Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу з ціною позову 210 258 грн., мотивуючи вимоги тим, що 19.03.2004 р. [PERSON] та [PERSON] від [PERSON] отримано в борг 10 (десять) тисяч доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 210 тис 258 грн., про що була видана позичальниками розписка. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті позивачка стала єдиним спадкоємцем померлого, як його дружина, про що нотаріальною конторою видане відповідне свідоцтво. Оскільки у борговому документі відсутня дата повернення коштів, 06.11.2013 року, позивачка звернулась до боржників з вимогою про сплату боргу за позикою. Однак, відповідач відмовився виконувати узяті на себе зобовязання, що призвело до порушення майнових прав позивачки, з наведених підстав просила позов задовольнити. У судовому засіданні [PERSON], її представник , підтримали позовні вимоги, та просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти позову та звернувся до суду з письмовою заявою про застосування позовної давності, оскільки позивачка пропустила строк на захист порушеного права. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд встановив, що 19.03.2004 р. [PERSON] та [PERSON] від [PERSON] отримано в борг 10 (десять) тисяч доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 210 тис 258 грн., про що була видана позичальниками розписка. [INFO] [PERSON] Померла. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті позивачка стала єдиним спадкоємцем померлого, як його дружина, про що нотаріальною конторою видане відповідне свідоцтво. Оскільки у борговому документі відсутня дата повернення коштів, 06.11.2013 року, позивачка звернулась до боржників з вимогою про сплату боргу за позикою. Однак, відповідач відмовився виконувати узяті на себе зобовязання. За змістом ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Приписами ст. ст. 1216-1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні 14.09.2015 року позивачка повідомила суд, що вона узнала про спірне боргове зобовязання шість років назад, у 2009 році, коли її померлий чоловік ходив до сусіда, відповідача по справі, та вимагав повернення коштів, у розмірі 10000 долларів США. Дану обставину підтвердив і представник відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, предявивши вимоги до боржника, після сплину 30 терміну на повернення боргу позичальник мав звернутись до суду за захистом порушеного права. Однак, до самої своєї смерті, [PERSON] [INFO] не скористався належним йому правом. Відповідно до змісту ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що термін позовної давності сплив не пізніш, як 30.01.2013 року. При цьому під час провадження у справі позивачка не надала суду належних та допустимих доказів існування обєктивних перешкод у її зверненні , чи її чоловіка, до суду за захистом порушеного права та не просила суд такі строки поновити. Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення у звзку з пропущенням строків позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed