Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1 000 грн. на кожну дитину щомісячно. У позові зазначає, що 20 лютого 1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей. Сімейне життя не склалось. Відповідач зловживає спиртними напоями, не дбає та не забезпечує сімю, виховання дітей не займається. Неодноразово застосовував до неї фізичну силу, і це відбувалось на очах в дітей. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. Між ними припиненні шлюбні відносини, подальше сімейне життя та збереження шлюбу не можливе. Крім цього, відповідач, будучи батьком дітей, в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Він працездатний, хоча офіційно не працевлаштований отримує чималі доходи, оскільки їздить на заробітки в Росію. Просить шлюб розірвати; після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON]; дітей залишити проживати з нею, з відповідача стягнути аліменти та покласти на нього судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримала повністю позовні вимоги, просила їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що сума аліментів яку просить стягнути позивач значно завищена, його довіритель не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що 20 лютого 1993 року, у Бронській сільській раді Березнівського району Рівненської області між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 1. Від шлюбу мають [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно\~\~зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо\~\~суд\~\~встановить, що подальше\~\~спільне\~життя подружжя і збереження сімї\~\~не можливо, він\~\~приймає рішення\~\~про розірвання шлюбу. Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обовязків по відношенню до дитини. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на дитину. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, не має стабільного доходу. Оскільки відомостей про працевлаштування відповідача не має, суд погоджується, що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Позивач, в порушення ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України, положенням яких встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суду не довела та не надала належних доказів, що відповідач має достатньо доходів, для сплати аліментів у запропонованому розмірі. Таким чином, заслуговують на увагу твердження представника відповідача про неможливість сплачувати аліменти в запропонованому позивачем розмірі. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища\~дітей \~та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме про доцільність стягнення у розмірі 500 грн. на кожну дитину. Такий розмір аліментів, суд вважає реально можливим для їх сплати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.110,112,141,180,181,182,184 СК України,

Outcome: approved