Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним. 26 липня 2015 р. помер батько позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. 24 листопада 2015 р. позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру приватним нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, що належала померлому. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1268, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (арк. справи 23). Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства. Від третьої особи надійшов лист з проханням розглянути справу за її відсутності. За таких обставин, враховуючи, що від всіх учасників процесу надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне. 26 липня 2015 р. помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану міста Ессен (Німеччина) 27 липня 2015 р. (арк. справи 3135). Позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження позивача, виданого відділом ЗАГСу Орджонікідзевської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя 8 липня 1992 р. (арк. справи 37). Відповідно до наявної в матеріалах справи копії договору дарування квартири від 27 липня 2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 713, [PERSON] подарувала [PERSON], а [PERSON] прийняв у дар квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,22 кв.м, житловою площею 26,61 кв.м (арк. справи 9). Копією витягу про реєстрацію права власності, виданого 18 вересня 2006 р. ОП Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, 18 вересня 2006 р. за [PERSON] було зареєстровано право власності на вищезазначену квартиру (арк. справи 8). Також право власності [PERSON] на вказану квартири підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 54738683 від 9 березня 2016 р. (арк. справи 16). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді належної йому квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцеві на підставі вищезазначеного договору дарування квартири. Після смерті батька позивач у шестимісячний строк 24 листопада 2015 р. звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи (арк. справи 30). Проте, постановою вказаного нотаріуса від 4 лютого 2016 р. у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) позивачеві було відмовлено з тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Окрім позивача [PERSON], на майно, що залишилося після смерті [PERSON] є інший спадкоємець першої черги за законом його дружина [PERSON], яка у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Таким чином, інші особи, крім позивача, до спадкоємства не закликаються. Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)\~\~\~\~якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2)\~\~у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності\~\~у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати\~\~у відповідних органах\~\~дублікат правовстановлюючого документа. В даному випадку [PERSON] звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Однак, за відсутності умов для одержання в приватного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину (відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, відсутність можливості отримати їх дублікати у звязку зі смертю власника), [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача. З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], внаслідок чого за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], після смерті її батька [PERSON], який помер 26 липня 2015 р., задовольнивши позовні вимоги.

Outcome: approved