Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх доньок, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення повноліття дітьми. Свої вимоги\~мотивувала тим,\~що 13 серпня 2005 року уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 141. У шлюбі з відповідачем у них народились дві доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний момент, між нею та відповідачем стосунки погіршились, спільне господарство не ведуть, відповідач вживає спиртні напої. Через це нею подано до суду позов про розірвання шлюбу із відповідачем. Діти проживають з нею за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання створені нею для дітей є комфортними та прийнятними для них. Вона піклується про донечок, старається забезпечити їх усім необхідним і дбає про їхній всебічний розвиток. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він є особою працездатного віку, має постійний дохід у вигляді заробітної плати, так як працює в Управлінні транспорту НГВУ «Долинанафтогаз», а тому вважає, що він може сплачувати розмір аліментів на рівні 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу). Наскільки їй відомо, розмір його заробітної плати становить близько 15 тисяч грн, а тому частка від заробітної плати, які вона просить визначити, в повній мірі забезпечить потреби дітей та не обмежить право відповідача на гарантований розмір заробітної плати, а також в повній мірі забезпечить потреби відповідача. Позивачка [PERSON] в судове\~\~засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Кобиленець Т.В. в судове\~\~засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду заяву, згідно з якою просить справу проводити у їхній відсутності, позовні вимоги своєї довірительки підтримала, просила позов задовольнити.\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, суд ухвалює заочне рішення, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13.08.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.11). За час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє дітей, [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.02.2006), та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.03.2010). Діти проживають з позивачкою за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом №10649 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26 липня 2021 року (а.с.16). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, діти сторін по справі проживають разом з матір`ю, позивачкою по справі та перебувають на її утриманні. Позивачка у відповідності до ч.3\~ст.181 СК України\~скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю. Таким чином,\~\~суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов`язком батьків, а відповідач [PERSON] добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до часкового задоволення. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] ,\~\~матеріальне\~\~становище\~\~відповідача [PERSON] , відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень\~статті 182 СК України\~щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання»,\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», з врахуванням того, що на утриманні позивачки знаходиться двоє дітей, з відповідача\~\~слід стягувати аліменти в розмірі\~\~ 1/3 частини всіх видів заробітку\~\~(доходу) відповідача\~\~щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги\~ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 908,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial