Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ Фірма «Компас» про відшкодування шкоди, яка була завдана залиттям квартири. Мотивуючи свої вимоги тим, що у її квартирі [ADDRESS] , яка належить їй згідно свідоцтва від 17 листопада 2014 року на праві приватної власності, 05 червня 2016 року відбулося її залиття, й згідно акту про залиття її причиною визначено лопнутий кран холодної води у цій квартирі, та зазначано у примітках - самовільно укорочений вивід до унітазу, нарізано різьбу. При цьому вона у такому акті написала про те, що роботи по нарізанню різьби до бачка унітазу проводилися у 2014 році, перевірялися неодноразово працівником відповідача (сантехніком) та жодних зауважень чи приписів не було. Цим залиттям було пошкоджено майже всі нижче розташовані квартири по стояку з 1 по 10 поверхи. На її замовлення було проведено оцінку пошкодженого залиттям її квартири. Так, звітом № 150/16 від 17 червня 2016 року визначено розмір майнової шкоди, який складає 13 881 грн. 00 коп., яку просить стягнути з відповідача, як організації, яка обслуговує даний будинок, та з якою вона укладала договір від 06 березня 2014 року про відшкодування витрат за надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, як виконавцем послуг з утримання будинку, оскільки вважає, що вхідний кран холодної води у її квартирі [ADDRESS] - є запірною арматурою та належить до внутрішньобудинокової системи холодного водопостачання та має утримуватися відповідачем у належному стані, й оскільки належний стан системи технічного обслуговування, відповідність її працездатності покладається саме на обслуговуючу будинок організацію, якою є ТОВ Фірма «Компас», та її права, як споживача, надані відповідачем послуг порушені внаслідок неналежного виконання вимог Закону про надання комунальних послуг, приведення належного стану комунікаційних систем водопостання тощо, що стало наслідком прориву крану холодної води у цій квартиріз вини ТОВ Фірма «Компас». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , діючий на підставі довіреності від 25 жовтня 2016 року, позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов`язань за договором про надання послуг з утримання будинкута його умов, з можливим ухваленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явивився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судої влади (суду). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача, третьої особи. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов`язальних правовідносинах згідно договору № 65143 про відшкодування витрат за надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території від 06 березня 2014 року (а.с. 10-12). Цим договором визначений попередній розрахунок щомісячних витрат на обслуговування та експлуатацію будинку [ADDRESS] , та розрахунок розміру авансового внеску користувача квартири [ADDRESS] , й тимчасовий кошторис на указані послуги (а.с. 13, 14) Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу. Договір є укладеним, відповідно до ст. 638 ЦК України, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. На підтвердження чого посвідчують своїми підписами, що відповідає даним правовідносинам. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). У квартирі [ADDRESS] , яка належить позивачці згідно свідоцтва про право власності від 17 листопада 2014 року на праві приватної власності (а.с.7), 05 червня 2016 року відбулося її залиття, й згідно акту про залиття її причиною визначено лопнутий кран холодної води у цій квартирі, та зазначано у примітках - самовільно укорочений вивід до унітазу, нарізано різьбу із рекомендацією комісії - замінити вхідний кран холодної води (а.с.8). Тобто, розрив крану холодної води стався саме в квартирі, й доступ до нього можливий лише у квартирі. Для ліквідації причин зазначеної аварії, того ж дня був викликаний сантехнік і комісією складений акт від 06 червня 2016 року та підписаний комісійно, про те, що аварійна ситуація у квартирі [ADDRESS] сталася внаслідок того, що лопнув кран холодної води у цій квартирі - самовільно укорочений вивід до унітазу, нарізано різьбу, відповідно, й відповідальність за санітарно - технічний стан такого крану у квартирі несе власник такої квартири. На замовлення позивача було проведено оцінку пошкодженого залиттям квартири майна. Так, звітом № 150/16 від 17 червня 2016 року визначено розмір майнової шкоди, який складає 13 881 грн. 00 коп., яку позивачка просить стягнути з відповідача, як організації, яка обслуговує даний будинок, та з якою вона укладала договір від 06 березня 2014 року про відшкодування витрат за надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, як виконавцем послуг з утримання будинку, оскільки вважає, що вхідний кран холодної води у її квартирі [ADDRESS] - є запірною арматурою та належить до внутрішньобудинокової системи холодного водопостачання та має утримуватися відповідачем у належному стані, й оскільки належний стан системи технічного обслуговування відповідачем не дотримано, відповідність її працездатності покладається саме на обслуговуючу будинок організацію, якою є ТОВ Фірма «Компас», проте погодится з такою позицією не можна. Так, суд вважає таку позицію необгрутованою, оскільки комісією про аварію в квартирі [ADDRESS] , встановлено причину аварії - лопнув вхідний кран холодної води у цій квартирі, й за технічний стан якого несе відповідальність згідно постанови № 630 від 21.07.2005 року Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та пипового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», наймач/власник квартири, а тому підстав вважати, що вина у залитті квартири покладається на обслуговуючу будинок організацію немає, відповідно, підстав для задоволення позову немає. Як вбачається із висновку майстра (експерта), проведеного на запомлення ТОВ Фірма «Компас» від 15 листопада 2016 року, проведеного за наслідками залиття квартири, встановлено, що у туалеті зроблено вкорочення кінцевого відгалуження розводки холодної води, яке веде до унітазу, нанесена різьба. Зазначені дії виконані без порушень правил монтажу та не мають безпосереднього відношення до сновного стояка, де розташований перший запірний кран на холодну воду, й жодним чином не могли вплинути на його стан і функціонування (а.с.65, 66-68). Посилання позивача на висновки судової будівельної експертизи від 29 червня 2017 року (а.с.87-90) та металознавчої експертизи від 05 листопада 2018 року (а.с. 131-140), які були проведені за клопотанням позивача, як належний доказ, є необґрунтованим, оскільки спростовуються вказаним висновком суду, який будується на відповідальності власника майна згідно постанови № 630 від 21.07.2005 року Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та пипового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», за якою за технічний стан технічного обладнання квартири несе наймач/власник такої квартири. Так, як вбачається із висновку судової будівельної експертизи від 29 червня 2017 року (а.с.87-90), встановити технічну причину залиття квартири [ADDRESS] згідно даних візуально-інструментального обстеження не вбачається можливим у зв`язку із відсутністю пошкоджень санітарно-технічних систем. Згідно документальних даних, а саме акту № 284 від 06.06.3016 року (а.с.8), акту № 279 від 06.06.2016 року причиною залиття квартири [ADDRESS] є: «Лопнув вхідний кран холодної води в кв. [ADDRESS] ». Згідно даних, наданого фотознімку та результатів візуально-інтструментального обстеження, не встановлений причинний зв`язок між роботами, проведеними з укорочення кінцевого відгалуження розводки трубопроводу холодної води, що веде до унітазу, нарізанням різьби на такому відгалуженні та руйнуванням вхідного крану холодної води у квартирі [ADDRESS] . А згідно висновку металознавчої експертизи від 05 листопада 2018 року (а.с. 131-140) пошкодження різьбової ділянки вихідної муфти, наданого на дослідження кульвого крану, яке спричинило розділення деталі на фрагменти по лінії міжвиткового простору, виникло в результаті одномоментного утворення від дії таких, що перевищили несучу спроможність матеріалу деталі, навантажень переважно розтягу. Вказані зусилля були посилені концентрацією напружень в міжвитковому просторі різьби (уздовж лінії роз`єднання на частки дослідчуваної деталі). При цьому несуча спроможність матеріалу, наданого зруйнованого об`єкту, була суттєво ослаблена як надмірною крихкістю металу (нехарактерною для кованої, згідно з маркуванням деталі, латуні), так і наявністю в осоредкованій зоні злому виливку неметалевих (газових) включень у вигляді раковин і локалізованих пор - ознак, що суттєво погіршують механічні властивості виробу. Виявлені дефекти литва могли ініціювати руйнівні процеси і сприяти їх розвитку, у тому числі, від дії експлуатаційних навантажень (зміни тиску води, вібрації в системі водопостачання тощо). Ознак не експлуатаційного зовнішнього механічного втручання, що могли знаходитися у причинно-наслідкововму зв`язку із руйнацією наданого кульвого крану, у ході експертного дослідження не виявлено. Відповідно, за технічний стан сантехнічного обладнання квартири несе наймач/власник такої квартири. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є не обґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню, обставини, що обгрунованого доводять позовні вимоги, судом не встановлені, за таких підстав позов підлягає відмові у його задоволенні. На підставі вищевикладеного, Закону України «Про захист прав споживачів», Постанови № 630 від 21.07.2005 року Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та пипового договору про надання послуг з з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»,

Outcome: dismissed