Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання її сина [PERSON], [INFO], недієздатним та встановлення над ним опіки, мотивуючи вимоги тим, що син являється інвалідом з дитинства (І група підгрупа «А» довічно з 2 липня 2018 року). Внаслідок психічної хвороби він не може розуміти значення своїх дій та керуватися ними, потребує постійного стороннього догляду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2018 року провадження у справі було відкрито. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2018 року по справі призначено судову-психіатричну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 01.11.2018 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов висновок судово-психіатричної експертизи та ухвалою суду від 01.11.2018 року провадження у справі поновлено. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовільнити та зазначила, що її син не може розуміти значення своїх дій та потребує постійного стороннього догляду. Він хворіє з дитинства. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримав. Заслухавши заявника, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], який народився [INFO] року. Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії [NUMBER], [PERSON] з 10 липня 2018 року встановлена інвалідність з дитинства, першої підгрупи «А» довічно, та [PERSON] потребує постійного стороннього догляду (а.с.9). Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 160-ц від 17.10.2018 року, [PERSON], [INFO], страждає на помірну розумову відсталість в ступені імбецильності, F 72 за МКХ-10 з дитинства. За своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними не може (а.с.30-31). Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це (ст. 40 ЦК України). Як вбачається з вищевказаного висновку експертизи № 160-ц від 17.10.2018 року, [PERSON] є таким, що не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує стороннього догляду. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною. Згідно ст. 62 ЦК України опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних стосунках з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливостей особи виконувати обов'язки опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. При призначенні опікуна, суд враховує подання опікунської ради Фастівської районної державної адміністрації Київської області №06.21/2486 від 10.08.2018 року, відповідного до якого [PERSON] може бути опікуном над сином [PERSON] в разі визнання його в судовому порядку недієздатним (а.с.4). Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Аналізуючи викладене, а також, враховуючи що [PERSON] бажає та має можливість бути опікунами над сином [PERSON], суд вважає, вимоги заявниці є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволення.

Outcome: approved