Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на добудовану веранду площею 11,4 кв.м. в житловому приміщенні № 50 в гуртожитку № 101 по вул. Володимирській у м. Луцьку. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.07.2010 року за № 896-р/2 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.07.2010 року № 26722410 їй належить на праві приватної власності жиле приміщення № 50 в гуртожитку № 101 по вул. Володимирській у м. Луцьку. Позивач вказує, що нею на законних підставах було проведено реконструкцію жилого приміщення шляхом добудови веранди площею 11,4 кв.м., що підтверджено: матеріалами технічного звіту з топографо-геодезичних робіт для узаконення добудови [ADDRESS] від 10.07.2014 року № 712; декларацією про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованою в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області 03.09.2014 року № ВЛ 083142460530; декларацією про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованою в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області 13.10.20144 року № ВЛ 143142860393; матеріалами технічного паспорту на обєкт нерухомого майна від 01.10.2014 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експертне підприємство «Еконсервіс». [PERSON] звернулася до [PERSON] міської ради щодо можливості на законних підставах реєстрації за нею права власності на добудовану веранду площею 11,4 кв.м. в житловому приміщенні № 50 в гуртожитку № 101 по вул. Володимирській у м. Луцьку, проте листом заступника [PERSON] міського голови від 15.09.2015 року № Т-2691-040 та рішенням про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 17699662 від 03.12.2014 року було відмовлено в державній реєстрації права власності на добудоване житлове приміщення, покликаючись на те, що відповідно до п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, позивачем не було подано документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, а плджаний останньою договір оренди землі від 18.01.2010 року не відповідає вимроогам законодавства. Також зазначає, що орган самоорганізації населення «Будинковий комітет «Надія» немає заперечень щодо узаконення позивачем добудованої веранди площею 11,4 кв.м. в житловому приміщенні № 50 в гуртожитку № 101 по вул. Володимирській у м. Луцьку. Просила визнати за нею право власності на добудовану веранду площею 11,4 кв.м. в житловому приміщенні № 50 в гуртожитку № 101 по вул. Володимирській у м. Луцьку, зазначеного на поверховому плані технічного паспорту на обєкт нерухомого майна від 01.10.2014 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експертне підприємство «Еконсервіс». Позивач в судове засідання подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги з підстав, які викладено у позовній заяві, просила їх задовольнити та просили розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] самоорганізації населення «Будинковий комітет «Надія» в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, заперечень щодо задоволення позову не має, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] служби [PERSON] міського управління юстиції в судове засідання подав заяву, в якій позовні просив розгляд справи проводити у його відсутності та при вирішенні позову поклався на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідовила. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 57 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами свої інтелектуальної, творчої діяльності. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.07.2010 року за № 896-р/2 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.07.2010 року № 26722410 їй належить на праві приватної власності жиле приміщення № 50 в гуртожитку № 101 по вул. Володимирській у м. Луцьку(а.с. 8-9). [PERSON] на законних підставах було проведено реконструкцію жилого приміщення шляхом добудови веранди площею 11,4 кв.м., що підтверджено: матеріалами технічного звіту з топографо-геодезичних робіт для узаконення добудови [ADDRESS] від 10.07.2014 року № 712 (а.с. 10-21); декларацією про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованою в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області 03.09.2014 року № ВЛ 083142460530 (а.с. 14-16); декларацією про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованою в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області 13.10.20144 року № ВЛ 143142860393 (а.с. 17-21); матеріалами технічного паспорту на обєкт нерухомого майна від 01.10.2014 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експертне підприємство «Еконсервіс» (а.с. 22-26). Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право користуватися помешканням для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно ст. 385 ЦК України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати обєднання власників квартир (житла). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є членом [PERSON] самоорганізації населення «Будинковий комітет «Надія». [PERSON] самоорганізації населення «Будинковий комітет «Надія» немає заперечень щодо узаконення [PERSON] добудованої веранди площею 11,4 кв.м. в житловому приміщенні № 50 в гуртожитку № 101 по вул. Володимирській у м. Луцьку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] на законних підставах провела добудову до житлового приміщення, яке є її приватною власністю, веранди площею 11,4 кв.м. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, суд вважає, що позивач має право на визнання права власності на добудовану веранду в житловому приміщенні № 50 в гуртожитку № 101 по вул. Володимирській у м. Луцьку в судовому порядку. Судові витрати за розгляд справи за клопотанням позивача суд залишає за нею, не присуджуючи їх до стягнення з відповідачів.

Outcome: approved