Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсним Кредитного договору ML-702/117/2006 від 27.07.2006р. та зобовязання відповідача прийняти від [PERSON] залишок отриманих нею коштів рівними частинами у гривні протягом 60 місяців. В обґрунтування вимог, зазначила, що АКБ «Райффайзенбанк» порушено вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме не надана інформація про наявні форми кредитування, податковий режим сплати відсотків, про державні субсидії, реальну процентну ставку та розмір абсолютного подорожчання кредиту. Крім того, позивач посилався на відсутність у Графіку повернення кредиту значення сплати державного мита, послуг нотаріуса, та незалежної експертної оцінки предмету іпотеки. Вважала, що договір нею було укладено під впливом обману з боку АКБ «Райффайзенбанк». Позивач та відповідач в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про день та час розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду клопотання про витребування доказів, призначення економічної експертизи та відкладення розгляду справи. Відповідно ст.137 ЦПК України у випадках, коли у сторін щодо отримання доказів є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Представник позивача не довів, що він звертався до відповідача із заявами про надання будь-яких документів, та йому було відмовлено у їх видачі, у звязку з чим суд відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів. Згідно ст.143 ЦПК України суд призначає експертизу для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань. Позовна заява обґрунтована відсутністю згоди між сторонами під час укладення кредитного договору про абсолютне подорожчання кредиту та розмір процентної ставки. На думку суду, для вирішення питання про наявність вказаної згоди не потрібні спеціальні знання, у звязку з чим у проведенні економічної експертизи судом відмовлено. Враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані для вирішення спору, з метою дотримання процесуальних строків, суд розглядає справу за відсутності представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. 27.07.2006р. між [PERSON] та АКБ «Райффайзенбанк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» укладено Кредитний договір ML-702/117/2006, згідно якого позивач отримала 22525 долари США для купівлі нерухомості з умовою сплати відсотків: фіксована процентна ставка 11% строком до 27.07.2021р. У відповідності до ст..627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, визначенні контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Доводи позивача про те, що під час укладання договору йому не було повідомлено про реальну процентну ставку та розмір абсолютного подорожчання кредиту спростовується матеріалами справи, а саме в п.3 ч.1 кредитного договору зазначена процентна ставка у розмірі 11%, яка наведена і в додатку № 1 Графіку повернення кредиту та сплати відсотків (а.с.6-11). У зазначеному Графіку також містить дані про розмір абсолютного подорожчання кредиту та сукупну вартість кредиту. В позовній заяві відсутні конкретні відомості яку саме інформацію про наявні форми кредитування, податковий режим сплати відсотків, про державні субсидії відповідач не надав позивачу під час укладання договору. Посилання [PERSON], що така інформація має міститись в кредитному договорі не ґрунтується на вимогах ЗУ «Про захист прав споживачів» Інформація про наявні форми кредитування завжди міститься на стендах, рекламних листівках, сайті банків, та не повинна зазначатись у самому договорі кредиту. Крім того, позивач не зазначив та не довів коли, в якому розмірі сплачував мито, послуги нотаріуса, незалежну експертну оцінку предмету іпотеки, і що такі виплати не були враховані при розрахунку сукупної вартості кредиту. Таким чином, доводи позивача, що нею укладено Кредитний договір ML-702/117/2006 від 27.07.2006р. під впливом обману, та не було визначено процентна ставка і абсолютне подорожчання кредиту є необґрунтованими та не доведеними. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для визнання Кредитного договору ML-702/117/2006 від 27.07.2006р. недійсним та зобовязання відповідача прийняти від [PERSON] залишок отриманих нею коштів рівними частинами у гривні протягом 60 місяців.

Outcome: dismissed