Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, що не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Ічнянської міської ради Чернігівської області, Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що з 03.06.2015 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30.09.2016 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30.09.2016 року на користь позивачки стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 03.08.2018 року повторно зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та разом з новим чоловіком виховують та піклуються за сином [PERSON] . Проте відповідач аліменти в добровільному порядку не сплачує, для примусового стягнення невідоме його місцезнаходження. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачкою на її поновному утриманні. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] не цікавився сином , не займався його вихованням, матеріально не забезпечував, взагалі не спілкується з ним, місце його проживання невідоме. Фактично відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, ніяким чином не піклується про сина, не проявляє ніякої заінтересованості у його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний стан його розвитку, навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачкою та її теперішнім чоловіком. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Сакун В.А. в судовому засіданні в режимі відеконференції позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надали клопотання про доручення до матеріалів справи висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету міської ради від 10.11.2021 № 8вих-20/898 про доцільність позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] , та розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували з урахуванням найкращих інтересів дитини. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши учасників справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. У судовому засіданні було встановлено наступне: [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , реєстрація актового запису про народження вчинена Виконавчим комітетом Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, актовий запис № 02 від 23.09.2015 року (а.с.7). Позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка зареєструвала 03.08.2018 року офіційно шлюб з [PERSON] у Ічнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис № 56, та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.9). Згідно клопотання № 01-11/вих-2708 від 11.11.2021 року начальника служби у справах дітей міської ради, вони просили розглянути цивільну справу про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої сина [PERSON] , [INFO] , без присутності представника органу опіки та піклування з урахуванням найкращих інтересів дитини (а.с.71). Відповідно до висновку № 8вих.-20/898 від 10.11.2021 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , зазначено, що гр.. [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не спілкується з сином, долею дитини не цікавиться і матеріально її не забезпечує, має заборгованість по аліментам. Отже, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є доцільним (а.с.72-72). Свідок [PERSON] показала, що працює медичною сестрою у селі Гужівка, проживає на одній вулиці з позивачкою, пояснила, що знає що позивачка з відповідачем були одружені, потім розлучились і більше його ніколи не бачила, щоб приїжджав до дитини та піклувався про неї. Понад 5 років він не живе разом з сім`єю та не приймає участі у вихованні сина, і не бачила його не разу у селі Гужівка з того часу. Свідок [PERSON] показала, що раніше проживала по сусідству з позивачкою та відповідачем, зазначила, що відповідач [PERSON] з кінця 2015 року початок 2016 року не проживає у селі Гужівка, батьківських обов`язків він не виконує, т.я. не з`являється та не цікавиться дитиною, грошима не допомагає, де він перебуває не відомо, більше нічого про нього не знає. Свідок [PERSON] показала, що працює старостою села Гужівка, пояснила, що батька дитини [PERSON] понад 5 років вже не бачили у селі, і т.я. він не з`являється до дитини, вважає, що не виконує покладені на нього батьківські обов`язки, його місце проживання та перебування також не відомі, не спілкується з дитиною, матеріальну допомогу для виховання дитини не надає. Дитина проживає зі своєю матір`ю, двома братиками та вітчимом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов`язок перед дітьми. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16). Таким чином в судовому засіданні достатньо досліджено доказів заслухавши свідків, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про дитину, не цікавиться її здоров`ям, життям, розвитком, не забезпечує її матеріально. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. В той же час, після реальної зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, [PERSON] може з дотриманням вимог ст. 169 СК України звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved