Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.2) , і виклавши позов в останній редакції (а.с.117) після збільшення позовних вимог просила суд стягнути з відповідача пеню по аліментах в сумі 79627,83 грн станом на травень місяць 2014 року за весь період їх несвоєчасної аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.10.2009 року з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO], було стягнуто аліменти у розмірі по 1/4 усіх видів доходів відповідача щомісячно з 31.08.2009 року до повноліття дитини, тобто до 27.03.2027 року. Посилається на те, що відповідач утриманців не має, свідомо аліменти своєчасно і в повному об»ємі не сплачує, хоч і має дохід, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. (а.с.1-3,93-95). Просить суд задовольнити її вимоги. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON], пояснив , що [PERSON] не вистачає власних коштів на утримання дитини, а відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов»»зків . Згідно останньої довідки щодо заборгованості по сплаті аліментів , борг [PERSON] по виплаті аліментів станом на червень місяць 2014 року складає 8083, 96 грн. Крім цього, аліменти сплачуються відповідачем не своєчасно, а тому у відповідачки виникло право на отримання пені за прострочення платежів в розмірі 1%. Згідно останнього розрахунку розмір пені станом на травень 2014 року складає 79627,83 грн. Тому просив стягнути пеню та судові витрати по справі з відповідача на користь позивачки. Відповідач [PERSON] позов не визнав , суду пояснив, що не має заборгованості по сплаті аліментів перед позивачкою, а остання свідомо намагається стягнути з нього додаткові кошти. Про відсутність боргу свідчать дії державного виконавця, який постановою в листопаді 2013 року зняв арешт з належної йому квартири. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідка, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.10.2009 року з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO], було стягнуто аліменти у розмірі по 1/4 усіх видів доходів відповідача щомісячно з 31.08.2009 року до повноліття дитини, тобто до 27.03.2027 року (а.с.8). Виконавчий лист виданий позивачці Роздільнянським районним судом 17.12.2009р. (а.с.6), виконавчий лист знаходився на виконання в відділі ДВС Комінтернівського РУЮ Одеської області. 04.02.2013 року цей лист надійшов для примусового виконання до відділу ДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2013 року .(а.с.55) Виконавчий лист до теперішнього часу перебуває на виконанні у Відділі ДВС Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Під час слухання справи на вимогу сторін відділом ДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області неодноразово надавались довідки щодо заборгованості по сплаті аліментів (а.с.7, 22, 59, 76,92), які в подальшому скасовувались державним виконавцем, так як при розрахунку боргу державним виконавцем не були враховані всі проведені платежі щодо сплати аліментів [PERSON] згідно наданих ним квитанцій.(а.с.100,101) На вимогу суду з урахуванням всіх платежів 01.07.2014 року було надано уточнений розрахунок заборгованості з уточнення розрахункової помилки по аліментам [PERSON] (а.с.128) Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, наданих ДВС Роздільнянського РУЮ станом на 25.06.2014 року (а.с.128 ) заборгованість [PERSON] перед позивачкою по сплаті аліментів складає 8038,96 грн. Даний розрахунок на час розгляду справи у суді не оскаржений та не скасований. Наявність боргу по аліментах підтвердив в суді допитаний в якості свідка державний виконавець відділу ДВС Роздільнянського МРУЮ Крецький Я.Т., пояснивши, що у [PERSON] після звірки всіх платежів наявний борг по сплаті аліментів , вказаний в останньому розрахунку в розмірі 8038,96 грн. Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Виходячи зі змісту ст.196 СК України суд відповідно повинен встановити факт заборгованості за аліментами, наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, в її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Суд вважає, що в діях відповідача [PERSON] відсутня вина в тому, що в період з серпня 2009 року по січень 2010 року у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів позивачці, оскільки рішення суду про стягнення аліментів було ухвалено 01.10.2009р., позивачка лише в грудні 2009 року отримала виконавчий лист. Саме після цього на підставі виконавчого листа, а також відкритого виконавчого провадження відповідач був зобов'язаний сплачувати аліменти та погашати виниклу заборгованість. Тому за період з цей період пеня стягненню не підлягає за відсутності вини відповідача. Що стосується доводів позивачки про те, що в діях [PERSON] щодо виникнення заборгованості по аліментам за період з 01.10.2010р. по 25 червня 2014 року є вина та за цей період відповідач зобов'язаний сплатити пеню, то вказані доводи заслуговують на увагу та підлягають частковому задоволенню. Так, [PERSON] тривалий час офіційно ніде не працює, хоч є здоровим та працездатним. Матеріали справи не містять доказів того, що він є хворим або інвалідом, що він вживав заходів до працевлаштування, що він перебуває на обліку в Центрі зайнятості , як сособа, яка бажає працевлаштуватися. Тому поважних причин несплати аліментів на неповнолітню дитину суд не вбачає. Наданими суду документами достовірно встановлено наявність боргу по сплаті аліментів, із довідки державного виконавця встановлено, що часткова проплата аліментів також здійснювалась несвоєчасно, тоді як рішенням суду відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно. Заборгованість по аліментам [PERSON] згідно розрахунку державного виконавця станом на 26.05.2014р. складає 8083,96 грн.(а.с.116, Судом встановлено, що дійсно після виникнення заборгованості по аліментах на квартиру [PERSON] , яка розташована вст. Лиманське Роздільнянського району, БОС 161, кВ.41 було накладено арешт державним виконавцем, який після значної сплати боргу був зняти постановою державного виконавця від 26.11.2013 року. (а.с.32). Однак дані обставини не свідчать про відсутність у [PERSON] боргу по аліментах. На підставі розрахунку державного виконавця позивачем надано розрахунок пені по аліментах (а.с.120) станом на травень 2014 року, з правильністю та законністю розрахунку якого суд погоджується і приймає його до уваги при визначенні суми пені. Згідно вказаного розрахунку пеня за несвоєчасно сплту аліментів за період з 1 січня 2010 року по 31 травня 2014 року складає 79627,83 грн.(а.с.120-122) Пеня розрахована правильно по формулі: сума несплачених аліментів за місяць х 1% пені х кількість днів прострочення. Згідно ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд, приймаючи до уваги дану норму закону, виходячи з вимог добросовісності, розумності та справедливості, вважає за можливо стягнути з відповідача пеню в зменшеному розмірі, який не може значно перевищувати розмір самої заборгованості по аліментах - 8083,96 грн., і, враховуючи вимоги співмірності, встановити розмірі пені в сумі 10 000 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати присуджується позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial