Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24 жовтня 2008 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, на даний час позивач подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні. Крім того, позивач зазначила, що дитина часто хворіє на вірусні захворювання, у звязку з чим перебуває на диспансерному обліку, як така, що часто хворіє. Відповідач добровільно стабільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має заробіток, оскільки офіційно працює. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 50% з усіх видів доходів відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня надходження позову до суду до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що дійсно на даний час не перераховує ніяких коштів на утримання сина, з причин напружених стосунків із позивачем. На теперішній час він працює у ТОВ «Парус-Запоріжжя» на посаді інженера з керування та обслуговування систем, його заробітна плата складає у середньому 2\~555,71 грн. на місяць. Мешкає у квартирі своїх батьків, за яку повинен також сплачувати комунальні послуги. Крім того, зазначив, що має хронічні захворювання нирок та хворобу очей, у звязку з чим вагома частина заробітку витрачається на профілактику та недопущення ускладнення захворювань, що також є вагомою долею його витрат. Тому вважає, що його матеріальне становище не відповідає розміру аліментів, про які просить позивач. Просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повнолітня, або у твердій грошовій сумі 800 грн. Заслухавши учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Сторони [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 132552, виданим 8 грудня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 905. Дитина знаходиться на утриманні матері, позивача по даній справі, з нею мешкає, що, зокрема, вбачається зі змісту позовної заяви та не заперечується сторонами. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що між сторонами немає домовленості відносно утримання неповнолітньої дитини, зокрема, стосовно першочергових витрат на неї. Як вбачається з довідки медичного закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10», дитина [PERSON] перебуває на «Д» обліку як така, що часто хворіє. Позивач на даний момент працює, але її заробітна плата не дозволяє самотужки виховувати та утримувати дитину. За таких обставин суд доходить висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 182\~\~Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інше. Як розяснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як свідчать матеріали справи, відповідач має постійне джерело доходу, оскільки працює у ТОВ «Парус-Запоріжжя» на посаді інженера з керування та обслуговування систем. Його заробітна плата за період з січня 2016 р. по грудень 2016 р. складала 30 668,49 грн, що підтверджується відповідною довідкою. Що стосується стану здоровя відповідача, то він має хронічні захворювання нирок та хворобу очей, що підтверджується медичними виписками із історій хвороб. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Також, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»\~ прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року 1 689 гривень, з 1 травня 1 777 гривень - тобто на день ухвалення рішення. Отже, з урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні, та на підставі положень діючого законодавства, суд вважає за доцільне встановити відповідачу розмір належних до сплати аліментів у розмірі ? частки від його доходу. При цьому, оскільки відповідач на даний час працевлаштований, тобто має стабільний, а не мінливий дохід, тому суд не вправі визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проте, зазначене не позбавляє відповідача права у разі зміни вказаних обставин звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Враховуючи викладене, суд задовольняє позов [PERSON] частково. На підставі частини 3 статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 640 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст. 10, 11, 57- 61, 64, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: partial