечитиме вимогам статті 25 Сімейного кодексу України, яка визначає, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі і мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 17.06.2009 року серія [NUMBER] (а.с.9), [INFO] народився [PERSON] , в графі батько якого записано « [PERSON] », а мати - « [PERSON] », факт батьківства не оскаржувався, однак суд не може розцінювати наявність спільної дитини як чинник, що безумовно свідчить про проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, оскільки поняття сім`ї включає в себе не лише наявність інтимних стосунків, а й інші відносини, які визначають поняття «чоловіка та дружини». В ході розгляду судом справи таких відносин не встановлено. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновками експертів, показаннями свідків. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю судом до уваги повинні братись показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя, ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. При цьому позивачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт постійного спільного проживання з [PERSON] як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї. Разом з цим, суд не може грунтувати свої висновки про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу на показаннях свідків, оскільки такі не є достатніми доказами про наявність в них усталених відносин притаманних сім`ї в розумінні статті 3 Сімейного кодексу України. Крім того, згідно копії довідки № 497/вих виданої Рудненською селищною радою 18.06.2018 року, яка знаходиться в матеріалах копії спадкової справи після смерті [PERSON] наданої Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою вбачається, що [PERSON] до дня смерті, [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.94 зворот). Доказів фактичного проживання [PERSON] разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] суду не надано. Щодо вимоги про зміну черговості спадкування за законом позивачка покликається на перебування [PERSON] в безпорадному стані у зв`язку з перенесеними двічі інсультами та здійснення нею опіки та догляду, а також матеріального забезпечення [PERSON] протягом тривалого часу. Статтею 1258 ЦК України визначено черговість спадкування за законом, згідно з якою спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. З матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом звернулись донька померлого [PERSON] , дружина померлого [PERSON] та [PERSON] в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина, [PERSON] Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Отже, безпорадність особи пов`язана саме зі станом її здоров`я. Відповідно доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Всупереч зазначеному позивачкою не надано суду жодного доказу, який би підтверджував тривалу хворобу, безпорадний стан хворого, потребу сторонньої допомоги і догляду чи понесених нею витрат на матеріальне забезпечення спадкодавця, тим більше протягом тривалого часу. Крім того, суд бере до уваги показання свідків як зі сторони позивачки, так і зі сторони відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідачки, допитаної як свідок, які вказали, що безпосередньо в період перед смертю [PERSON] він не потребував ні опіки, ні сторонньої допомоги, самостійно займався бізнесом та керував транспортним засобом, що спростовують доводи позивачки про перебування [PERSON] у безпорадному стані. Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачкою [PERSON] не доведено факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] та наявності необхідних юридичних фактів у їх сукупності для зміни черговості спадкування та надання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. За таких обставин в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Четверта Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміни черговості спадкування за законом відмовити повністю.

Outcome: dismissed