Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обгрунтування позову зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.07.2013 року вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 2 в с. Красний Колядин Талалаївського району, в якому з моменту оформлення спадкових прав проживає разом із членами своєї сімї. З невідомих позивачу причин відповідач [PERSON] починаючи з 2011 року була прописана у даному будинку. З часу проживання позивача у належному їй будинку відповідач [PERSON] у даному будинку не проживає, і взагалі немає ніякого відношення до даного домоволодіння та до сімї позивача, і тому не може бути зареєстрована за даною адресою. Відповідач весь цей час проживає у с. Красний Колядин за іншою адресою без реєстрації. На вимогу позивача знятись з реєстраційного обліку з належного їй на праві власності будинку відповідач відмовляється в добровільному порядку. Тому оскільки відповідач у даному будинку не проживає, не оплачує комунальні послуги та не несе інші витрати по утриманню майна, не є членом сімї позивача, то вона вважається такою, що втратила право користування належним позивачу житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала і просила задовольнити. Поскільки відповідач не проживає в даному будинку з 2013 року, членом сімї не являється, витрат по утриманні будинку та сплаті комунальних послуг не несе, добровільно знятись з реєстрації не бажає, тому позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування належним їй житловим будинком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи згідно поштового повідомлення з виконанням вимог ч.4 ст. 74 ЦПК України не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Тому суд, за згодою позивача, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача, яка була повідомлена належним чином, і винести рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.07.2013 року [PERSON] є спадкоємицею майна, зазначеного в заповіті [PERSON] Спадщина, на яку видане дане свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Красний Колядин по вул. Шевченка, 2 загальною площею 60, 4кв.м., житловою площею - 33,7 кв.м. (а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.07.2013 року [PERSON] є власником обєкту нерухомого майна житлового будинку по вул. Шевченка, 2 с. Красний Колядин Талалаївського району (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 194025 [PERSON] помер 13 жовтня 2012 року (а.с.12). 07 травня 2013 року позивачем було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок № 2 по вул. Шевченка в с. Красний Колядин (а.с.15-19). Згідно довідки Красноколядинської сільської ради від 15.04.2015 року [PERSON] зареєстрована і проживає разом із членами своєї сімї чоловіком [PERSON] та дочко [PERSON] за адресою вул.. Шевченка, 2 с. Красний Колядин (а.с.7). згідно копії карточки прописки будинку № 2 по вул. Шевченка в с. Красний Колядин відповідач [PERSON] зареєстрована за даною адресою з 28.10.2004 року (а.с.21-23). Згідно довідки Красноколядинської сільської ради від 30.06.2015 року [PERSON] проживає в [INFO] вул. 30-річчя Перемоги без реєстрації (а.с.22). Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно із ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України (далі ЖК України), передбачено при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 4ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, відповідно до якої до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи, такою, що втратила право користування житлом, як спосіб усунення перешкод у користуванні власністю. Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] не відноситься до членів сімї позивача, у будинку не проживає з 2013 року без поважних причин, витрат на його утримання не несе, комунальні платежі не сплачує, тому суд приходить до висновку, що відповідач втратила до житла будь-який інтерес і вважає, що позовні вимоги [PERSON], як власника жила, права якої порушені реєстрацією в будинку відповідача [PERSON], законні і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи, та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до встановленого ст. 7 даного Закону порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду, в тому числі, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується. На основі викладеного,

Outcome: approved