Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій зазначає, що в 2009 році вона познайомилась з [PERSON],[INFO] Між ними склалися доволі тісні стосунки та з початку 2010 року вони створили сімю та стали мешкати спільно за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Панфьорова,буд. 64, однак свої стосунки вони не оформляли офіційно, оскільки вважали, що зроблять це після того, як заощадять грошові кошти. В квітні 2011 році заявниця дізналася, що завагітніла. Вони з [PERSON] були дуже раді та чекали народження їх дитини, планували одружитися та жити однією сімєю. Однак так сталось, що в їх сімї виник конфлікт, у звязку з чим вони припинили спільне проживання. ЇЇ цивільний чоловік помер до народження їх сина, а саме 05.11.2011 року, тому коли народився їх син 06.01.2012 року вона зареєструвала дитину в органах ДРАЦС у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Син заявниці був зареєстрований як [PERSON] та було видано відповідне свідоцтво про народження дитини, актовий запис № 63 від 17.01.2012 року. Заявниця самостійно стала виховувати дитину та нести всі витрати на його утримання. Встановлення факту батьківства необхідно їй для внесення змін у свідоцтво про народження їх дитини. Заявниця вважає, що буде вірним, щоб їх син носив прізвище свого рідного батька та мати можливість отримувати державну допомогу по втраті годувальника на дитину. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON]І, в судове засідання не зявилась, про день, місце та час його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомила, пояснень або заперечень не надала. Представники заінтересованих осіб: органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації, Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЗМУЮ, у судове засідання не з'явились, надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, в яких зазначили, що не заперечують проти задоволення заяви та просили прийняти рішення на розсуд суду, Допитані в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якості свідків, підтвердили обставини викладені в заяві, та пояснили, що [PERSON] за життя казав, що то його дитина визнавав своє батьківство щодо дитини [PERSON] Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 06.01.2012 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 190508 від 17.01.2012 р., виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 63 (а.с.7). Згідно з вказаного свідоцтва мати дитини [PERSON] «Жечева Тетяна Михайлівна», батько «Жечев Дмитро Володимирович». Відомості про батька внесені зі слів матері, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.8). В судовому засіданні заявниця пояснила, що біологічним батьком дитини [PERSON] є [PERSON], [INFO], з яким вона перебувала в цивільному шлюбі на момент вагітності та з яким вони мешкали за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Панфьорова буд. 64. Зазначене підтверджується довідкою про склад сімї (а.с.25) виданої головою квартального комітету № 99 Шевченківського району м. Запоріжжя 12.07.2011 року та з якої вбачається, що заявниця зареєстрована за адресою: [INFO], але проживає за адресою: [INFO]; довідка видана для пологового будинку № 3. 05.11.2011 року [PERSON] помер, не встигши оформити своє батьківство відносно дитини. \~Факт проживання однією сімєю та батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] підтверджуються поясненнями свідків допитаних у судовому засіданні. Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 СК України. Відповідно до ч 3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матірю. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матірю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Як вбачається із роз'яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. Враховуючи вищевикладене, надані суду документи, беручи до уваги, що заявлені вимоги є законними, не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 256, 259, 294 ЦПК України, суд

Outcome: approved