Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у них, 13.04.2008\~ року народився син [PERSON]. На даний час відповідач із сімєю не проживає, син проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 800,00 грн. щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і\~ досягнення сином повноліття та судові витрати.\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила їх задовольнити (а.с.23). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалась своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином - судовою повісткою, направленою за адресою його місця реєстрації, згідно адресної довідки та судовою повісткою у вигляді SMS-повідомлення (а.с.20, 26). Суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що у сторін, які перебували у зареєстрованому шлюбі 13.04.2008 року народився син [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON] (а.с.4-6). Згідно довідки, виданої виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області №323 від 03.06.2015 року син [PERSON], [INFO] проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с7). Відповідач не проживає з позивачем однією сімєю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.\~ Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязку утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. \~ \~ \~ \~ При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. Згідно ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 800,00 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, і\~ до досягнення сином повноліття. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку встановлений починаючи з 1 січня в розмірі 1 286,00 грн., починаючи з 1 грудня в розмірі 1\~445,00 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний надавати на утримання дитини щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. до досягнення дитиною повноліття і саме такий розмір аліментів відповідає вимогам закону і враховує найвищі інтереси дитини. Зважаючи на норми ст. 184 СК України та з урахуванням положень частини 2 ст. 182 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі. Разом з тим розмір твердої грошової суми аліментів не повинен бути менше розміру, встановленого ч.2 ст. 182 СК України. Тому, вимога позивача про встановлення мінімального розміру стягуваних аліментів, а саме не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до задоволення не підлягає. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позову. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвокатом в сумі 200,00 грн., що підтверджується відповідним фінансовим документом (а.с.8) та судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial