Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду заяві вказує, що з відповідачем по справі уклали шлюб 24.12.2015 року, зареєструвавши його у Торчинській селищній раді Луцького району Волинської області за актовим записом № 38. Від спільного подружнього життя дітей не має. Сім'я розпалась через відсутність взаєморозуміння, довіри, спільних інтересів та поглядів на життя, а також через зловживання відповідачем алкогольними напоями та вчинення насильства у сім'ї. Подружніх стосунків не підтримують, підстав для збереження шлюбу немає. Тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 106118 від 24.12.2015 року, Торчинською селищною радою Ківерцівського району Волинської області за актовим записом № 38 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Згідно ч. 3 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 110 СК України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до довідки КЗ «Ківерцівське РТМО» № 41 від 08.04.2016 року, [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в родильно-гінекологічному відділені з діагнозом І Вагітність 30 тижнів, загроза передчасних пологів. ОСА. Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 12016030100000299 від 30.03.2016 року, 25.03.2015 року близько 10 год. [PERSON], [INFO], житель [INFO], перебуваючи в будинку № 22, кв. 1 по вул. Богдана Хмельницького в м. Ківерці, із застосуванням фізичного насильства, задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом із заявницею. Правова кваліфікація правопорушення - ч. 1 ст. 153 КК України. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що сім'я розпалась через зловживання відповідачем алкогольними напоями, вчинення насильства у сім'ї, які містять ознаки кримінального правопорушення, відсутність взаєморозуміння, довіри, спільних інтересів та поглядів на життя, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Таким чином, з відповідача [PERSON] в користь держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved