Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На час смерті батька, фактично проживала з ним в спадковій квартирі, а тому вважає, що спадщину прийняла. Між тим, коли вона звернулась до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом постановою від 03.06.2019 року відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею пропущено строк на прийняття спадщини. Вважає таку відмову нотаріуса неправомірною тому, що спадщину прийняла шляхом вступу в управління спадковим майном - квартирою по [ADDRESS] , в якій проживає та утримує яку з часу смерті батька. Просить постанову нотаріуса скасувати та зобов`язати її видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Представник позивача до суду не з`явилась, подала заяву, в якій просила про розгляд справи за її відсутності. З покликанням на мотиви позову просила такий задовольнити (а.с. 54). Відповідач - приватний нотаріус Городоцького нотаріального округу Марців І.В. 11.12.2019 р. подала відзив на позовну заяву, у якому просила про розгляд справи без її участі, заперечень відносно позову не висловила, просила прийняти рішення згідно чинного законодавства (а.с. 53). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду письмові пояснення, і зокрема позовні вимоги підтримала, покликалась, про те, що спадщини після смерті батька не приймала, і не претендує на таку, спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка, яка проживала з батьком у спадковій квартирі, і продовжує проживати там по даний час (а.с. 55). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р.№7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97- ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов`язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 14.11.2002 р. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 15). Позивачка є донькою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 12, 14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно - на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , право власності на яку спадкодавцю належало на підставі Свідоцтва про право власності від 29.08.1996 року виданого виконкомом Львівської міської ради (а.с. 17). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.06.2019 року (а.с.19) позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що нею пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини (а.с. 19). Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладаються на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Відповідно до вимог глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5від 22.02.2012 р. нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальних дій, зокрема якщо 1. Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у ст.. 47 Закону України «Про нотаріат» або містять відомості передбачені ч.3 ст. 47 зазначеного закону. Аналогічні приписи містять ст.. 49 Закону України «Про нотаріат» , п.1 гл.8 Інструкції. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до гл.14 Порядку нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За положеннями ст.. 529 ЦК України, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відтак, з огляду на зазначену правову норму для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а саме вчинив певні передбачені законом дії, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини. За змістом розд. УІІ вказаного Кодексу прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчать про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Так, відповідно до діючої на часі смерті [PERSON] . Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства від 18 червня 1994 р. № 18/5., прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Із долученого до матеріалів справи акту № 261 від 26.06.2019 р., затвердженого директором ЛКП «Сяйво», копії довідки № 792 від 26.06.2019 р., виданої директором ЛКП «Сяйво», будинкової книги, видно, що позивачка [PERSON] у квартирі [ADDRESS] проживала разом із батьком - [PERSON] без реєстрації у період з травня 2001 року по листопад 2003 року (а.с. 24, 26, 27-30). Оскільки після смерті батька [PERSON] позивачка проживала, з 03.11.2003 року зареєстрована та проживає до цього часу у квартирі [ADDRESS] , частка в якій є спадковим майном, отримала всі оригінали документів на спадкове майно, оплачує комунальні послуги, утримує майно, третя особа проти задоволення позову не заперечує, тобто в силу положень ст. 549 ЦК України позивачку слід вважати такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а отже, нотаріус неправомірно відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved