Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що 18.03.1999 року у с. Верхівці Самбірського району Львівської області померла її мати [PERSON]. Після її смерті на майно, яке належало їй на праві власності відкрилась спадщина, а саме на земельну частку (пай) розміром 1,31 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на території с. Верхівці Верхівецької сільської ради, згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 008618 виданого на імя [PERSON] Мати позивачки заповіту не складала, тому спадкування її майна здійснюється за законом. [PERSON], будучи дочкою померлої і, відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), являється спадкоємцем її майна за законом першої черги, оскільки іншим спадкоємцем був чоловік померлої [PERSON], котрий помер 3 лютого 2015 року, та спадщину після смерті матері не прийняв. Позивачка [PERSON] звернулась до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державний нотаріус прийняв заяву, провів реєстрацію спадкової справи та розяснив, що сертифікат на середню земельну частку (пай) площею 1,31 га, що знаходиться на території с. Верхівці Самбірського району, який належав її матері [PERSON], не відповідає чинному законодавству, оскільки є старого зразка, а тому видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) неможливо. Враховуючи те, що право позивачки на спадкове майно після смерті [PERSON] не може бути оформлено у державній нотаріальній конторі, і тим самим не визнається державними органами, просить суд з врахуванням представлених документів задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги з обставин викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не зявився, представлено заяву про розгляд справи у відсутності представника та визнання позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-СГ № 121515 від 19.03.1999 року відомо, що [PERSON] померла 18.03.1999 року у віці 59 років в с.Верхівці, Самбірського району, Львівської області. ( а.с. 6 ). Із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 47234128 від 28.03.2017 року відомо про реєстрацію спадкової справи, де спадкодавцем являється [PERSON], [INFO], уродженка с. Верхівці Самбірського району, яка померла 18.03.1999 року.( а.с. 7). Як вбачається із повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори від 28.03.2017 року № 447/02-14, причиною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] є той факт, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) площею 1,31 га, що знаходиться на території с. Верхівці [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області, який належав її матері [PERSON], яка померла 18.03.1999 року, не відповідає чинному законодавству, оскільки є документом старого зразка. ( а.с. 5). Із копії довідки виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області від 27.03.2017 року № 778, відомо, що покійна [PERSON], яка померла 18.03.1999 року постійно до дня смерті проживала у [INFO]. Склад сімї на час її смерті складався із слідуючих осіб, а саме: чоловік [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO]. На даний час в будинку проживає дочка покійної [PERSON]. ( а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-СГ № 378146 від 03.02.2015 року відомо, що [PERSON] помер 03.02.2015 року у віці 81 років в с.Верхівці, Самбірського району, Львівської області. ( а.с. 9 ). Із копії сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 008618 від 01.12.1995 року виданого головою [PERSON] народних депутатів, відомо, що вказаний сертифікат видано [PERSON], яка мешкає у с. Верхівці, Самбірського району, Львівської області, в тому, що на підставі рішення сесії [PERSON] народних депутатів від 15.04.1994 року, їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,31 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території с. Верхівці [PERSON] сільської [PERSON] народних депутатів. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. ( а.с. 12). Згідно витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Верхівецькій сільській раді від 21.04.2017 року відомо, що власником сертифікату серія ЛВ № 008618 являється [PERSON]; місце проживання якої с.Верхівці Самбірського району Львівської області; розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 1,31; дата реєстрації сертифікату 01.12.1995 року №118; підстава для реєстрації рішення Верхівецької сільської ради від 15.04.1994 року. ( а.с. 13). Із копії свідоцтва про народження серія ІІ-ЯР № 290886 від 05.01.1959 року, копії свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-СГ № 417721 та копії паспорта серія КВ № 224017 від 19.08.1999 року відомо, що позивачка [PERSON] являється дочкою [PERSON]. ( а.с. 15-17). У відповідності до Постанови Кабінету міністрів України від 12.10.1995 року № 801 якою затверджено форми сертифіката на земельну частку (пай) і зразок книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) у сертифікаті повинно бути зазначено назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на земельну частку та її вартість. Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією. Оскільки оригінал документа - Сертифікат на право на земельну частку (пай) може бути видано лише громадянину, який має право на земельну ділянку, а особа, яка мала це право померла, то в даний час видати сертифікат іншій особі, навіть спадкоємцю на імя померлого, є неможливим. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що право власності на вище вказану земельну частку (пай), є правом майнового характеру, а отже не припинилось внаслідок смерті матері позивачки [PERSON] і входить до складу її спадщини. [PERSON], будучи спадкоємцем майна матері за законом, що прийняла спадщину, має право на набуття цього майна у власність.

Outcome: approved