Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В ході судового розгляду справи встановлено, що 01.03.2011 року виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, актовий запис №05 (а.с.10) Від спільного шлюбу у позивачки з відповідачем є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.7). На час розгляду справи дитина проживає з матірю, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради №1208 від 10.09.2015р. (а.с.11). Домовленості між батьками щодо утримання дітей досягнуто не було, в звязку з чим позивачка була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері, \~або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які повинні сплачуватися відповідачем на утримання дітей, суд враховує вік дітей, працездатний вік відповідача, наявність нього стабільного заробітку, відсутність інших утриманців, визнання відповідачем позову, у звязку з чим суд вважає, що розмір аліментів у вигляді 1/3 частини всіх доходів, але не менше але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище і буде належним для забезпечення достатнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дітей. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 01.11.2011 року позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.3\~ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved