Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, подавши в наступному уточнену позовну заяву, в якому зазначила що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає разом з нею, вихованням та утриманням якого займається самостійно. Враховуючи, що відповідач не надає допомоги на утримання сина, не займається його вихованням та не цікавиться життям останнього, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина та збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача до 1\\4 частини з усіх видів заробітку останнього. В суді позивачка наполягла на задоволенні позову в повному обсязі та дала пояснення, відповідно до викладених в ньому обставин. Просила розглянути справу за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи не заперечував проти задоволення позову, просив врахувати висновок служби про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Відповідач до суду не зявився, про дату та час слухання справи сповіщався належним чином, що, враховуючи заяву позивача, дає змогу розглянути справу за відсутності [PERSON] і ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: сторони є батьками [PERSON], [INFO], який проживання разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, являється інвалідом дитинства (а.с. 7, 11, 12). На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області з відповідача на користь позивачки з 28.01.2004 стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, проте станом на 01.06.2015 заборгованість по аліментам складає 54414,48 грн. (а.с. 9, 10, 51). Згідно висновку управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] визнано доцільним (а.с. 45, 46). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. [PERSON] живучи окремо, не цікавлячись навчанням. побутом та життям свого сина не здатен забезпечити йому належний рівень життя, соціального та духовного розвитку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати чи батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини проте згідно ч. 2 ст. 166 особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Враховуючи стан здоровя дитини, матеріальне положення позивача, суд, беручи до уваги положення ст. 192 СК України за якими розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них, вважає за доцільне збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, до ? частини з усіх видів заробітку останнього.

Outcome: approved