Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що вона, [PERSON], є власником квартири, що знаходиться у м. Ужгород, вул. Капушанська (Перемоги)[ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.09.2002 року та договором дарування частини квартири від 20.03.2003 року. Вказує, що відповідно до довідки, що була складена старшим інспектором Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітаном міліції [PERSON], виданої 21.11.2016 року, було встановлено, що [PERSON], [INFO], колишній чоловік [PERSON], не проживає за адресою: [INFO] (Перемоги)[ADDRESS] близько півроку. Дане також підтвердили сусіди: [PERSON], [INFO], який проживає у [INFO] та [PERSON], [INFO], яка проживає у [INFO] ними було зазначено, що [PERSON] не проживає в зазначеній квартирі близько півроку. Зазначає, що станом на сьогодні 12.12.2016 року [PERSON] з нею в квартирі не проживає, не сплачує жодних комунальних платежів та не допомагає утримувати її квартиру № 113, що знаходиться у м. Ужгород, вул. Капушанська (Перемоги), будинок № 157. Відповідач [PERSON] на даний час знаходиться у м. Ужгороді на орендованій квартирі вже більше як півроку, приблизно девять місяців. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за неї, чим обєктивно порушуються її права, тому вона змушена звернутися за захистом до суду. Звертає увагу суду на те, що відповідач не є членом її сімї та момент розірвання шлюбу вони вже не проживали разом з відповідачем. З посиланням на викладене просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартири, що знаходиться у м. Ужгород, вул. Капушанська (Перемоги)[ADDRESS]. У судове засідання позивачка не зявилася, однак її представник [PERSON] подав до суду клопотання від 17.03.2017 року про розгляд справи без участі позивача та її представника. В клопотанні зазначає, що позов підтримують повністю та просять задовольнити. До клопотання долучив газету «Новини Закарпаття» № 19 (4634) від 14.03.2017 року. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі (газета «Новини Закарпаття № 19 (4634) від 14.03.2017 року), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За ч. 9\~ст. 76 ЦПК України\~якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 9\~ст. 74 ЦПК України\~з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (Перемоги) в м. Ужгород, що стверджується договором купівлі-продажу від 19.09.2002 року та договором дарування частини квартири від 20.03.2003 року. Відповідно до заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2016 року шлюб між сторонами розірвано і відповідач [PERSON] у зазначеній вище квартирі не проживає близько півроку, що стверджується довідкою складеною ст. інспектором Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області [PERSON] від 21.11.2016 року. Згідно з довідкою начальника відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради та за відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Закарпатській області від 21.12.2016 року за № 4.7./24202, відповідач значиться зареєстрованим у [INFO]. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.\~379,\~382 ЦК України). Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України\~та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За ст. 71 ЖК України\~право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті даної статті. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Як встановлено судом реєстрація відповідача у квартирі, що належить [PERSON] є перешкодою їй для користування і розпоряджання своєю власністю на свій розсуд. Таке становище порушує її конституційні права. Інформації про наявність підстав, передбачених ч. 3\~ст. 71 ЖК України, які дають право на збереження за [PERSON] права на житло, відповідач суду не надав та матеріали справи такої не містять. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про визнання [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартири, що знаходиться у м. Ужгород, вул. Капушанська (Перемоги)[ADDRESS], є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved