Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у них народилось двоє спільних дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач із сім'єю не проживає. Діти проживають з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про зменшення позовних вимоги, просила суд за обставин, викладених в позові стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і досягнення дітьми повноліття. Просила розгляд справи проводити у її відсутність (а.с.26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти зменшених позовних вимог не заперечив (а.с.27). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що у сторін, які перебували у зареєстрованому шлюбі народилось двоє спільних дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON] (а.с.6-7,9). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Оляницької сільської ради Вінницької області від 21.03.2016 року діти: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], проживають з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язку утримувати дітей, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і досягнення дітьми повноліття. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років встановлений починаючи з 1 січня 2016 року - 1 455,00 грн., з 1 травня - 1 531,00 грн., з 1 грудня - 1 637 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати на утримання дітей щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходу щомісячно але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, і саме такий розмір аліментів не суперечитиме як інтересам дітей, так і відповідача. Покладення судом на відповідача обов'язку надавати на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно, відповідає вимогам закону і враховує найвищі інтереси дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на корить держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved