Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2011, від якого мають спільних доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, вони з відповідачем проживають окремо, позивач разом з дітьми проживають у її батька, який допомагає їй з утриманням дітей. Оскільки відповідач допомогу на утримання дітей надає нерегулярно, позивач змушена звертатись до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також просила присудити після досягнення старшою донькою повноліття, та у разі відсутності спору між батьками про визначення частки, аліменти на утримання молодшої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Шевчука О.П. від 21.06.2017 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Зазначила, що інколи позивач купує для дітей продукти харчування, однак такої допомоги з боку відповідача недостатньо для утримання неповнолітніх дітей. Крім того, пояснила, що на даний час вона з дітьми проживає разом із своїм батьком, який допомагає з утриманням дітей. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що кошти які надаються на утримання дітей позивачка віддає своєму батькові. Крім того, він бажає, щоб позивач надавала йому звіт про витрату коштів на дітей, оскільки він впевнений, що вона ними буде розпоряджатись на власний розсуд. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2011. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3, 4, 5). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] обґрунтовує його тим, що відповідач не надає необхідних коштів на утримання їхніх неповнолітніх дітей, інколи купує звичні для щоденного вжитку продукти харчування, утримувати спільних дітей позивачу допомагає її батько. Крім того, як встановлено судом і не заперечувалося сторонами, неповнолітні діти сторін проживають разом із матір'ю та її батьком. Законодавцем положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом Позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання обох неповнолітніх доньок аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Також, позивач просить суд після досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON], у разі відсутності спору між батьками про визначення частки аліментів, стягнути з відповідача аліменти на утримання молодшої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, частинами 2, 3 ст.183 СК України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про вирішення питання щодо стягнення аліментів на утримання молодшої доньки, після досягнення старшою повноліття, суперечить вимогам ст.183 СК України, не може бути задоволеною судом та є такою, що заявлена передчасно. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в частковому відношенні, а саме в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.06.2017 р. до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача згідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України судових витрат на користь держави у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial