Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , в якому вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 18.05.2018 року. До реєстрації шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично розпалась, сторони припинили родинні стосунки, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати, відновити дошлюбне прізвище. Ухвалою суду від 10.04.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строку для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем на виконання ухвали суду про залишення позову без руху надано уточнену позовну заяву та квитанцію про сплату судового збору у розмірі 376 грн. 40 коп. 28.05.2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів, вказав про визнання позову. Будь-які інші заяви чи клопотання сторонами не заявлялись, а судом не вирішувались. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено копією свідоцтва про шлюб, виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 18.05.2018 року. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову. Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки позивач вказала на неможливість примирення та подальшого проживання разом однією родиною, відповідач визнав позовні вимоги, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. При вирішенні вимоги позивача про відновлення дошлюного прізивща [PERSON] суд виходить з наступного. Статтею 15 ч. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398 від 04.02.2019 року вказано, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Статтею 16 ч. 2 Закону України № 2398 передбачено, що державна реєстрація зміни імені проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Таким чином, питання зміни прізвища подружжя після розірвання шлюбу або залишення такого прізвища без змін проводиться в порядку, передбаченому чинним законодавством за заявою того з подружжя, який бажає змінити прізвище. В даному випадку права позивача в будь-який спосіб не порушені, тож в судовому порядку захисту не підлягають. Враховуючи викладене, суд не приймає визнання відповідачем позову в частині вимог позивача щодо зміни прізвища на дошлюбне « [PERSON] », оскільки ці вимоги суперечать чинному законодавству. Враховуючи, що в судовому порядку можуть бути захищені невизнані або оспорювані права особи, натомість обрання позивачем прзівища після розірвання шлюбу є виключно її правом, яке вона може реалізувати в установленому порядку після набрання рішенням суду законної сили, її права на момент розгляду судом справи не порушені, тож в частині вимог про відновлення дошлюбного прізвища належить відмовити. При цьому суд керується також і міркуваннями про те, що в данному випадку вимогу не може бути заявлено до відповідача [PERSON] , адже ним права позивача в частині обрання прізвища після розірвання шлюбу не порушені та порушені бути не можуть. Судом не вирішувалось питання щодо стягнення судового збору, сплаченого при поданні позову за вимогу про розірвання шлюбу відповідно до ст. 142 ЦПК України, оскільки позивач не бажає стягувати судовий збір з відповідача на свою користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial