overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 18.07.2014р. року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2015 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося, втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного, відповідач залишив сім'ю в листопаді 2014 року і з того часу сторони проживають окремо. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку, причин неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2014 року, в шлюбі у сторін народився син: [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 8 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Проте на час розгляду справи сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, відповідач залишив сім'ю в листопаді 2014 року і з того часу сторони проживають окремо. Обставини справи свідчать, що шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 18.08.2007 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, виникали сварки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. З 2012р. подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів не мають, проживають окремо, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. На попередніх засіданнях позивач також наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлений в установленому порядку, причин неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.08.2007 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 6-7 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони понад рік не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 19.08.2005 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружні відносини сторони не підтримують, між ними відсутнє порозуміння, вони мають різні погляди на життя та сімейні відносини, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З лютого 2014 року подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.08.2005 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 7-8 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 19.10.1998 року між сторонами укладений шлюб, проте сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейні цінності, побут, неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено почуття любові та взаєморозуміння. З серпня 2008 р. подружніх відносин сторони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини, також зазначила, що відповідач не бажає розривати шлюб через органи РАЦС. Відповідач не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлений в установленому порядку, причин неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач просила не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.10.1998 року (а. с. 4 - копія свідоцтва про укладення шлюбу), проте на даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, проживають окремо. Обставини справи свідчать, що шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 20.03.2004 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] Посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.03.2004 року, в шлюбі у них народилася донька: [PERSON], [INFO] р. н. (а. с. 4, 5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, проживають окремо. На час розгляду справи шлюб є формальним, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 23.12.1995 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають сина: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких просили розірвати шлюб, строк для примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.12.1995 року (а. с. 4 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. На час розгляду справи шлюб є формальним, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 27.11.2009 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2010 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на спільне життя та бачення сімейних стосунків. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2009 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 4-5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, з липня 2015 року проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. На час розгляду справи шлюб є формальним, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 31.07.1985 року між сторонами укладений шлюб. Зазначає, що сімейне життя у сторін не склалося через сварки та непорозуміння, які почали виникати між сторонами, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини були припинені. Подружні відносини сторони не підтримують з 2002 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлений в установленому порядку, причин неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.07.2014 року, від шлюбу дітей не мають (а. с. 4 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Сторони не підтримують шлюбних відносин з 2002 року, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03 серпня 2014 року. Від спільного проживання в шлюбі дітей не мають. Сімя існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують з листопада 2015 року і по теперішній час проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб \~та \~\~\~після розірвання шлюбувідновити дошлюбне прізвище «Купчинська». В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та просить після розірвання шлюбу, відновити дошлюбне прізвище «Купчинська». Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки до суду не надіслав. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення повністю. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2014 року. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги отже шлюб існує формально, оскільки сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, збереження сімї неможливе. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20 липня 1990 року. Від спільного проживання в шлюбі дітей не мають. Сім'я існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Відповідач більше п'ятнадцяти років більше часу проживає за межами України, а останні три роки фактично приїздить на Україну до іншої жінки. Просить суд розірвати шлюб та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки до суду не надіслав. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення повністю. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 1990 року. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги отже шлюб існує формально, оскільки сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного, ст. ст.112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 лютого 2017 року. Сім'я існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб та після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та просить після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки до суду не надіслав. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення повністю. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2017 року. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги отже шлюб існує формально, оскільки сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, збереження сім'ї неможливе. На підставі викладеного, ст. 111, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2013 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, наданий судом за клопотанням відповідача строк для примирення, результатів не дав, просить суд шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Сторони до суду не з`явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матір`ю - [PERSON] . Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її бажанням належить залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved