Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав. В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 30.03.2010 року було розірвано. За час спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання шлюбу з відповідачем проживають окремо, спору стосовно місця проживання дитини не було, дитина проживає разом з нею, вона матеріально утримує дитину, належним чином піклується про її здоров'я фізичний, моральний та духовний розвиток. Зазначає, що згідно рішення суду від 17.03.2010 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини його заробітку, однак жодного разу з часу присудження аліментів не поцікавився як виховується дитина, чи вистачає коштів на його належне утримання, аліменти сплачує частково. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.11.2016 року становить 3570 грн. 51 коп. Оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вихованням сина не займається, не підтримує і не цікавиться його життям та здоров'ям просить позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представнк позов підтримали повністю, в своїх поясненнях суду зіслались на обставини, викладені в позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Заслухавши пояснення сторін, думку представника служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 30.08.2010 року було розірвано. Дана обставина стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Поясненнями позивача стверджується про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та відсутність будь-якої допомоги на виховання дитини. Окрім того, зазначила, що відповідач бачив останній раз сина в 2012 році, на дні народження сина не вітає, не виявляє бажання зустрітись та поспілкуватись з ним. Дитина батька зовсім не знає. Відповідач пояснив, що дійсно не спілкується з сином протягом п'яти років, участі в його вихованні не приймає, не цікавиться його життям та навчанням. Винною в цьому вважає позивачку. Відповідно до письмових доказів, долучених до справи позивачем, [PERSON] навчається у 3-А класі Володимир-Волинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3 - ліцей» . В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що свого батька не пам'ятає. Згідно характеристики виданої 23.01.2017 року, вихованням та утриманням дитини займається мама - [PERSON] Батько дитини навчанням сина жодного разу не цікавився, не з'являвся на батьківські збори, з вчителями не спілкувався. З довідки, виданої Дитячо-юнацькою спортивною школою виконавчого комітету Управління освіти, молоді та спорту від 25.01.2017 року № 2 вбачається, що [PERSON] є учнем спортивної школи і навчається на відділенні футболу з 2013 року, брав участь у обласних і всеукраїнських змаганнях. Однак, батько про фізичний розвиток дитини не дбає. Свідок [PERSON], в судовому засіданні підтвердила, що вона є класоводом 3-А класу Володимир-Волинського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3- ліцей». За три роки жодного разу не бачила відповідача та не знайома з ним. Батько ніразу не забирав сина зі школи, не цікавився його навчанням та успіхами. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ствердла, що жодного разу не бачила, щоб батько спілкувався зі своїм сином. Згідно довідки, виданої відділом державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції № 123 від 30.01.2017 року, за [PERSON] станом на 01.11.2016 року рахується заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] в сумі 3570,51 грн. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 12.04.2014 року надано малолітньому [PERSON], [INFO], дозвіл на тимчасові виїзди за межі України для оздоровлення в період з 01 червня 2014 року по 31 травня 2017 року до Російської Федерації, Республіки Польща та Республіки Болгарія у супроводі його матері - [PERSON], без згоди його батька - [PERSON] та надано дозвіл на оформлення проїзного документу для тимчасових виїздів за кордон малолітньої дитини. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 22.06.2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про перешкоду позивачки в спілкуванні відповідача з дитиною. Відповідач не звертався з відповідними заявами про надання дозволу побачень з дитиною. Виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Представник служби у справа дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Якимюк Т.А. в судовому засіданні зазначений висновок підтримала. Таким чином наведені обставини підтверджують ухилення відповідача від обов'язку по вихованню дитини, що відповідно до ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача 1600 грн. за надання правової допомоги на підставі договору від 06.02.2017 року, укладеного між позивачем та адвокатом Шведом А.І. Підставність витрат на правову допомогу підтверджена відповідним розрахунком та квитанцією до прибуткового касового ордеру.

Outcome: approved