Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON], померлого 10.02.2011 року право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 2,71 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.05.2005 року, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області за № 2-2261, державний акт на право особистої власності на землю серії Р1 № 458729 від 19.09.2002 року, виданого [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право особистої власності на землю за № 10-14-65), мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на частку земельної ділянки на імя [PERSON] та відсутній витяг з Державного земельного кадастру на спадкову земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2005 року, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2261, [PERSON] належала 1/3 частина земельної ділянки площею 2,71 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради села Нова Покровка Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій 02 листопада 2002 року [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 458729. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 247564 від 11.02.2011 року, виданого [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 10.02.2011 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частина земельної ділянки площею 2,71 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради села Нова Покровка Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 458729, виданого [PERSON] сільською радою від 19 вересня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-14-65 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2005 року, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2261. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до заповіту від 25.02.2000 року посвідченого секретарем Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0238991, виданий на підставі рішення Ізмаїльської райдержадміністрації від 16.02.1996 року № 54/96 заповів [PERSON]. Статтею 1245 ЦК України передбачено, що частина спадщини не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. До неохопленою заповітом спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] відносить 1/3 частина земельної ділянки площею 2,71 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради села Нова Покровка Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 438059 від 19.12.1978 року, повторно виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 360553 від 10.09.1976 року, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Белінську». Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено судом позивач [PERSON] звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON], тому вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Відповідно до п. 3.1 розяснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 10 лютого 2011 року право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 2,71 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2005 року, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області за № 2-2261 та державного акту на право особистої власності на землю серії Р1 № 458729, виданого 19.09.2002 року [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право особистої власності на землю за № 10-14-65. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved