Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 19 травня 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб від якого сторони мають двох малолітніх дітей. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім`ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Вказує також на те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по утриманню їхніх дітей. Просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч.ч. 3. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього кодексу. За ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 19 травня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Тривалий час не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші життєві обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. Також судом встановлено, що двоє малолітніх дітей перебувають на утриманні позивачки, відповідач добровільно грошових коштів на їхнє утримання не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач працевлаштований та має постійний дохід, на користь інших осіб аліментів не сплачує. За ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, та те, що відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved