Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за участю третьої особи - [PERSON]. В позові зазначено, що сторони перебували в шлюбі, від якого вони мають повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В теперішній час донька навчається, потребує матеріальної допомоги, а відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В судове засідання третя особа не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 520, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 16 травня 1996 року міським відділом РАЦС м. Енергодар Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 16 травня 1996 року зроблено відповідний запис № 222. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 15 березня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 19 жовтня 2000 року зроблено запис № 287. Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, позивач мешкає в будинку [ADDRESS], разом з нею мешкає її донька [PERSON], 1996 року народження. Таким чином, судом було встановлено, що повнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки № 230 від 10 квітня 2014 року, [PERSON] є ученицею ДНЗ «Михайлівське вище професійне училище» Запорізької області. Термін навчання з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2015 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним, працює та має можливість надавати допомогу на утримання дочки. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання, немає. Судом встановлено, що повнолітня дочка дійсно потребує матеріальної допомоги від свого батька - відповідача, оскільки вона на даний час навчається, проживає разом зі своєю матір'ю - позивачем. Таким чином, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Outcome: approved