Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, третіх осіб про зміну договору найму житлового приміщення, вказуючи, що мати позивачки [PERSON] у 1985 році вселилася у квартиру [ADDRESS] як дружина [PERSON], на якого був відкритий особовий рахунок на цю квартиру як на основного наймача. У 1988 році позивачка - рідна донька [PERSON] вселилася у вищевказану квартиру. На даний час [PERSON] та [PERSON] померли. При зверненні позивачки до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області з питанням щодо визнання її наймачем вищевказаної квартири, їй у цьому було відмовлено через те, що вона не є членом сім'ї наймача. У зв'язку з цим позивачка звернулась до суду та просить визнати її наймачем квартири [ADDRESS]. Представник позивачки у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, розглядати справу за його відсутністю. Представник відповідача - Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання №1» у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, згідно якої просить суд розглядати справу без їх присутності. Представник відповідача - виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, що підтверджується підписом у довідковому листі, причину своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи до суду не надавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, згідно якої вказує, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], та просить суд розглянути справу за його відсутності Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. У судовому засіданні встановлено, що згідно п. «А» рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № 136 від 18.03.1985 року «Про надання квартир у 50-квартирному будинку м'ясокомбінату по [ADDRESS], у 50-квартирному будинку [ADDRESS], та у житловому фонді, який звільнився», громадянину [PERSON] з родиною 4 особи виділено квартиру [ADDRESS], яка складається з 3-х кімнат житловою площею 40,7 кв.м., для відселення його з вагончику, який перебуває на обліку з 1977 року. На підставі цього рішення мати позивачки - [PERSON] разом із своїм чоловіком - [PERSON], як член сім'ї наймача, вселилася у квартиру [ADDRESS]. Факт того, що позивачка - [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.02.1973 року. Далі, у 1988 році у вищевказану квартиру вселилась позивачка - [PERSON], у якої, за час проживання у цій квартирі народилось двоє дітей - син [PERSON], 199 року народження та дочка [PERSON], [INFO], а у 1990 році в цю квартиру вселився брат позивачки - [PERSON]. Вищевикладені обставини підтверджуються довідкою ОСМД «Южград» № 37 від 18.12.2013 року, згідно якої вказано, що у житловому приміщенні - квартирі [ADDRESS] зареєстровані 4 особи - наймач [PERSON], [INFO], зареєстрований з 1985 року (помер); [PERSON], [INFO], дружина наймача, зареєстрована з 1985 року (померла); [PERSON], [INFO], дочка дружини, зареєстрована з 1988 року; [PERSON], [INFO], син дружини, зареєстрований з 1990 року, [PERSON], [INFO], онук, зареєстрований з 1993 року; [PERSON], онучка, [INFO], зареєстрована з 2008 року. Наймач вищевказаної квартири - [PERSON] та мати позивачки - [PERSON] померли. Позивачка - [PERSON] звернулась до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області з питанням щодо визнання її наймачем вищевказаної квартири. Згідно відповіді виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № Л-126/290 від 25.02.2014 року, [PERSON] було повідомлено наступне. Згідно довідки ОСББ «Южград» з місця реєстрації та складу сім'ї від 18.12.2013 року, основним квартиронаймачем вказаної квартири був [PERSON] На виконання вимог статті 106 Житлового кодексу України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом із ним, вимагати визнання його наймачем за раеніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Згідно статті 64 Житлового кодексу України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Однак, як вказано у цій відповіді, з наданих [PERSON] документів не вбачається, що вона була членом сім'ї наймача. на підставі цього виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області вказує про відсутність юридичних підстав для визнання [PERSON]. наймачем вказаної житлової площі. Згідно статті 64 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно статті 65 Житлового кодексу Української РСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно статті 106 Житлового кодексу Української РСР, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено у судовому порядку. Правила, встановлені частиною першої цієї статті, не поширюються на жилі приміщення в будинках підприємств, установ, організацій найважливіших галузей народного господарства (частина перша статті 114), крім випадків, коли наймач одержав жиле приміщення не у зв'язку з трудовими відносинами або коли наймодавець втратив право на його виселення, а також на приміщення в будинках колгоспів. Ретельно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд приходить до наступного. З аналізу положень ч. 2 статті 64 ЖК України вбачається, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Як встановлено у судовому засіданні і не заперечувалось сторонами по справі, позивачка - [PERSON] є рідною дочкою [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 травня 1983 року по день смерті [PERSON] Тобто, оскільки ч. 2 статті 64 ЖК України вказує на те, що членами сім'ї наймача є дружина, та їх діти, приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачка - [PERSON] також є членом сім'ї наймача, тобто користується нарівні з наймачем усіма правами і несе усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, тобто, у відповідності до положень ч.1 статті 106 ЖК України, має право на звернення до має право вимагати визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Згідно статті 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий , неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статті 57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч.ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, суд вважає що позивачем надані суду належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивачка дійсно є членом сім'ї наймача, тобто, що відповідь виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № Л-126/290 від 25.02.2014 року є такою, що суперечить чинному законодавству. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання №1», виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], [PERSON] про зміну договору найму житлового приміщення доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved