Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем по справі. Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 травня 2011 року шлюб було розірвано. За період шлюбу у позивача та відповідача народився син - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач вихованням сина не займається, матеріальної допомоги не надає, хоча може надавати, оскільки працює в м. Санкт-Петербург Російської Федерації, хоча й не офіційно. Відповідач отримує дохід за рахунок якого може підтримувати їх спільного сина матеріально. Позивачу самій важко утримувати дитину, оскільки вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років від другого шлюбу. Крім того, дитина сторін по справі має значні проблеми із здоров'ям, потребує постійного медичного догляду та лікування за клінічним діагнозом - бронхіальна астма. Тому позивач просить стягнути із [PERSON] на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1000 грн. та витрати, пов'язані з наданням правової допомоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву з проханням вирішити справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, засобами поштового зв'язку, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу слухати у його відсутність, оскільки з'явитись до суду він не може, оскільки зайнятий на роботі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, виходячи з наступного. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Дослідивши письмові докази у справі, а саме: копію рішення Іллінецького районного суду про розірвання шлюбу (а.с. 6), копію свідоцтва про народження [PERSON], батьком якого є відповідач (а.с. 5), консультативні висновки про стан здоров'я дитини та заключення спеціалістів, з яких видно, що дитина потребує постійної матеріальної допомоги на лікування (а.с. 8-18), довідку № 1635 від 02.07.2014 року, згідно якої дитина знаходиться на утриманні матері (а.с. 7), заяву відповідача про визнання позову (а.с. 26), суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] може та бажає підтримувати свою малолітню дитину матеріально на рівні що наведено позивачем, що і є підставою для стягнення з відповідача коштів на утримання дитини, в розмірі, що зазначено позивачем, тобто щомісячно по 1000 гривень. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти слід стягувати із 07 липня 2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved