Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Раковецької сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивувала тим, що її дошлюбне прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] . При реєстрації шлюбу 25.02.1978 з [PERSON] їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». З часу одруження позивачка стала проживати в житловому будинку по [ADDRESS] , який належав колишньому колгоспному двору і зареєстрований в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації. Станом на 15.04.1991 (час, до якого існували колишні колгоспні двори) членами двору були батьки чоловіка [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , позивачка [PERSON] , її чоловік [PERSON] , [INFO] , та їх діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 1983 року народження. Остання 12.08.2004 зареєструвала шлюб з [PERSON] , при реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] належав в цілому колгоспному двору, де головою двору був [PERSON] . Даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці розміром 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями. Ринкова вартість вищезгаданого житлового будинку та господарських будівель на даний час становить 244739 грн. Мама чоловіка позивачки [PERSON] померла [INFO] , не залишивши заповіту на належне її майно. Батько чоловіка позивачки [PERSON] помер [INFO] , залишивши заповіт, яким належне йому майно заповів позивачці. Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину. Нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори 07.10.2008 їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку/пай/ розміром 31,74 в умовних кадастрових гектарах на території Раковецької сільської ради без визначення меж. Чоловік позивачки [PERSON] за життя на випадок смерті склав заповіт, яким заповів позивачці належне йому майно. [PERSON] помер [INFO] . Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка, успадкувавши земельну ділянку розміром 0,3828 га на території Раковецької сільської ради. Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] не має можливості, так як спадковий житловий будинок належав на праві особистої власності в цілому колишньому колгоспному двору, в якому частки членів двору не визначались і не виділялись. Відмова нотаріуса стала підставою для визнання за позивачкою права власності на спадковий житловий будинок в судовому порядку. В підготовчому засіданні представник позивачки - адвокат Буждиган О.В. підтримав позов з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити. Позивачка в підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, її інтереси в суді буде представляти адвокат Буждиган О.В. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позов визнають. Представник Раковецької сільської ради в підготовче засідання не з`явився. Раковецька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, позов визнає. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, за клопотанням представника позивачки судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності позивачки та відповідачів. Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачі позов визнають, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. З копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 18 березня 1990 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13 грудня 1989 р., слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Довідкою про об`єкт нерухомого майна № 98, виданою 06.12.2018 ФОП « [PERSON] », стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] згідно свідоцтва на право власності, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради № 247 від 13.12.1989. Вулиця [ADDRESS] не перейменовувалася та не змінювалася, що підтверджується довідкою № 6, виданою 02.01.2019 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради. Станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , внука [PERSON] , [INFO] ; двір колгоспний, що стверджується випискою з погосподарської книги № 7 Раковецької сільської ради за 1991-1995 роки, виданою 02.01.2019 за № 9, та довідкою № 1079, виданою 18.12.2018 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради. [PERSON] померла [INFO] , запис за № 7 від 16 лютого 1996 р. в книзі реєстрації актів про смерть, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 лютого1996 року Раковецькою сільською радою. Про те, що [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із одруженням 12 серпня 2004 р. змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 12 серпня 2004 р. Раковецькою сільською радою. За заповітом, посвідченим 15 лютого 2005 р. виконавчим комітетом Раковецької сільської ради, зареєстрованим в книзі для запису нотаріальних дій під № 3, [PERSON] , житель с [ADDRESS] , на випадок своєї смерті належний йому земельний та майновий паї, грошові заощадження по відповідних ощадних книжках з усіма видами компенсаційних та індексаційних виплат з чого б вони не складалися і де б вони не знаходилися, що буде належати йому на день смерті і на що він згідно закону матиме право заповів [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] у віці 80 років в с. Семенівка Городенківського району, актовий запис за № 11 від 18 квітня 2005 р. в Книзі реєстрації смертей, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 квітня 2005 року виконкомом Раковецької сільської ради. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Випискою з погосподарської книги № 7 Раковецької сільської ради за 2001-2005 роки, виданою 02.01.2019 за № 9, стверджується, що [PERSON] , [INFO] , на час смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] ; разом з ним були зареєстровані та проживали: син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , внука [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , правнука [PERSON] , [INFO] [PERSON] помер [INFO] , актовий запис за № 7 від 04 квітня 2011 р. в Книзі реєстрації смертей, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 квітня 2011 року Раковецькою сільською радою. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 1046/2008, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 18 квітня 2019 р., встановлено, що [PERSON] , [INFO] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Їй 07 жовтня 2008 р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 2305, на майновий пай в колективному сільськогосподарському підприємстві в спілці селян «Червона калина» в с. Раковець Городенківського району, що належав померлому на підставі свідоцтва серії [NUMBER] . 06.12.2016 та 26.06.2018 в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 1052 та за № 743, на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у спілці селян «Червона калина» в с. Раковець Городенківського району розмірами 31,74 та 31,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належали померлому на підставі сертифікатів на право на земельні частки (пай) серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] , - судом не встановлено. До складу спадщини [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К .С. № 3967/02-31 від 22 грудня 2018 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 р., належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 06.12.2018, встановлено, що житловий будинок збудований в 1989 р., господарські будівлі та споруди - в 1946, 1966, 1980, 1990 роках. Їх ринкова вартість станом на 11.12.2018 становить 244 739 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № [NUMBER] , складеного ФОП « [PERSON] ». За даним господарством числиться земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що підтверджується довідкою № 5, вданою 02.01.2019 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] , права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved