Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.08.2003 року вона є власником 1/3 частини вищезазначеної квартири. По 1/3 частини квартири належать її донці [PERSON] , 1972 року народження та онуці [PERSON] , 1995 року народження. Разом з нею в даному будинку зареєстровані її донька, [PERSON] , 1972 року народження, онука [PERSON] , 1995 року народження та колишній зять [PERSON] , 1966 року народження. Відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2010 року. Він за власною ініціативою залишив квартиру. Там відсутні його речі. [PERSON] в добровільному порядку з реєстраційного обліку знятися не бажає, а тому позивач вимушений сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих осіб у будинку, в зв`язку з чим несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримує свій позов та просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Від [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли письмові заяви, відповідно до яких вони просять розгляд справи проводити без їх участі та проти задоволення позову не заперечують. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.08.2003 року [PERSON] є власником 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . По 1/3 частини квартири належать її донці [PERSON] , 1972 року народження та онуці [PERSON] , 1995 року народження (а.с. 6). Відповідно до довідки Красноградської міської ради Харківської області разом з позивачем в даному будинку зареєстровані: донька [PERSON] , 1972 року народження, онука [PERSON] , 1995 року народження та колишній зять [PERSON] , 1966 року народження (а.с. 7). Згідно довідки депутата Красноградської міської ради від 24.06.2019 року, [PERSON] не проживають за даною адресою понад 9 років (а.с.8). Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. З урахуванням наведеного та надаючи оцінку всім доказам в їх сукупності, враховуючи що відповідач [PERSON] понад рік не користується вищезазначеною квартирою, суд вважає за доцільне визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] .. На підставі ст.ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та

Outcome: approved