Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні належною їй квартирою за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування даним житлом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому на підставі нотаріально посвідченого 01.08.2017 договору купівлі-продажу на праві власності належить квартира за вищевказаною адресою. На теперішній час в ній зареєстрований відповідач по справі. Оскільки з часу укладення договору купівлі-продажу припинилось право власності попереднього власника - [PERSON] - на вищевказану квартиру, яка надала своєму сину - [PERSON] - право проживати в даній квартирі, відповідно, він втратив право користування даним житлом. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат [PERSON], у судове засідання не зявилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Повідомлявся про дату, час і місце судових засідань як шляхом направлення судових повісток. Ухвалою суду від 20.11.2017 ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У звязку з тим, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного: Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 01.08.2017 належить квартира № 64, що знаходиться в багатоквартирному житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Деревянко, 14. Відповідно до п. 8 вищевказаного договору купівлі-продажу колишній власник квартири [PERSON] прийняла на себе зобовязання у строк до 04.08.2017 зняти з реєстрації всіх осіб, місце проживання яких зареєстровано у відчужуваній квартирі. В той же час, у встановлений строк вказане зобовязання нею виконане не було, що підтверджується довідкою ОСББ «ВУЗ» № 43 від 10.08.2017, відповідно до якої у квартирі станом на день звернення до суду зареєстрований син колишнього власника квартири [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Суд погоджується із доводами позивача про те, що після оформлення [PERSON] права власності на квартиру [PERSON] втратив право користування даним житловим приміщенням, оскільки він не являється близьким родичем позивача та відповідно не має права проживання в даній квартирі. Внаслідок вищевказаних обставин обмежується право власності [PERSON] Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З огляду на викладене, суд вважає, що наявні всі підстави усунути позивачеві перешкоди у користуванні квартирою шляхом визнання відповідача у судовому порядку таким, що втратив право на користуваня даним жилим приміщенням. Вказані висновку суду підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 16.11.2016 у справі № 6/709цс16, відповідно до якої встановлено, що аналіз положень ст.ст. 391, 405 ЦК України дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на це на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 гривень. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 16, 319, 346, 391 ЦК Ураїни, ст. 109 ЖК Української РСР, ст. 40 Закону Укрїни «Про іпотеку», ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved