Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 січня 2014 р. між позивачкою, [PERSON], та [PERSON] укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого Позивачка передала Відповідачеві для особистих потреб кошти в розмірі 200000 (двісті тисяч) грн. - еквівалент на момент укладення договору 25000 доларів США за курсом 8 грн. за 1 долар США зі строком повернення грошових коштів не пізніш 13.02.2014 р. Грошові кошти у розмірі 200000 грн. були передані 13.01.2014 р. в момент підписання розписки. Укладення договору позики підтверджується розпискою Відповідача від 13.01.2014 р.. Строк повернення у розписці визначений не пізніш 13.02.2014 р., однак у строк, визначений розпискою, а саме: не пізніш 13.02.2014 р., відповідач грошові кошти не повернув. Станом на дату звернення з позовом до суду сума позики Відповідачем не повернута. Заборгованість Відповідача перед Позивачем на 13.02.2014 р. складає за розрахунком 357570,79 грн. з яких: 200000 грн. - заборгованість; 149302,30 - інфляційне збільшення суми боргу; 8268,49 - 3% річних., які позивачка просить стягнути з відповідача. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3575,71 грн. та 121.8 грн., а витрати на правову допомогу склали - 5000.00 грн. В судове засідання позивачка не зявилась, згідно поданого клопотання представником позивача просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 13 січня 2014 р. між позивачкою, [PERSON], та [PERSON] укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого Позивачка передала Відповідачеві для особистих потреб кошти в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень зі строком повернення грошових коштів не пізніш 13.02.2014 р. Грошові кошти у розмірі 200000 грн. були передані 13.01.2014 р. в момент підписання розписки. Укладення договору позики підтверджується розпискою Відповідача від 13.01.2014 р.. Таким чином, розписка відповідача свідчить про укладення договору позики, що був укладений у простій письмовій формі, відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України. Статтею 1046 ЦК України, передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1049 ЦК України, встановлює, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строк повернення у розписці визначений не пізніш 13.02.2014 р., однак у визначений строк, відповідач грошові кошти не повернув, оскільки доказів протилежного суду не надано. Станом на дату звернення з позовом до суду сума позики Відповідачем не повернута. Заборгованість Відповідача перед Позивачем за період з 13.02.2014 р. по 30.06.2015р. складає 357570,79 грн. з яких: 200000 грн. - заборгованість; 149302,30 - інфляційне збільшення суми боргу; 8268,49 - 3% річних. В той же час, позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 гривень не підлягають задоволенню, оскільки не надано доказів сплати витрат на правову допомогу, а також розрахунку витраченого часу на її надання. На підставі викладеного,

Outcome: partial