Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] від 16.06.1995 р., виданого на ім`я [PERSON] . В обгрунтування заяви вказувала, що при видачі свідоцтва про право власності на належне їй та [PERSON] житло була допущена помилка, а саме в її прізвищі, замість вірного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Вказана помилка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. В судове засідання заявниця не з`явилась, надала заяву, в якій подану заяву про встановлення юридичного факту підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління майном комунальної власності міста , подав лист, в якому просив розглядати справу без участі їх представника. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явлись надали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення заяви не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 16.06.1995 року Відділом приватизації житла Полтавської міської ради народних депутатів згідно розпорядження № 1123 від 16.06.1995 р., належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] .( а.с. 3). Заявниця вказує, що у вищевказаному свідоцтві про право власності на квартиру її прізвище записано як « [PERSON] хоча вірно [PERSON] . Так згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 11 січня 2002 року прізвище заявника « [PERSON] ».( а.с.7). Згідно листа від 11.04.2019 року Управління майном комунальної власності міста щодо виправлення помилки у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві на право особистої власності на житло адресованому заявнику [PERSON] відмовлено у виправлені помилки. (а.с.9). Згідно із положеннями статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, як що: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Також п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Вказаний факт має для заявників юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо.

Outcome: approved