Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

\~\~ [PERSON] звернулась у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 10 жовтня 2014 року вони з відповідачем уклали шлюб. Спільне життя з відповідачем у неї не склалось з причин відсутності взаєморозуміння, у звязку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини з квітня 2015 року, не ведуть спільного господарства. Вона вважає, що шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення та збереження родини неможливе та це буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання зявилася позов підтримала та просила його задовольнити. Просила відновити їй дошлюбне прізвище «Звіробоєва». Відповідач в судове засідання зявився, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Проте проти розірвання шлюбу через органи ДРАЦС відмовився. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Сторонам відомі наслідки визнання позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України суд в праві за наявності для того законних підстав ухвалити рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб сторін був зареєстрований 10 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Камянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №98, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. При цьому, судом також встановлено, що між сторонами припиненні подружні відносини, вони не ведуть спільного господарства. За весь цей час сторони не досягли примирення. Позивач категорично заперечує проти примирення. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд враховує, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, у звязку з чим сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, за весь цей час сторони не досягли примирення, а тому шлюбні відносини між сторонами носять формальний характер. Примирення між подружжям не можливе та це буде суперечити інтересам та волі позивача. Позивач бажання для примирення та збереження сімї не проявила та більш того категорично наполягала на його розірванні, зазначаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. З урахуванням того, що шлюб являється добровільним союзом чоловіка та жінки, а позивач бажає його розірвати і це являється її дійсною волею, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved