Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 11.08.2020 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 2. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у відносинах між собою вони не можуть знайти спільну мову так як не зійшли характерами і поглядами на сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені та не існують вже більше пів року. Вважає, що шлюб розпався остаточно і відновлення сім`ї є неможливим. Вказує, що вона неодноразово пропонувала [PERSON] розірвати шлюб через органи ДРАЦСу однак він в позасудовому порядку відмовляється розірвати шлюб, через що вона вимушена звернутися до суду з даною заявою про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити. Вказала, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Спільних дітей з відповідачем не мають. Відповідач у судове засідання не з`явився та 15.11.2021 подав заяву, відповідно до якої, просить шлюб укладений між ним та позивачкою розірвати. Примирення не бажає, просить справи слухати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2020 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 2, що стверджеється свідоцтвом про про шлюб серія [NUMBER] виданим 11.08.2020 року. Спільних дітей не мають. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають більше півроку. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та заперечує щодо надання строку для примирення. Відповідач не заперечив щодо задоволення позову та просив строк на примирення не надавати. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не заперечив щодо задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved