Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] про розірвання договору та відновлення становища, яке існувало до порушення. В підтвердження позову позивач посилається на те, що її батько - [PERSON] та [PERSON] уклали два договори купівлі-продажу часток квартири [ADDRESS], а саме: 1) договір купівлі-продажу 110 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 08.12.2012 року та 2) договір купівлі-продажу 210 часток квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 26.12.2012 року. Продаж здійснювався на підставі погодженої сторонами ціни, а саме: в першому договорі за 14000 грн. та за 22265 грн. - в другому. Вищевказані договори були посвідчені приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області - [PERSON] та зареєстровано в реєстрі від 08.12.2012 року за № 278 та 26.12.2013 року за № 383. 12 частка квартири належала батьку позивача - [PERSON] на підставі дубліката свідоцтва про право власності від 12.01.1996 року, який було видано комісією по приватизації державного житлового фонду Харківської області, що підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно. [PERSON] помер [INFO] про що 05.03.2013 року складено відповідний актовий запис № 63 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. 19.04.2013 року позивач [PERSON] звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі - номер витягу 33823722 від 19.04.2013 року, номер у спадковому реєстрі 54408919, номер у нотаріуса 1682013. Позовна заява пред'явлена позивачем у якості правонаступника, оскільки позивач є спадкоємицею померлого першої черги. Позивачем подається дана позовна заява у зв'язку з тим, що умови вказаних договорів, які передбачені п. 4, щодо оплати за купівлю-продаж 310 частин будинку, не були виконані відповідачем в повному обсязі та позивача батько не отримував в повному обсязі 36265 грн., які повинні були бути сплачені в рахунок відчуженої нерухомості. В договорі відсутні відомості про те, що сторони узгодили проект договору-купівлі продажу, а також про те, що відбувся акт прийому-передачі грошових коштів від однієї сторони (покупця) до іншої сторони (продавця). Окрім цього, до смерті батько повідомив лише про часткове виконання грошового зобов'язання відповідача перед ним, оскільки частину коштів відповідач зобов'язується передати після спливу певного часу. На даний час відповідач тримає у себе оригінали правовстановлюючих документів, що в додаток до вищевикладеного позбавляє позивача права належним чином отримати свідоцтво про право на спадщину. Даний факт підтверджується в тому числі відповіддю нотаріуса. Пунктом 11 та 12 вищевказаного договору було зазначено про те, що невиконання сторонами своїх зобов'язань за договором тягне наслідки передбачені чинним законодавством, розірвання і тлумачення договору у разі відсутності згоди сторін здійснюється судом. Відповідач по даній справі, цілком свідомо та вільно укладала договір купівлі-продажу частки квартири, однак не сплатила ціну договору продавцю, що було істотною умовою. У зв'язку з неповним виконанням свого зобов'язання відповідач є такою, що порушила зобов'язання, що тягне за собою можливість розірвання договору та приведення сторін у стан, що існував до порушення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що умови договору не були виконані відповідачем, гроші не були виплачені. До смерті померлий зазначав, що частково виконаний договір. Кошти [PERSON] не отримував і в договорі не вказано, що гроші продавець отримав. Донька спілкувалася з батьком весь час, надавала йому допомогу. Позивачка прийняла спадщину після смерті батька. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі, пояснивши що вони з чоловіком [PERSON] сплатили [PERSON] всю суму згідно договору. Гроші [PERSON] передавав її чоловік, розписку про отримання грошів [PERSON] не видавав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що у них була домовленість з [PERSON] про те, що вони будуть користуватися всіма кімнатами, а він однією своєю улюбленою кімнатою. Всі гроші вони віддали [PERSON], боргу перед ним у них немає. Гроші вони брали у борг у друзів, щоб віддати [PERSON] Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог. Умови договору відповідачі виконала, сплативши гроші у повному обсязі, що підтверджується п. 4 вищевказаних договорів купівлі-продажу та поясненнями нотаріуса [PERSON] Третя особа приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, неодноразово викликалася в судове засідання для дачі пояснень, в адресованих суду заявах просила справу розглядати за її відсутності, що суд вважає можливим. Суд, вислухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали даної справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що батько позивача - [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали два договори купівлі-продажу часток квартири [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу 110 частки квартири [ADDRESS] від 08.12.2012 року, засвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області - [PERSON] за реєстровим 278. Договір купівлі-продажу 210 часток квартири [ADDRESS] від 26.12.2012 року, засвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області - [PERSON] за реєстровим 383. Продаж здійснювався на підставі погодженої сторонами ціни, а саме: в першому договорі за 14000 грн. та за 22265 грн. - в другому. 310 проданих [PERSON] часток вищезазначеної квартири належала йому на підставі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 травня 2008 року комісією по приватизації державного житлового фонду Харківської дистанції цивільних споруд Південної залізниці на підставі розпорядження органу приватизації від 12 січня 1996 року за № 1306, зареєстрованого у Дергачівському комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвенрос», витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18875286, виданий 20.05.2008 року Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» реєстраційний номер 1839364, номер запису 664, в книзі № 40 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 07 червня 2008 року за реєстровим № 1-1918, зареєстрованого у Дергачівському комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвенрос» 09 липня 2008 року за номером 664, записано в реєстрову книгу за № 40. [PERSON] помер [INFO], про що 05.03.2013 року складено відповідний актовий запис № 63 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. 19.04.2013 року позивач [PERSON] звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі - номер витягу 33823722 від 19.04.2013 року, номер у спадковому реєстрі 54408919, номер у нотаріуса 1682013. Позовна заява пред'явлена позивачем у якості правонаступника, оскільки позивач є спадкоємицею померлого першої черги. Прийняття спадщини передбачене ст. 1268 ЦК України, а саме для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємиць його прийняв. В передбачений ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Позивачем було подано вищевказану заяву до державної нотаріальної контори Дергачівського району та, як наслідок, прийнято всі права та обов'язки матеріального характеру, які мав її батько до смерті. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав та інтересів судом передбачений ст. 16 ЦК України і способами такого захисту є: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інше. У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За умовами вказаних вище договорів, які передбачені п. 4, зазначено про вартість майна, про домовленість сторін про те, що передача грошей покупцем і отримання їх продавцем здійснюватиметься після узгодження проекту договору купівлі-продажу. Підписання договору учасниками правочину підтверджуватиме відсутність у продавця будь-яких претензій майнового характеру до покупця, які б стосувалися питань оплати об'єкту купівлі-продажу, та буде підставою для нотаріального посвідчення цього договору купівлі-продажу. Із наданої суду нотаріусом копії нотаріальної справи за договорами від 08.12.2012 року та від 26.12.2012 року не вбачається яким чином і як сторони узгоджували проекти договорів купівлі-продажу, відсутнє чітке посилання на отримання продавцем грошової суми за продане майно, що викликає у суду сумніви справжності намірів сторін на укладання договорів купівлі-продажу. (а.с. 57-107). В наданих суду письмових поясненнях нотаріус [PERSON] показала, що проти заявленого позову заперечує, так як з п. 4 договорів вбачається, що [PERSON] гроші отримав, а перед підписанням договорів на її запитання чи отримав він гроші від покупця, ствердно відповів, що отримав. (а.с. 43). Суд не може прийняти зазначений доказ, так як в судовому засідання нотаріус не допитувалася. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України та допустимими ст. 59 ЦПК України. Клопотань про допит сторін та третьої особи, як свідків, суду не надходило. Пунктами 11, 12 та 13 вищевказаних договорів було зазначено про те, що невиконання сторонами своїх зобов'язань за договором тягне наслідки передбачені чинним законодавством, розірвання і тлумачення договору у разі відсутності згоди сторін здійснюється судом. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що сім'ю [PERSON] знає на протязі 30 років. Будинок видавався їм за місцем роботи на підстанції. Вони половинщики будинку. [PERSON] сильно зловживав спиртними напоями, все пропив, що міг. Будинок горів чотири рази з вини померлого і в останній пожежі [PERSON] загинув. Коли у померлого з'являлися гроші, він починав дуже сильно пити. [PERSON] говорив, що продав ванну та туалет і що [PERSON] йому дав 8000 грн. Хоронила [PERSON] його колишня дружина. Грошей у домі на момент смерті [PERSON] виявилося лише 400 грн. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її колишній чоловік, який дуже зловживав спиртними напоями. Після смерті [PERSON] їй стало відомо про продаж частини будинку. [PERSON] ніде не працював і тому вона не вірить, що він міг сплатити [PERSON] 20000 грн. або 50000 грн. [PERSON] говорив, що договори він має. Після смерті [PERSON] знайшли 80 грн. та 400 грн. які лежали в його паспорті. Ніяких значних сум не було виявлено. З чоловіком вона розлучилася в 1991 році, але спілкувалися до останнього з чоловіком, ворогами не були. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він знає [PERSON] з 2011 чи 2010 року. В кінці 2012 року [PERSON] попросив йому зайняти гроші в сумі 5000 грн., т.я. йому були потрібні гроші для придбання кімнати. Знає, що вартість була в межах 20000 грн. Про подробиці договору йому не відомо, а також не відомо в кого він її придбав. Офіційно [PERSON] ніде не працював. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що в 2012 році [PERSON] попросив у нього 5000 грн. і обіцяв повернути на протязі місяця, говорив, що буде купувати частину квартири і йому недостатньо грошів. Він зайняв йому гроші, це було перед Новим роком. Суд критично розцінює покази свідків [PERSON] (матері позивачки), так як остання практично зацікавлена в розгляді справи, а [PERSON] та [PERSON] є друзями відповідача [PERSON] і ніяких доказів на підтвердження видання грошей у борг вони суду не надали. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення. Зобов'язання виникають на підставах, що визначені ст. 11 ЦК України. Згідно ст. 11 ЦК України та ст. 509 ЦК України - зобов'язання виникають зокрема на підставі договорів. Договори у свою чергу припиняються зокрема шляхом їх розірвання у порядку ст.ст. 651, 653 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України - договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 610 ЦК України - зобов'язання вважається порушенням у разі його невиконання або неналежного виконання. Неналежним виконанням згідно ст. 612 ЦК України вважається прострочення боржника. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором; ч. 2. боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення; ч. 3. якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. У зв'язку з неповним виконанням свого зобов'язання відповідач є таким, що порушив зобов'язання, що тягне за собою можливість розірвання договору та приведення сторін у стан, що існував до порушення.

Outcome: approved