Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння № 101 по вул.Грінченка у м.Дніпрі, в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті [PERSON], який помер 25.06.2010 року. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.12.2012 року встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], а також прирівняно [PERSON] до спадкоємців першої черги після смерті [PERSON], померлого 25.06.2010 року. Разом з тим, відповідно до заповіту від 11.10.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3-1174, за життя [PERSON] зробив розпорядження, яким заповів 1/6 частину домоволодіння № 101 по вул. Грінченка у місті Дніпропетровську Живіній [PERSON]. Після смерті [PERSON], який помер 25.06.2010 року, відкрилась спадщина у вигляді 40/100 частини домоволодіння №101 по вул. Грінченка у місті Дніпропетровську, що належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.10.1991 року Виконавчим комітетом АНД районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська на підставі рішення №418/22 від 14.06.1991 року. Спадкоємці першої черги за законом [PERSON] та [PERSON], які є дітьми померлого [PERSON], у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено у звязку із відсутністю у неї правовстановлюючого документу на спадкове майно, а оскільки право власності на 40/100 частини домоволодіння №101 по вул. Грінченка у місті Дніпропетровську за [PERSON] зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.10.1991 року Виконавчим комітетом АНД районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська, тому видача дубліката правовстановлюючого документу для отримання спадщини є недоцільним, так як з 01.01.2013 року в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень не передбачена реєстрація права власності за померлим. Враховуючи, що 1/6 частина від 40/100 частини домоволодіння №101 по вул. Грінченка у місті Дніпропетровську становить 15/36 частки, тому за таких обставин позивачка [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 15/36 частини домоволодіння №101 по вул. Грінченка у місті Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом від 11.10.1991 року після померлого 25.06.2010 року [PERSON], що складається з: квартири №1 - житлового будинку літ. А-1, загальна площа 64,1 кв. м., житлова площа 52,3 кв. м., 1.1 - коридор площею 2,5 кв.м., 1.2 - комора площею 0,4 кв.м., 1.3 - санвузол площею 3,7 кв.м., 1.4 - кімната площею 14,1 кв.м., 1.5 - кімната площею 21,1 кв.м., 1.6 - кімната площею 10,2 кв.м., приміщення 1.7 - кімната площею 6,9 кв.м., 1.8 - кухня площею 5,2 кв.м., будівель та споруд: сарай літ. Б, погрібу з шійкою літ. Д, огорожі № 1, 2, 10, 11, 12, колонки № 5, замощення І; загальну площ домоволодіння № 101 по вул. Грінченка у місті Дніпропетровську становить 191,4 кв.м., житлова площа 145,7 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 2342 кв.м.; та визнати за нею право власності на 7/90 частини домоволодіння №101 по вулиці Грінченка у місті Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 25.05.2010 року, що становить 7/36 частини квартири №1 житлового будинку літ. А-1, загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею 52,3 кв.м., та складається з: приміщення 1.1 коридор площею 2,5 кв.м., 1.2 - комора площею 0,4 кв.м., 1.3 - санвузол площею 3,7 кв.м., 1.4 - кімната площею 14,1 кв.м., 1.5 - кімната площею 21,1 кв.м., 1.6 - кімната площею 10,2 кв.м., 1.7 - кімната площею 6,9 кв.м., 1.8 - кухня площею 5,2 кв.м. господарських будівель та споруд: сарай Б, погрібу з шійкою літ. Д, огорожі № 1, 2, 10, 11, 12, колонки № 5, замощення І. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги основного позову визнали частково, звернулись до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вони є рідними синами спадкоємцями першої черги після померлого 25.06.2010 року батька [PERSON], який був власником 40/100 частини домоволодіння №101 по вул.Грінченка у місті Дніпропетровську, що належали йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.10.1991 року Виконавчим комітетом АНД районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська на підставі рішення №418/22 від 14.06.1991 року. Співвласниками інших 27/100 частини домоволодіння №101 по вул. Грінченка у місті Дніпропетровську є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.10.1991 року Виконавчим комітетом АНД районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська; 33/100 частин - [PERSON], з яких: 33/200 частини належать їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.10.1991 року Виконавчим комітетом АНД районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська, та 33/200 частини - на підставі договору дарування, посвідченого 28.04.1992 року нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, за реєстровим №1-268. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.12.2012 року встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], а також прирівняно [PERSON] до спадкоємців першої черги після смерті [PERSON], померлого 25.06.2010 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] зазначили, що про існування заповіту від 11.10.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, за реєстровим №3-1174, яким [PERSON] заповів 1/6 частину домоволодіння №101 по вул. Грінченка у м.Дніпропетровську на користь відповідачки [PERSON], їм стало відомо після постановлення судом рішення про встановлення факту проживання [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] та допущення її до спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], померлого 25.06.2010 року. Не погодившись із розрахунком часток у спільній частковій власності та виходячи з того, що 1/6 частини від належної спадкодавцю спадкової маси у вигляді 40/100 частини домоволодіння №101 по вул. Грінченка у місті Дніпропетровську становить 120/1800 частини, позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] просили суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 25.06.2010 року, на 200/1800 частин домоволодіння №101 по вулиці Грінченка у місті Дніпрі, яке в цілому складається з житлового будинку -А-1, який складається з приміщень: квартира №1: 1-1 - коридор площею 2,5 кв.м, 1-2 - комора площею 0,4 кв.м, 1-3 санвузол площею 3,7 кв.м, 1-4 - житлова кімната площею 14,1 кв.м, 1-5 житлова кімната площею 21,1 кв.м, 1-6 житлова кімната площею 10,2 кв.м, 1-7 - житлова кімната площею 6,9 кв.м, 1-8 кухня площею 5,2 кв.м - загальною площею 64,1 кв.м, у тому числі житловою - 52,3 кв.м; квартира №2: 2-1 - коридор площею 4,0 кв.м, 2-2 - кухня площею 7,6 кв.м, 2-3 прихожа площею 4,8 кв.м, 2-4 санвузол - 3,5 кв.м, 2-5 житлова кімната площею 20,1 кв.м, 2-6 - житлова кімната площею 12,5 кв.м, 2-7 житлова кімната площею 9,9 кв.м - загальною площею 62,4 кв.м, у тому числі житловою - 42,5 кв.м; квартира №3: 3-1 - коридор площею 6,4 кв.м, 3-2 - кухня площею 5,4 кв.м, 3-3 житлова кімната площею 7,0 кв.м, 3-4 - житлова кімната площею 10,7 кв.м, 3-5 житлова кімната площею 20,3 кв.м., 3-6 житлова кімната площею 12,9 кв.м, 3-7 - коридор площею 2,2 кв.м, загальною площею 64,9 кв.м, у тому числі житловою - 50,9 кв.м; усього: загальною площею - 191,4 кв.м, у тому числі житловою площею 145,7 кв.м, а також будівель та споруд: сараї Б, В, Е, К, Л, вбиральні Ж, 3, погріб Г, погріб з шийкою Д, погріб з шийкою И, колонки №5-7, огорожі №1-4, 8-16, колодязю №17, замощення І; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 25.06.2010 року, на 200/1800 частин домоволодіння №101 по вулиці Грінченка у місті Дніпро, яке в цілому складається з житлового будинку -А-1, який складається з приміщень: квартира №1: 1-1 - коридор площею 2,5 кв.м, 1-2 - комора площею 0,4 кв.м, 1-3 санвузол площею 3,7 кв.м, 1-4 - житлова кімната площею 14,1 кв.м, 1-5 житлова кімната площею 21,1 кв.м, 1-6 житлова кімната площею 10,2 кв.м, 1-7 - житлова кімната площею 6,9 кв.м, 1-8 кухня площею 5,2 кв.м - загальною площею 64,1 кв.м, у тому числі житловою - 52,3 кв.м; квартира №2: 2-1 - коридор площею 4,0 кв.м, 2-2 - кухня площею 7,6 кв.м, 2-3 прихожа площею 4,8 кв.м, 2-4 санвузол - 3,5 кв.м, 2-5 житлова кімната площею 20,1 кв.м, 2-6 - житлова кімната площею 12,5 кв.м, 2-7 житлова кімната площею 9,9 кв.м - загальною площею 62,4 кв.м, у тому числі житловою - 42,5 кв.м; квартира №3: 3-1 - коридор площею 6,4 кв.м, 3-2 - кухня площею 5,4 кв.м, 3-3 житлова кімната площею 7,0 кв.м, 3-4 - житлова кімната площею 10,7 кв.м, 3-5 житлова кімната площею 20,3 кв.м, 3-6 житлова кімната площею 12,9 кв.м, 3-7 - коридор площею 2,2 кв.м, загальною площею 64,9 кв.м, у тому числі житловою - 50,9 кв.м; усього: загальною площею - 191,4 кв.м, у тому числі житловою площею 145,7 кв.м, а також будівель та споруд: сараї Б, В, Е, К, Л, вбиральні Ж, 3, погріб Г, погріб з шийкою Д, погріб з шийкою И, колонки №5-7, огорожі №1-4, 8-16, колодязю №17, замощення І. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги основного позову підтримав, проти задоволення зустрічного позову не заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник позивачів за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] [PERSON] позовні вимоги основного позову визнала частково та зазначила на неправильне визначення розміру часток співвласників у спільній частковій власності, вимоги зустрічного позову підтримала, просила суд задовольнити його повністю. Третя особа [PERSON] вимоги основного позову визнала частково, підтримала позовні вимоги зустрічного позову, просила суд винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] позові вимоги основного визнала частково, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала. Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, просив розглянути справу у відсутності його представника, винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства, про що надав відповідну заяву. Вислухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали цивільної справи та спадкової справи, суд вважає, що позовні вимоги основного позову підлягають частковому задоволенню, зустрічний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належало 40/100 частини домоволодіння №101 по вулиці Грінченка у місті Дніпропетровську, згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим 01.10.1991 року Виконавчим комітетом АНД районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська, на підставі рішення №418/22 від 14.06.1991 року, зареєстровано в реєстровій книзі №542, за реєстровим номером №143 від 01.10.1991 року. Власником 27/100 частини домоволодіння №101 по вулиці Грінченка у місті Дніпропетровську є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.10.1991 року Виконавчим комітетом АНД районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, зареєстровано в реєстровій книзі №542, реєстровий №143 від 01.10.1991 року; власником 33/100 частин є [PERSON], з яких: 33/200 частини їй належать на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01.10.1991 року Виконавчим комітетом АНД районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська, зареєстровано в реєстровій книзі №542, реєстровий №143 від 01.10.1991 року, та 33/200 частини - на підставі договору дарування, посвідченого 28.04.1992 року нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, за реєстровим №1-268, зареєстрованого в реєстровій книзі за №1-769 від 28.04.1992 року, що підтверджується даними КП «Міжміське бюро технічної інвентаризації» ДМР від 20.02.2014 року за №1746. Спадкодавець [PERSON] помер 25.06.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.06.2010 року, актовий запис №1097. Після смерті [PERSON] відрилась спадщина у вигляді належної йому 40/100 частини домоволодіння №101 по вулиці Грінченка у місті Дніпропетровську, яку прийняли спадкоємці першої черги його сини [PERSON] та [PERSON], шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи №821/2010, відкритої після померлого 25.06.2010 року [PERSON]. Згідно із даними спадкової справи №821/2010, позивачка за основним позовом [PERSON], яка рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.12.2012 року прирівняна до спадкоємців першої черги після смерті [PERSON], померлого 25.06.2010 року, оскільки проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із спадкодавцем, також прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори. За життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт від 11.10.1991 року, посвідчений старшим державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3-1174, яким заповів належну йому 1/6 частину будинку з відповідними господарчими спорудами, що розташований у м.Дніпропетровську, вул.Грінченка, №101 [PERSON]. Згідно з арифметичними розрахунками 1/6 частина від належної спадкодавцю спадкової маси у вигляді 40/100 частини будинку (домоволодіння) №101 по вул. Грінченка у місті Дніпропетровську становить 120/1800 частини. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті відповідно до ст. 1218 ЦК України. Згідно з ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт визначено за ст.1234 ЦК України, за якою так право має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ст.1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. \~За ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також приймаючи до уваги умови заповіту від 11.10.1991 року, складеного [PERSON], згідно з яким спадкодавець заповів 1/6 частину належного йому домоволодіння №101 по вул. Грінченка у місті Дніпропетровську Живінінй [PERSON], що становить 120/1800 частини від належної [PERSON] 40/100 частини домоволодіння №101 по вул.Грінченка у місті Дніпропетровську, суд вважає за задовольнити основний позов в частині визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування після [PERSON], який помер 25.06.2010 року, на 320/1800 частин, з яких 200/1800 частин в порядку спадкування за законом та 120/1800 частини - в порядку спадкування за заповітом, домоволодіння №101 по вулиці Грінченка у місті Дніпро, яке в цілому складається: з житлового будинку -А-1, який складається з приміщень: квартира №1: 1-1 - коридор площею 2,5 кв.м, 1-2 - комора площею 0,4 кв.м, 1-3 санвузол площею 3,7 кв.м, 1-4 - житлова кімната площею 14,1 кв.м, 1-5 житлова кімната площею 21,1 кв.м, 1-6 житлова кімната площею 10,2 кв.м, 1-7 - житлова кімната площею 6,9 кв.м, 1-8 кухня площею 5,2 кв.м - загальною площею 64,1 кв.м, у тому числі житловою - 52,3 кв.м; квартира №2: 2-1 - коридор площею 4,0 кв.м, 2-2 - кухня площею 7,6 кв.м, 2-3 прихожа площею 4,8 кв.м, 2-4 санвузол - 3,5 кв.м, 2-5 житлова кімната площею 20,1 кв.м, 2-6 - житлова кімната площею 12,5 кв.м, 2-7 житлова кімната площею 9,9 кв.м - загальною площею 62,4 кв.м, у тому числі житловою - 42,5 кв.м; квартира №3: 3-1 - коридор площею 6,4 кв.м, 3-2 - кухня площею 5,4 кв.м, 3-3 житлова кімната площею 7,0 кв.м, 3-4 - житлова кімната площею 10,7 кв.м, 3-5 житлова кімната площею 20,3 кв.м, 3-6 житлова кімната площею 12,9 кв.м, 3-7 - коридор площею 2,2 кв.м, загальною площею 64,9 кв.м, у тому числі житловою - 50,9 кв.м; усього: загальною площею - 191,4 кв.м, у тому числі житловою площею 145,7 кв.м, а також будівель та споруд: сараї Б, В, Е, К, Л, вбиральні Ж, 3, погріб Г, погріб з шийкою Д, погріб з шийкою И, колонки №5-7, огорожі №1-4, 8-16, колодязю №17, замощення І. Зважаючи на те, що спадкоємці першої черги за законом [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 25.06.2010 року, у встановленому законом порядку, та приймаючи до уваги право [PERSON] спадкування 320/1800 частини спадкового майна, суд вважає визнати право власності в порядку спадкування за законом за кожним з них по 200/1800 частин домоволодіння №101 по вулиці Грінченка у місті Дніпро, яке в цілому складається з житлового будинку -А-1, який складається з приміщень: квартира №1: 1-1 - коридор площею 2,5 кв.м, 1-2 - комора площею 0,4 кв.м, 1-3 санвузол площею 3,7 кв.м, 1-4 - житлова кімната площею 14,1 кв.м, 1-5 житлова кімната площею 21,1 кв.м, 1-6 житлова кімната площею 10,2 кв.м, 1-7 - житлова кімната площею 6,9 кв.м, 1-8 кухня площею 5,2 кв.м - загальною площею 64,1 кв.м, у тому числі житловою - 52,3 кв.м; квартира №2: 2-1 - коридор площею 4,0 кв.м, 2-2 - кухня площею 7,6 кв.м, 2-3 прихожа площею 4,8 кв.м, 2-4 санвузол - 3,5 кв.м, 2-5 житлова кімната площею 20,1 кв.м, 2-6 - житлова кімната площею 12,5 кв.м, 2-7 житлова кімната площею 9,9 кв.м - загальною площею 62,4 кв.м, у тому числі житловою - 42,5 кв.м; квартира №3: 3-1 - коридор площею 6,4 кв.м, 3-2 - кухня площею 5,4 кв.м, 3-3 житлова кімната площею 7,0 кв.м, 3-4 - житлова кімната площею 10,7 кв.м, 3-5 житлова кімната площею 20,3 кв.м., 3-6 житлова кімната площею 12,9 кв.м, 3-7 - коридор площею 2,2 кв.м, загальною площею 64,9 кв.м, у тому числі житловою - 50,9 кв.м; усього: загальною площею - 191,4 кв.м, у тому числі житловою площею 145,7 кв.м, а також будівель та споруд: сараї Б, В, Е, К, Л, вбиральні Ж, 3, погріб Г, погріб з шийкою Д, погріб з шийкою И, колонки №5-7, огорожі №1-4, 8-16, колодязю №17, замощення І. В той же час суд звертає увагу на розбіжність написання імені та по-батькові спадкодавця в різних документах, а саме: [PERSON] «Федір Трофімович» та [PERSON] «Федор Трохимович». На думку суду, дані розбіжності виникли через неправильний переклад та граматичні помилки осіб, що вносили дані записи, що підтверджується копіями паспортів померлого та довідки про видачу ІПН від 10.02.1998 року на імя [PERSON] «Федіра Трохимовича» від 17.12.1982 року, та карткою форми 2 про видачу паспорта громадянина України від 11.04.2006 року на імя [PERSON] «Федіра Трофімовича». У звязку з цим при вирішенні вказаного спору, судом взято за основу офіційні документи та визнано право власності на спадкове майно за спадкоємцями після смерті [PERSON], який помер 25.06.2010 року, що відповідає даним свідоцтва про його смерть, виданого на підставі його паспорту станом на день смерті. Будь-які спори з цього приводу чи спростування сторонами даних записів відсутні. Витрати по справі суд вважає віднести на рахунок сторони, яка їх понесла.

Outcome: partial