Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері [PERSON], яка померла 01.11.2002 року, відкрилась спадщина, що складається з 1/2 частини земельних ділянок загальною площею 2,8402 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Переволочнянської сільської ради Буського району Львівської області. У нотаріальній конторі в оформленні прийняття спадщини позивачці відмовлено, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельні ділянки. У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікатів таких відмовлено, мотивуючи що згідно чинного законодавства, не передбачено видачі дублікату державного акту на право приватної власності на землю. [PERSON], до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник Переволочнянської сільської ради в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі в судове засідання не зявився, подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, інших клопотань, доповнень, заперечень проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії І-СГ № 286176, виданим Переволочнянською сільською радою Буського району Львівської області 05.11.2002 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 13 від 02.11.2002 р.. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ № 052983 від 28.02.2000 року, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року № 72, реєстровий № 737, на земельні ділянки № 1 площею 1,2213 га., № 2 площею 1,2876 га., № 3 площею 0,3312 га., загальною площею 2,8402 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Переволочнянської сільської ради Буського району Львівської області, виданий на імя померлої. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Крім неї, спадкоємцями першої черги до даного спірного майна, є брат позивачки [PERSON]. До спадкового майна належить 1/2 частки вище згаданих земельних ділянок. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по його утриманню. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельні ділянки належали [PERSON], після її смерті переходять до позивача (1/2 частина), спадкоємця померлої, яка фактично прийняла спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на земельні ділянки після смерті матері на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved