Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, мотивуючи її тим, що вона із останнім 02 жовтня 1971 року уклала шлюб, який був зареєстрований у Старосільській сільській раді Городищенського району Черкаської області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] побудували спільний житловий будинок по вулиці Ватутіна, 2 в смт. Баришівка Київської області та розпочали в ньому проживати. Даний будинок в подальшому був зареєстрований на [PERSON] Під час спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Більше 10 років тому [PERSON], пішов з дому та на даний час не повернувся. Про його місце перебування та проживання ні донькам, а ні заявниці не відомо. З цієї причини 07 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до Баришівського РВ ГУМВС України в Київській області з заявою про його розшук. Однак, це не дало позитивних результатів і встановити його місце перебування не вдалося, що підтверджується доданою заявою та відповідним висновком. В судовому засіданні заявниця [PERSON] наполягала на задоволенні заяви, наводячи аргументи аналогічні зазначеним у заяві. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від зацікавленої особи надійшло повідомлення про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти даної зави заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 02.10.1971 року уклали шлюб, що був зареєстрований у Старосільській сільській раді Городищенського району Черкаської області. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Заявниця та [PERSON] мають двох спільних дітей, які є повнолітніми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Частиною першою статті 248 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Як вбачається із висновку ДІМ Баришівського РВ ГУМВС України в Київській області старшого лейтенанта міліції Є.О. Руденка, перевірку по заяві [PERSON] щодо розшуку її чоловіка [PERSON] вважати закінченою, встановити місце його перебування не вдалося можливим. З актів обстеження матеріального-побутових умов заявниці [PERSON], вбачається, що [PERSON] понад 10 років разом не проживає зі своєю дружиною [PERSON] у їхньому спільному будинку, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Враховуючи пояснення заявниці, дослідивши надані суду докази та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], уродженця м. Дніпропетровськ, безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved