Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина - житловий будинок в с.Чаква Володимирецького району. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за законом, однак спадкові права оформити не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату йому відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала пояснення в межах позову. Відповідач [PERSON] визнав позов, пояснив, що він не приймав спадщину після смерті своїх батьків, не здійснював догляду за ними. В той же час тітка [PERSON] доглядала батьків до часу їх смерті, проживала разом з ними однією сім'єю, здійснила поховання батька та матері, томі відповідач, будучи єдиним спадкоємцем першої черги не заперечує, щоби право на спадщину було визнано за його тіткою [PERSON] Клопотав про розгляд справи у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] померла сестра позивача [PERSON], а [INFO] помер її чоловік [PERSON], що підтверджується довідками про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю. Судом встановлено, що за життя [PERSON] фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими спорудами [ADDRESS], що підтверджується довідкою Антонівської сільської ради - витягом з погосподарської області №296 від 17.02.2016 року, довідкою про належність до будинку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за вказаною адресою №56 від 17.02.2016 року, хоча право власності на цей будинок і не було зареєстроване. В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України. З цих підстав позивачу [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності та у оформленні спадщини, що підтверджується довідкою Володимирецької державної нотаріальної контори. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON], [PERSON] здійснюється за законом, оскільки заповіт покійними не складався. У відповідності до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, як це передбачено ст.1261 ЦК України. Згідно зі ст..1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, відповідач по справі [PERSON] є спадкоємцем першої черги, а позивач [PERSON] - спадкоємцем четвертої черги, оскільки вона проживала разом з сестрою та її чоловіком однією сім'єю. Так, в своїх поясненнях [PERSON] вказала, що вона виросла разом з [PERSON], вони були дуже близькими, завжди підтримували одна одну. Після заміжжя вони побудували будинки поруч і проживали у добрих стосунках. Після того, як син [PERSON] після служби в армії залишив батьків, [PERSON] перейшла жити до них, оскільки і [PERSON], і її чоловік хворіли, потребували догляду. Тому вони жили разом, однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, допомагали один одному. Крім пояснень позивача, дана обставина підтверджується також письмовими свідченнями [PERSON], [PERSON] Як вбачається зі ст.3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, суд вважає доведеним ту обставину, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] та [PERSON] 4-ої черги за законом, яка прийняла спадщину в порядку, встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцями на час їх смерті. В той же час інший спадкоємець - син померлих [PERSON] спадщину після смерті батьків не приймав, що підтверджується його особистими поясненнями. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], у встановленому порядку прийняла спадщину, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями, у зв'язку з чим її позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved