Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що в 2002 році до неї на проживання переїхала її далека родичка по материнській лінії [PERSON], так як була самотня, дітей та чоловіка не мала та із погіршенням її стану здоровя у неї були хворі ноги і їй важко було ходити. За твердженням заявниці, вона розмістила її у літній кухні та здійснювала за нею догляд опалювала літню кухню, варила їй їсти, а остання у свою чергу допомагала заявниці матеріально, віддаючи частину своєї пенсії та по господарству виконувала нескладну роботу. 19.02.2009р. [PERSON] померла внаслідок трагічного випадку, а саме отруїлася чадними газами. Як вказує заявниця, вона здійснювала її поховання за власний рахунок, проводила поминальні обіди та всі обрядові заходи. Нещодавно, як стверджує заявниця, вона знайшла у будинку оригінал Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №049556, виданий Красноокнянською районною державною адміністрацією 04.02.2004р., площею 6,84 га., що розташована на території Римарівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя [PERSON]. Заявницею було зясовано, що вона як спадкоємець четвертої черги не може оформити спадщину після смерті [PERSON] із-за відсутності документів, що підтверджують її право на спадщину, а саме факту спільного проживання, так як покійна вчасно не зареєструвала місце проживання за адресою заявниці, що і спонукало її на звернення до суду, оскільки заповіту покійна не склала, родичів попередніх ступенів спадкування у покійної не було і до цього часу не виявилось. В судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні своїх вимог та на обставинах, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, повідомила телефонограмою та подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в яких повідомила також про відсутність заперечень щодо задоволення заяви, а тому розгляд справи проведений без її присутності, що також не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 21 / Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного: свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що добре знають заявницю, так як є її односельцями, та підтвердили, що дійсно із заявницею та її чоловіком тривалий час проживала [PERSON], за якою вони доглядали до смерті, що сталася внаслідок трагічного випадку, а також здійснили всі витрати по її похованню; згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №173050 від 20.02.2009р., виданого Римарівською сільською радою, Красноокнянського району Одеської області, та державного акту серії ІІ-ОД №049556 від 04.02.2004р. на право приватної власності на землю, виданого Красноокнянською райдержадміністрацією Одеської області, [PERSON], нині покійній, належало право приватної власності на земельну ділянку розміром 6,48 гектарів, що розташована на території Римарівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області; /ар.сп. 6, 8 / відповідно до довідки №35 від 24.01.2017р., виданої Римарівською сільською радою Окнянського району Одеської області, [PERSON] була зареєстрована та проживала у [INFO], але у звязку із хворобою з 2002 по день смерті 19.02.2009р. проживала в [INFO] в будинку разом із сімєю заявниці; /ар.сп. 9 / із довідок №34 від 24.01.2017р., №88 від 20.02.2009р. та №36 від 24.01.2017р., виданих Римарівською сільською радою Окнянського (Красноокнянського) району Одеської області видно, що поховання [PERSON] проводила заявниця за власний рахунок та що спадкоємці на території Римарівської сільської ради відсутні, а з дня смерті 19.02.2009р. по 24.01.2017р. до ради ніхто із спадкоємців не звертався. /ар.сп. 10-14 / із інформаційної довідки №47479530 від 20.04.2017р., наданої Великомихайлівською державною нотаріальною конторою Одеської області, видно, що інформація про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла 19.02.2009р., відсутня, тобто із заявою про прийняття її спадщини ніхто не звертався; /ар.сп. 38-39 / ст.1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини; ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню, оскільки факт спільного проживання заявниці зі спадкодавицею однією сімєю, більше пяти років до часу відкриття спадщини, повністю доведений наданими доказами, а встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, так як, відповідно до ст.1264 ЦК України, надає їй можливість прийняти спадщину покійної [PERSON] На підставі ст.ст.1264, 1268 ч.3 ЦК України та

Outcome: approved