Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про зміну розміру аліментів. У позові вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2009 року. У шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей які є неповнолітніми: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Вижницького районного суду від 25.05.2017 року її позов до відповідача про стягнення аліментів задоволено та ухвалено стягувати з нього на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі на кожну дитину щомісяця, починаючи з 12.05.2017 року і до досягнення ними повноліття. Рішення суду в даний час не перебуває на виконанні, оскільки після чергового примирення з відповідачем, вона звернулася до виконавчої служби із заявою про припинення стягнення. Посилалася на те, що з часу розгляду справи в суді діти виросли, витрати на їх утримання значно збільшились, а розмір аліментів, визначений за рішенням суду, є недостатнім для утримання неповнолітніх дітей. Оскільки менша дочка постійно хворіє, на її лікування витрачаються практично всі кошти її бюджету, і на інші речі, вкрай необхідні дітям для їх нормального розвитку, зовсім не вистачає. Вказана обставина вагомо вплинула на матеріальний стан цілої сім'ї, оскільки вона не має змоги в повній мірі належним чином утримувати своїх дітей, при допомозі відповідача всього 750,00 грн. щомісячно. Відповідач офіційно не працює, є працездатним, має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Її підробітки не дозволяють в повній мірі забезпечити дитині нормальне, забезпечене дитинство, а належної турботливої батьківської підтримки не має. Відповідач інших осіб на утриманні не має, а тому має змогу сплачувати аліменти в розмірі, визначеному у позові. Виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей вважає, що розмір аліментів, стягуваних з відповідача за рішенням Вижницького районного суду від 25.05.2017 року необхідно збільшити та стягувати з останнього аліменти в твердій грошовій сумі на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Просила змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Вижницького районного суду від 25.05.2017 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просила позовні вимоги задовольнити повністю. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заявлений позов не визнав. Підтримав відзив на позов, у якому зазначив, що відповідач не працює, оскільки хворіє - хронічний ерозивний гастродуоденіт, загострення ГЕРХ. Кила СОД. Підтвердив, що після чергового примирення позивач подала заяву до державної виконавчої служби про припинення стягнення, оскільки вони знову почали проживати разом, діти були на його повному утриманні. Він надає матеріальну допомогу дітям по мірі можливостей. Зазначав, що в позовній заяві не зазначено, що після ухвалення судового рішення 25.05.2017 року його майновий стан не покращився, а майновий стан позивача погіршився, чи погіршився стан її здоров'я. Натомість стан здоров'я погіршився, він не працює, не має будь-якого заробітку, постійного або тимчасового. 10.04.2019 року позивач залишила дітей на виховання своєї матері та виїхала за кордон, тому буде змушений звертатися до суду про визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] з ним. А дочка [PERSON], [INFO], яка не є його біологічною дочкою, залишиться на вихованні матері позивача. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що з 07.11.2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.07.2017 року по цивільній справі №713/751/17 (провадження №2/713/376/17) шлюб між ними розірвано, що підтверджується його копією. У сторін є спільні діти – [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, серія І-МИ №234002 від 09.12.2015 року (повторне) та серія 1-МИ №127673 від 08.11.2010 року. Оригінали свідоцтв досліджено у судовому засіданні. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.05.2017 року по цивільній справі №713/882/17 (провадження №2/713/408/17) позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], зареєстрованого та жителя [INFO] на користь [PERSON], [INFO], жительки с. Мигове Вижницького району Чернівецької області аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 750,00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 12.05.2017 року і до досягнення ними повноліття, що підтверджується його копією. Рішення набрало законної сили і 06.06.2017 року судом видано виконавчий лист. Згідно довідки Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області №14.5-25/3080 від 11.03.2019 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа Вижницького районного суду №713/882/17 від 06.06.2017 року завершено 28.02.2018 року згідно п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (аліменти припинено згідно заяви стягувача). Станом на 11.03.2019 року виконавчий лист до відділу на виконання повторно не надходив та на виконанні не перебуває. Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] №228, виданого 10.12.2018 року Мигівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] 10.12.2018 року проходила діагностику у Центрі сучасної офтальмології Ваш Зір, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні оригіналом медичної картки амбулаторного пацієнта. Підставою позовної вимоги про зміну розміру аліментів позивач вважає те, що з часу прийняття рішення судом діти виросли і збільшилися витрати на їх утримання, а також з 08.07.2017 року внесено зміни до ст.182 СК України щодо розміру аліментів. На спростування позовних вимог відповідачем суду надано докази: Копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №315, з якої встановлено, що [PERSON], [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КУ «Вижницька ЦРЛ» з 21.01 по 21.01.2019 року з діагнозом: хронічний ерозивний гастродуоденіт, загострення ГЕРХ. Кила СОД. Копії заяв [PERSON], які відношення до предмета доказування не мають. У ч.1 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України закріплено обов’язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров’я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року (справа №143 цс13) Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов’язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2019 році» - у 2019 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно чч.7, 8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.05.2017 року по цивільній справі №713/882/17, беручи до уваги, що після розірвання шлюбу відповідач не працює, один день 21.01.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні у КУ «Вижницька ЦРЛ», а також вимоги ч.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей – [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1050,00 грн. щомісяця на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Наданими позивачем доказами не підтверджено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1500,00 грн. щомісяця на кожну дитину. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Підстав для відмови у позові відповідачем та його представником не доведено, і з досліджених судом доказів не встановлено. Відповідно до ст.5 ч.1 п.3 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ч.1 ст.51 Конституції України, ст.ст.7, 180-182, 184, 192 СК України, ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2018 році», п.3 п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: partial