Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, з врахуванням індексації, з моменту звернення з заявою до суду та до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем одружилися 22 липня 2005 р., шлюб зареєстрували у виконавчому комітеті Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. За час шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка в даний час є неповнолітньою та перебуває на утриманні та вихованні позивачки. Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Рішенням Городенківського районного суду від 24.05.2013 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню доньку [PERSON] залишено проживати з позивачкою. З того часу, як сторони перестали проживати разом, відповідач взагалі припинив утримувати дитину. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, однак добровільно цього не робить. Він переклав виконання своїх обов'язків виключно на позивачку. В даний час позивачка самостійно несе всі витрати по утриманню дитини. Дочка росте, потребує збалансованого харчування, вітамінів, добротного одягу та взуття, шкільного приладдя, навчальної літератури. В умовах економічної кризи все це потребує значних матеріальних витрат, а згідно закону участь відповідача у їх забезпеченні є його обов'язком. Однак, відповідач не приймає участі у покритті цих витрат нарівні з позивачкою. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має. Він систематично їздить на заробітки в Англію та отримує хороший заробіток, розмір якого позивачці невідомий. Прагнучи спілкування з батьком, донька час від часу телефонує йому за допомогою Viber, на номер телефону [NUMBER] Згідно телефонного довідника кодів країн світу міжнародний префікс «44» належить Великобританії. Оскільки відповідач протягом останніх двох років не надає жодних коштів на утримання дитини, не цікавиться її розвитком, станом здоров'я, навчання та виховання, позивачка вважає, що відповідач повинен сплачувати їй аліменти на дочку в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. в місяць. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. 09.10.2017 року від відповідача до суду поступило заперечення на позов, в якому зазначив, що вимоги позовної заяви колишньої дружини [PERSON] визнає повністю в частині сплати аліментів на утримання його дочки [PERSON], [INFO], в сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Однак, викладені в заяві доводи вважає такими, що не відповідають дійсності. Ствердив, що згідно рішення Городенківського районного суду від 24.05.2013 року шлюб між ним та позивачкою було розірвано, дочку [PERSON] залишено на проживанні з позивачкою. В м. Лондон вони приїхали разом, як чоловік та дружина. За рік до винесення судом рішення сторони не проживали разом як сім'я. Причиною припинення шлюбних відносин було те, що [PERSON] почала систематично зраджувати відповідачу, а пізніше почала жити з іншим чоловіком. Відповідачу відомо, що позивачка в період часу з січня 2011 року по серпень 2017 року перебувала в Лондоні, де працювала і отримувала хорошу зарплату. Тому фактично не брала безпосередньої участі у вихованні їхньої спільної дитини. Вважає, що [PERSON] ухилилася від виконання рішення Городенківського районого суду від 24.05.2013 року, оскільки не проживала з дочкою в період часу, який вказано вище. Твердження про те, що відповідач переклав виконання своїх обов'язків на матір його дочки також не відповідає дійсності. Фактично вихованням дочки [PERSON] займається мати позивачки [PERSON] Періодично на потреби дочки він висилав посилки (одяг, продукти харчування, іграшки, мобільний телефон), а також грошові кошти. Останній рік він припинив висилати посилки та гроші, оскільки [PERSON] відмовилась приймати посилки, вимагала тільки грошові кошти. Відповідач ствердив, що дійсно підтримував зв'язок з дочкою за допомогою програми «Viber» та «Skype». З того моменту, як відповідач перестав висилати гроші на утримання дочки, зв'язок з нею припинився. На його думку, [PERSON] та [PERSON] роблять все, щоб він не міг надалі спілкуватися з дочкою. Зазначив, що він батьківських прав не позбавлений, визнає своє батьківство [PERSON] і зобов'язується сплачувати кошти на її утримання. В запереченні просить зобов'язати позивачку надати йому та членам його родини можливість брати активну участь у вихованні дочки [PERSON], надати йому можливість безперешкодно спілкуватис з дочкою за допомогою програм «Viber» та «Skype», надавати щомісячний звіт про використання коштів на утримання дочки [PERSON]. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача, з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12.07.2006 р. Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що [PERSON] народилася [INFO] року, актовий запис № 24 від 12.07.2006р., її батьками є [PERSON] та [PERSON]. 24 травня 2013 року шлюб між [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON] [INFO], який був зареєстрований 22 липня 2005 року в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10 - розірвано; дочку [PERSON], [INFO], залишено проживати біля позивачки [PERSON], що стверджується копією Рішення Городенківського районного суду від 24 травня 2013 року по справі № 342/520/13-ц. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Також обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Цей обов'язок виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що в даний час дочка сторін [PERSON] проживає разом з позивачкою, відповідач коштів на утримання дочки в добровільному порядку не надає. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст. 182 СК визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дочки сторін, суд враховує їх матеріальне становище, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, приймає до уваги позицію відповідача, зазначену в запереченні на позов, де зазначено, що він визнає вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1500 грн. щомісячно. Тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 184 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 15.09.2017 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Ч.1 ст.11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Оскільки свої вимоги щодо надання можливості брати участь у вихованні дочки та спілкуватись з нею відповідач виклав у запереченні, він не звертався до суду з позовом відповідно до вимог ЦПК України, тому відсутні підстави для їх вирішення судом. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Частиною 3 статті 88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved