Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03.10.1991 року виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. В позовній заяві зазначила, що у шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в даний час є повнолітніми та проживають з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства, часто конфліктують. Відповідач не поважає позивачку як дружину, вирішення всіх побутових проблем переклав виключно на неї, ніде не працює, зловживає спиртним. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. Позивачка вважає, що їхній шлюб існує формально, збереження сім'ї з відповідачем не можливе та суперечить її інтересам, тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася. В поданих до суду заявах про розгляд справи без її участі зазначила, що наданий судом строк для примирення результату не дав, позов підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 3 жовтня 1991 року Глушківською с/Радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 3 жовтня 1991 р. Від шлюбу сторони мають двоє повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26 вересня 1992 року Глушківською с/Радою Городенківського району Івано-Франківської області, та [PERSON], [INFO], що доводиться копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СКУ шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов'язок подружжя турбуватись про сім'ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в сім'ї, та зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, за наданий судом двохмісячний строк для примирення не помирилися. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved