Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась \~ до суду із позовом до \~ [PERSON]\~ про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивувала тим, що 05.01.2015 року вона надала відповідачці позику у сумі 12000 грн. На підтвердження отримання зазначеної суми [PERSON] була дана розписка, в якій вказано, що відповідачка взяла у неї грошові кошти в сумі 12 000 грн. і зобов'язалася повернути в строк до 05.05.2015 року, але зобов'язань не виконала, посилаючись на різні надумані причини, перш за все на відсутність коштів для цього. Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі. Та у відсутності відповідачки, яка направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов не визнає в повному обсязі, заперечує проти його задоволення. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносини позики. Підтвердженням укладення сторонами договору позики є розписка\~ відповідачки [PERSON] про отримання нею від [PERSON] коштів в сумі 12 000 грн., яка була написана\~ 05.02.2015 року (а.с.5), із терміном повернення боргу в строк до 05.05.2015 року. Для вирішення цього питання позивачка [PERSON] понесла судові витрати у звязку із зверненням до суду із даним позовом, а саме 50 (пятдесят) гривень витрат по сплаті послуг адвоката щодо надання консультації , 300 (триста) гривень витрат за складання даної позовної заяви (а.с.6) та 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп. витрат по сплаті судового збору (а.с.7) Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися цивільні правовідносини з приводу виконання\~ договору позики, які регулюються ст.ст. 1047,1049 ЦПК України. Судом встановлено, що на даний час відповідачкою позика (грошові кошти в сумі 12 000 грн. ) позивачу не повернута. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів повернення боргу за розпискою від 05.02.2015 року відповідачем суду не надано, розписка відповідача знаходилась у позивача, що свідчить про те, що борг відповідачем не повернуто. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за договором позики в розмірі 12 000 грн. Відповідно до ст. 84, 88 ЦПК з відповідача на користь [PERSON]\~ підлягає до стягнення судові витрати в розмірі 487,20 грн., сплачені останньою при подачі позовної заяви та 350 грн. витрати по оплаті послуг адвоката та складання позовної заяви.

Outcome: approved