Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області, уточнивши вимоги якої, просить визначити додатковий строк для подання нею ([PERSON], [INFO]) заяви про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавиці [PERSON] та спадкодавця [PERSON] до Роменської районної державної нотаріальної контори терміном два місяці з дня набранням рішенням суду законної сили. Третіми особами вказані: Роменська районна державна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON] В обгрунтування позову вказано, що батьками [PERSON] є: батько - [PERSON], мати - [PERSON], шлюб між якими розірвано 22.07.2003 року. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Батьками [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.І. являються: батько [PERSON], мати [PERSON]. Тобто, її прямими родичами по батьковій лінії являються: баба [PERSON], яка померла 13.03.2009 року, дід [PERSON], який помер 04.01.2016 року та прабаба [PERSON], яка померла 18.03.2002 року в с. Бобрик Роменського району Сумської області. В с. Бобрик Роменського району Сумської області по вул. Київська, 159, розташований житловий будинок з надвірними спорудами, які належать [PERSON] З довідки Бобрицької сільської ради № 39/308 від 17.06.2016 року вбачається, що спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], яка прийняла спадщину так як в травні 2002 року розпорядилася речами спадкодавці, але не оформила своїх спадкових прав так як померла. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.10.2002 року були видані державні акти на право приватної власності на землю, зокрема 06.06.2003 року на земельну ділянку площею 2,233 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бобрицької сільської ради та 07.03.2003 року на земельну ділянку площею 0,2233 га, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,0403 га, для ведення особистого селянського господарства 0,1830 га. Згідно довідки КП «Роменське міськрайонного бюро технічної інвентаризації станом на 01.01.2013 року двокімнатна квартира № 8, загальною площею 45,0 кв.м., жилою площею 29,5 кв.м. по вул. Монастирській (колишня вул. Щучки), 27 зареєстрована за наступними власниками: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за кожним по 1/3 частині. Позивач зазначає, що є єдиною спадкоємицею за законом всього майна, яке залишилося після смерті її баби [PERSON], померлої 13.03.2009 року. Проте, в установлений шестимісячний строк, передбачений законом, для подання заяви про прийняття спадщини, вона не змогла подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини та відповідні документи, у звязку із відсутністю документів на спадкове майно та виготовленням технічної документації із землеустрою, доведенням родинних відносин із спадкодавцем. Так як вона проживає в м. Києві, 08.07.2016 року нею було видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], на [PERSON], котрий протягом 2016 року займався збором відповідних документів для подальшого належного оформлення спадщини на її імя. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибула. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав і прохав задоволити з підстав, викладених в позові. Крім того, пояснив, що про смерть баби [PERSON], яка померла 13.03.2009 року, позивач [PERSON] дізналася від батька лише після смерті діда [PERSON], який помер 04.01.2016 року. Йому не відомо хто прийняв спадщину після смерті цих спадкодавців, але, на його думку, спадщину прийняв хтось із третіх осіб по справі. Інших обґрунтувань поважності причин пропуску для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, крім вказаних в позові, в них немає. На чию користь складено заповіт [PERSON] йому не відомо. Залучати до участі у справі [PERSON] і [PERSON] в якості відповідачів потреби немає, достатньо залучити їх в якості треті осіб. Бобрицька сільська рада, будучи належним чином повідомленою, явку представника в судове засідання не забезпечила, надала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Третя особа Роменська районна державна нотаріальна контора явку представника в судове засідання не забезпечила, в листі до суду повідомила, що з приводу вирішення справи покладається на розсуд суду, розгляд справи прохає провести без їхньої участі. Треті особи [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибули. Судом встановлено, що 11 червня 1988 року [PERSON] одружився з [PERSON], після одруження прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11). З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася 20.03.1989 року і її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 12). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що 22 липня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 13). З [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 10.06.2016 року вбачається, що 18 серпня 1966 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а.с. 14). З [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], відомості про батька [PERSON], відомості про матір: [PERSON] (а.с. 15). З [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу вбачається, що [PERSON] народився 03.05.1967 року, відомості про батька: [PERSON], відомості про матір: [PERSON] (а.с. 16). З копії державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 727393 від 06.06.2003 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,233 га, розташованої на території Бобрицької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17). З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 012332 від 07.03.2003 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2233 га, розташованої на території Бобрицької сільської ради, для ведення будівництва та обслуговування жилого будинку 0,0403 га, ведення особистого селянського господарства 0,1830 га (а.с. 18). З довідки виконкому Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області № 02-39/306 від 17.06.2016 року вбачається, що згідно погосподарської книги № 9 (1), особовий рахунок № 0761-2 в с. Бобрик Роменського району Сумської області по вул. Київська, 159, розташований житловий будинок з надвірними будівлями, які належать померлій [PERSON] [PERSON], яка померла 18.03.2002 року на день смерті проживала в [INFO] (а.с. 19). З довідки-характеристики Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області № 02-39/308 від 17.06.2016 року вбачається, що спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] являється донька спадкодавці [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, так як на протязі шести місяців після смерті спадкодавці розпорядилася її особистими речами в травні 2002 року, але не оформила своїх спадкових прав, так як померла. Інших спадкоємців в тому числі непрацездатних та неповнолітніх на території сільської ради немає. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Роменського району 23 серпня 1988 року під № 25 не змінено і не відмінено (а.с. 20). З довідки КП «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» № 429 від 10.06.2016 року вбачається, що станом на 01.01.2013 року житловий будинок з господарськими будівлями за адресою с. Бобрик Роменського району, вул. Київська, 159 (колишня вул. Леніна, 159 рішення другої сесії сьомого скликання Бобрицької сільської ради від 18.11.2015 р.) зареєстрований за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Роменської районної ради 22.12.1987 року (а.с. 21). З копії повторного свідоцтва про смерть вбачається, що 13 березня 2009 року померла [PERSON], місце смерті с. Бобрик Роменського району Сумської області (а.с. 24). З копії повторного свідоцтва про смерть вбачається, що 04 січня 2016 року помер [PERSON] (а.с. 25). З довідки КП «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» №426 від 10.06.2016 року вбачається, що згідно з архівною інвентарною справою станом на 01 січня 2013 року двокімнатна квартира № 8, загальною площею 45,0 кв.м., жилою площею 29,5 кв.м. по вул. Монастирській, 27 (колишня адреса [ADDRESS] рішення третьої сесії Роменської міської ради сьомого скликання від 27.11.2015 року про перейменування вулиці) в м. Ромни зареєстрована за наступними власниками: [PERSON] 1/3 ч. на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації виконкому міської ради 12.01.2006; [PERSON] 1/3 ч. на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації виконкому міської ради 12.01.2006р.; [PERSON] 1/3 ч. на підставі Договору дарування 1/3 ч. квартири, посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу [PERSON] 10.11.2011р., реєстр. № 2040 (а.с. 26). З листа Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області № 02-35/118 від 10.03.2017 року вбачається, що заповіт від імені [PERSON] за № 138 від 04.07.2008 року, посвідчений секретарем Бобрицької сільської Ради [PERSON] не змінено і не відмінено (а.с. 46). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48268277 від 03.07.2017 року вбачається, що 12.07.2016 приватним нотаріусом [PERSON] після смерті 04.01.2016 року [PERSON] заведено спадкову справу № 79/2016 (а.с. 103). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48268314 від 03.07.2017 року вбачається наявність заповіту від імені [PERSON], [INFO], який було посвідчено 04.07.2008 року в Бобрицькій сільській раді, номер в реєстрі нотаріальних дій 138 (а.с. 104). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48268338 від 03.07.2017 року вбачається, що 12.07.2016 приватним нотаріусом [PERSON] після смерті 13.03.2009 року [PERSON] заведено спадкову справу № 77/2016 (а.с. 105). Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про спадкування. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч.1 ст. 1268 УК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.2 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.2 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 6 п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, враховуючи наступне. Зі змісту уточнених позовних вимог вбачається, що представник позивача [PERSON] прохає визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті баби [PERSON], яка померла 13.03.2009 року та після смерті діда [PERSON], який помер 04.01.2016 року (а.с. 510. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] мали двох синів [PERSON], який є батьком [PERSON], та [PERSON], який є дядьком [PERSON] За клопотанням представника позивача, [PERSON] та [PERSON] було залучено до участі в справі в якості третіх осіб. Залучити останніх до участі в справі в якості відповідачів, представник позивача не бажав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батьків - матері [PERSON], яка померла 13.03.2009 року та батька [PERSON], який помер 04.01.2016 року. В той же час, [PERSON] як онука померлих відноситься до пятої черги спадкоємців за законом, а відтак відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України не має права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки в наявності два спадкоємця за законом першої черги. Суд також звертає увагу, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, оскільки [PERSON] померла 13.03.2009 року, а [PERSON] помер 04.01.2016 року, то останній як чоловік померлої є спадкоємцем першої черги за законом і у випадку спільного проживання, ймовірно, прийняв спадщину після смерті дружини. Крім того, згідно інформації Бобрицької сільської ради Сумської області заповіт від імені [PERSON] за № 138 від 04.07.2008 року, посвідчений секретарем Бобрицької сільської Ради [PERSON] не змінено і не відмінено (а.с. 46), відомості про вказаний заповіт внесені до Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 104). Витребувати відомості про вказаний заповіт представник позивача не бажав. За відсутності інформації про особу на користь якої укладено заповіт, а також про спадщину, яка охоплюється вказаним заповітом, в силу вимог ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦПК України неможливо вирішити питання про спадкування позивача за законом. Таким чином, не зрозуміло з яких правових підстав має вирішуватися питання про визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини як спадкоємиці за законом пятої черги. Суд також враховує, що обєктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для вчинення нею дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті баби та діда не було. Обставини, на які посилається позивач у позовній заяві щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби, такими не є. В позовній заяві взагалі відсутні посилання на поважні причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] Обставини названі представником позивача у судовому засіданні в обгрунтування вимог щодо визначення позивачеві додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда також не свідчать про наявність поважних причин пропуску для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Зокрема, якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність документів на спадкове майно та відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа N 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року (справа N 6-1486цс15) та від 14 вересня 2016 року (справа за N 6-1215цс16).

Outcome: dismissed