Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася 03.02.2021 року до суду із заявою, в якій просила суд встановити факт родинних відносин, а саме: [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельні ділянки площею 7,28 га та площею 6,53 га, які розташовані за адресою: Одеська область, Тарутинський район, Березинська селищна рада. Після смерті батька вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження [PERSON] в графі батько записаний « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть прізвище батька заявника зазначено як « [PERSON] ». Встановлення факту родинних відносин необхідно для оформлення спадкового майна, в той час як підтвердити факт родинних відносин в позасудовому порядку є виключеним, тому з метою забезпечення можливості реалізації спадкових прав після смерті батька [PERSON] , вимушена звернутися до суду з даною заявою Ухвалою суду від 04 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження (а.с. 25). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Заявник [PERSON] правом присутності не скористувалася, та поза межами судового засідання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримує. Заінтересована особа виконавчий комітет Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області правом присутності не скористувались, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Поза межами судового засідання надали до суду заяву відповідно до якої не заперечують проти задоволення заяви. З огляду на\~вимоги ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням. Так, згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 липня 1994 року у с. Березине, Тарутинського району, Одеської області народилась [PERSON] , у графі батько мовою оригіналу вказано « [PERSON] » (а.с. 6). Згідно з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 04 серпня 1995 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище\~« [PERSON] »\~на прізвище чоловіка « [PERSON] »\~(а.с.11). [PERSON] , батько [PERSON] , помер [INFO] у віці 74 року, про що складено відповідний актовий запис № 1940 Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.12.2018 року (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 7,28 га та 6,53 га, які розташовані за адресою: Одеська область, Тарутинський район, Березинська селищна рада, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯА №262420 та серії ЯГ№924571 (а.с.9-10) Отже судом встановлено, що у Державних актах на право власності на земельну ділянку та у Свідоцтві про смерть [PERSON] , батька заявника, прізвище зазначено як « [PERSON] »», у \~Свідоцтві про народження та у свідоцтві про одруження прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Бажаючи вступити у право наслідування на майно у вигляді двох земельних ділянок площею 6,53 га та 7,28 га, які розташовані на території Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області за померлим батьком [PERSON] , заявник звернулася до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г., однак нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 6,53\~га та\~7,28\~га,\~які розташовані\~за адресою:\~Одеська область,\~Тарутинський район,\~Березинська \~селищна рада,\~ оскільки у наданих [PERSON] документах є наступні розбіжності: в свідоцтві про народження [PERSON] в графі батько записаний « [PERSON] », а у наданому свідоцтві про смерть зазначено « [PERSON] ) (а.с.20). Способом захисту свого права заявник вибрала звернення до суду з заявою про встановлення факту перебування померлого [INFO] [PERSON] та заявника [PERSON] у родинних відносинах, як батька та доньки станом на дату смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] . Суд вважає такий спосіб законним. Поза судовим шляхом вирішити це питання заявник не може. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. За приписом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За вимогами п.5,ч.2,\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження. Згідно зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У п. 7\~зазначеної\~вище Постанови ПВС вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , 1943 року народження та [PERSON] , 1977 року народження перебували у родинних відносинах, як батько та донька станом на дату смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] . На підставі статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Положеннями\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~встановлено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.\~Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов`язковою. Суд вважає, що звернення [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин законним, а заяву такою, що знайшла своє підтвердження належними та допустимими доказами, тому вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved