Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до відповідача, в якому просила визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою по вул. Війтівська Гора, 28, в м. Дрогобичі Львівської області. В подальшому позивачем було збільшено позовні вимоги і окрім визначення порядок користування земельною ділянкою, [PERSON] просила виділити в натурі належну їй ? частку із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, розташованого по вул. Війтівська Гора, 28, в м. Дрогобичі Львівської області. В обґрунтування позову покладається на те, що їй, на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1985р., на праві приватної власності належить ? ідеальна частина нерухомого майна, розташованого по вул. Війтівська Гора, 28, в м. Дрогобичі Львівської області. Другим співвласником будинку є [PERSON] відповідач по справі. Впродовж років між співвласниками існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою, виділеною для обслуговування будинковолодіння, яке належить їм на праві спільної часткової власності. В 1997 році вона звернулась в Дрогобицьку міську раду із заявою про надання у власність земельної ділянки для обслуговування будинку. Нею було виготовлено технічну документація, на підставі якої рішенням Дрогобицької міської ради за № 411 від 18.12.1997р. передано у власність земельну ділянку площею 770 кв.м. на вул. Війтівська Гора, 28. Проте, рішенням апеляційного суду Львівської області від 26.05.2011р. рішення про передачу їй у власність земельної ділянки було скасовано, а державний акт на вказану земельну ділянку визнано нечинним. При цьому, у вказаному рішення апеляційної інстанції зазначено, що «при недосягненні згоди щодо використання та розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким належить житловий будинок і господарські будівлі й споруди спір вирішується судом». Оскільки, досягнути згоди з відповідачкою щодо користування земельної ділянки, яка виділена для обслуговування будинку, не представляється можливим, із вказаним позовом вона змушена звернутись до суду. Що стосується будинку, який знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON], то кожна із згаданих частин житлового будинку має самостійний вхід, та обладнані окремими електро - та газолічильниками, і фактично є окремими квартирами, що стверджується поверховим планом. На підставі ст. 364 ЦК України вона має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, однак, вирішити в позасудовому порядку це питання не представляється можливим. За клопотанням позивача, Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз була проведена судова будівельно-технічна експертиза. На вирішення експерта поставлено питання: Які можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою по вул. Війтівська Гора, 28 в м. Дрогобичі Львівської області. Згідно Висновку № 4161, складеного 11.07.2016р. судовим експертом [PERSON] було запропоновано три варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою. На вимогу сторін, експерт [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення щодо проведеного ним розподілу земельної ділянки. Так, [PERSON] пояснив, що після ознайомлення з ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про призначення судової будівельно-технічної експертизи він звернувся до суду і з клопотанням вказати площу, по якій необхідно встановити порядок користування земельної ділянки. Оскільки, площу земельної ділянки йому не було надано, то експерт вказав три можливі варіанти встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою, використавши план земельної ділянки площею 0,1286 га, на підставі наданих додаткових документах, розроблених ліцензованою організацією ТзОВ «Юридична-землевпорядна фірма». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення, які по суті, змісту, мотивам відповідають викладеному у позові, а також зазначила, що впродовж років сплачувала земельний податок за площу, яка складає 597 кв.м., а тому погодилась із варіантом 3 висновку судової земельно-технічної експертизи від 11 липня 2016 року, згідно якого їй і відповідачці переходить у користування по 589,3 кв.м. [PERSON], також просила виділити в натурі належну їй ? частку із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, розташованого по вул. Війтівська Гора, 28, в м. Дрогобичі Львівської області. Одночасно вказала, що відмовляється від стягнення судових витрат з відповідача. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, та додатково пояснила, що, на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1985р. [PERSON] є власницею ? ідеальної частини житлового будинку та господарських споруд по вул. Війтівська Гора, (колишня Калініна), 28, в м. Дрогобичі Львівської області, розташованих на земельній ділянці площею 1125 кв.м. Судова земельно-технічна експертиза була проведена на підставі технічної документації, розробленої ліцензованою організацією ТзОВ «Юридична-землевпорядна фірма», згідно якої було узгоджено межі із землекористувачами та власниками суміжних земельних ділянок. Вищезазначене свідчить, що мешканцям будинковолодінням по вул. Війтівська Гора, 28, в м. Дрогобичі, органом місцевого самоврядування, як власником земельної ділянки, передано у користування земельна ділянка площею 0,1286 га. Представник відповідача у справі, [PERSON] позов в частині виділення в натурі належну [PERSON] ? частку із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, розташованого по вул. Війтівська Гора, 28, в м. Дрогобичі Львівської області визнала. Щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою представник відповідача по справі категорично заперечує з тих підстав, що судовий експерт виділив у користування земельну ділянку площею 0,1286 га., в той час, як на її думку, в будинковолодіння № 28 по вул. Війтівська Гора в м. Дрогобичі, у користуванні знаходиться земельна ділянка площею 953 кв.м. Окрім того, представник відповідача категорично проти жодного із варіантів судової експертизи з тих підстав, що позивачці виділяється проїзд шириною 1,0 м., у звязку із чим будуть вирубані фруктовий сад і ліквідована металева огорожа. В судовому засіданні судовий експерт [PERSON] вказав, що можливі три варіанти користування спірною земельною ділянкою і він свій висновок підтримує в повному обсязі. Його висновок ґрунтується на тих матеріалах, які йому були надані у розпорядження для проведення експертизи, сторони інших матеріалів йому не надавали. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із положеннями ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тому власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений гл. 3 зокрема ст. 16 ЦК України, а інші способи визначаються спеціальними законами, які регулюють конкретні цивільні правовідносини. Матеріалами цивільної справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1985р. [PERSON] належить на праві приватної власності ? ідеальної частини житлового будинку та господарських споруд по вул. Війтівська Гора, (колишня Калініна), 28, в м. Дрогобичі Львівської області. Другим співвласником будинку є [PERSON]. Згідно технічної документації в будинковолодіні 28 по вул. Війтівська Гора в м. Дрогобичі знаходяться дві окремо виділені квартири. Так, частина згаданого будинку, позначена в експлікації як квартира № 2, а саме: житлова кімната, позначена на плані літ. «2-2», площею 26,5 кв.м., коридор, позначений на плані літ. «ІІ», площею 3,2 кв.м., коридор, позначений на плані літ. «І», площею 6,7 кв.м., кладова, позначена на плані літ. «ІІІ», площею 8,8 кв.м. знаходиться в фактичному користуванні відповідачки, загальна площа якої складає 65,7 кв.м., а житлова площа складає 26,5 кв.м. знаходиться у користуванні [PERSON] Інша частина спірного будинку, позначена в експлікації як квартира № 1, а саме: кухня, позначена на плані літ. «1-5», площею 10,0 кв.м., житлова кімната, позначена на плані літ. «1-2», площею 26,8 кв.м., житлова кімната, позначена на плані літ. «1-3», площею 14,0 кв.м., коридор, позначений на плані літ. «ІІ», площею 3,4 кв.м., коридор, позначений на плані літ. «І», площею 3,5 кв.м., коридор, позначений на плані літ. «1-1», площею 1,9 кв.м., ванна кімната, позначена на плані літ. «1-4», площею 5,2 кв.м. Загальна площа даної частини будинку складає 64,8 кв.м., а житлова площа складає 40,8 кв.м. Згідно із ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння, користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Положеннями ч.1 ст.364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. При цьому, ч.3 названої статті Закону визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Перевіривши та оцінивши докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в цій частині слід задовольнити та здійснити поділ житлового будинку в натурі між власниками, із врахуванням варіанту розподілу, запропонованого Позивачем, оскільки судом встановлено, що на даний час саме такою частиною житлового будинку користуються сторони. При цьому, заперечень з боку представника Відповідача щодо такого розподілу житлового будинку немає. Згідно, ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі чи споруди, при переході права власності на будівлю або споруду до громадян, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою на якій розташована будівля чи споруда. Судом встановлено що між співвласниками впродовж років існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою, яка знаходиться у їх у користуванні для обслуговування будинковолодіння № 28 по вул. Війтівська Гора в м. Дрогобич. Реального розподілу земельної ділянки між співвласниками не існує. Позивач до досягнення пенсійного віку сплачувала\~\~земельний податок за користування 597 кв.м. земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Згідно п.19 Постанови пленуму Верховного Суду України «При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди». Згідно експертного висновку № 4161, складеного 11.07.2016р. судовим експертом [PERSON], можливі три варіанти користування земельною ділянкою. В судовому засіданні позивач погодилась на третій варіант користування земельної ділянки. Відповідач по справі категорично заперечила проти будь-якого варіанту розподілу земельної ділянки. У відповідності до п.4 ст. 88 ЗК України «Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки». Враховуючи три можливі варіанти користування земельною ділянкою відповідно до часток у праві власності на житловий будинок по вул. Війтівська Гора, 28 в м. Дрогобичі, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки щодо встановлення порядку землекористування між позивачкою та відповідачкою, визначивши порядок користування земельною ділянкою між сторонами, за варіантом № 3 судової будівельно-технічної експертизи. При вирішенні даного питання, суд враховує ту обставину, що у разі встановлення порядку землекористування сторонами за варіантом № 3 у спільному користуванні пропонується земельна ділянка найменшою площею ( 107,40 кв.м.), і відповідно, кожному із співвласників виділено для користування по 589,3 кв.м. земельної ділянки. В той час, як згідно першого варіанту в спільному користування пропонується земельну ділянку площею 118,5 кв.м., а згідно другого варіанту 124,70 кв.м.

Outcome: approved