overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 12 грудня 2013 року Виконавчим комітетом Коростської сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 28. Позивач відповідно до поданої письмової заяви позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився втретє, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами виникли з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 12 грудня 2013 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Коростської сільської ради Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 28. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, а також через надмірне вживання відповідачем алкогольних напоїв, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO], що встановлено судом із наданої позивачем копії свідоцтва про народження, однак, сторони бажання до примирення не виявили. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, який відзиву щодо позовних вимог не надіслав, в судові засідання не зявився, що свідчить про його байдужість до долі сімї, з огляду на ті обставини, що подружжя останні місяці проживають окремо, за вказаний час примирення між ними не відбулось, а тому , на думку суду, надання строку на примирення є недоцільним. З огляду на наведене обставини, вимога [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище, отримане при реєстрації шлюбу. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити прізвище «Шаповалова», а тому ця вимога також підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 14 лютого 2016 року Виконавчим комітетом Ремчицької сільської ради Сарненського району Рівненської області. Крім цього, позивач просить після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище «Жабчик», а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання також подав письмову заяву, якою визнав повністю заявлені вимоги. Заяв та клопотань від сторін не надходило. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 14 лютого 2016 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Ремчицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 4. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що встановлено із наданої суду копії свідоцтва про народження. Однак, враховуючи ті обставини, що жодна із сторін не виявила наміру до примирення, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (з травня 2017 року), надання строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище «Жабчик», а тому ця вимога також підлягає до задоволення. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд керується нормами ЦПК України, а саме : статтею 141 ЦПК України, відповідно до ч.1 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила в звязку із розглядом справи, встановлюється судом, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, на підставі поданих сторонами документів. Квитанція №55 від 30 листопада 2017 року доводить оплату позивачем судового збору у сумі 640 грн., сума якого на підставі вказаних вище норм закону та з огляду на обґрунтованість заявлених позивачем вимог, підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 16 листопада 2008 року Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 45. В обгрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 16 листопада 2008 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб. Під час сімейного життя між подружжям стосунки погіршились через протиправну поведінку відповідача у побуті, в зв`язку із чим на даний момент сторони шлюбних відносин не підтримують. Бажання примиритись у сторін відсутнє, що і стало підставою для звернення із позовом до суду. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами виникли з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 16 листопада 2008 року, згідно із яким вказаного числа Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 45. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має двох неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що встановлено із змісту позовної заяви та доведено наданими позивачем копіями свідоцтв про народження дітей. Однак, сторони бажання до примирення не виявили. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, який відзиву щодо позовних вимог не надіслав, в судові засідання не з`явився, що свідчить про його байдужість до долі сім`ї, з огляду на ті обставини, що подружжя тривалий час проживають окремо (з 2017 року), протягом вказаного часу примирення між ними не відбулось - надання строку на примирення є недоцільним. З огляду на наведені вище обставини, вимога [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 16 листопада 2014 року Виконавчим комітетом Селищенської сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 27. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо заявлених позивачем вимог, наполягав на наданні строку на примирення. За клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення протягом трьох місяців. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 16 листопада 2014 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Селищенської сільської ради Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 27. Відповідно до ст.112 СК України - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що встановлено із наданої суду копії свідоцтва про народження. В зв'язку із чим за клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення. Однак, по закінченню вказаного строку сторони посилаються на недоцільність продовження строку на примирення, так як примирення між ними не відбулось. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (з червня 2016 року) позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 22 листопада 1987 року Тинненською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 64. В обгрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 22 листопада 1987 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб. Під час сімейного життя між подружжям стосунки погіршились, в зв`язку із чим на даний момент сторони шлюбних відносин не підтримують. Бажання примиритись у сторін відсутнє, що і стало підставою для звернення із позовом до суду. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами виникли з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про укладення шлюбу від 22 листопада 1987 року, згідно із яким вказаного числа Тинненською сільською радою Сарненського району Рівненської області між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 64. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя неповнолітніх дітей не має, оскільки усі діти сторін по справі на даний час досягли повноліття, про що позивачем зазначено у позовній заяві. Крім цього, сторони бажання до примирення не виявили. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, який відзиву щодо позовних вимог не надіслав, в судові засідання не з`явився, що свідчить про його байдужість до долі сім`ї, з огляду на ті обставини, що подружжя тривалий час проживають окремо (більше п`яти років), протягом вказаного часу примирення між ними не відбулось, а тому , на думку суду, надання строку на примирення є недоцільним. З огляду на наведені вище обставини, вимога [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 26 грудня 2014 року Виконавчим комітетом Пилипівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що протягом кількох років між подружжям виникали суперечки, внаслідок чого спільне життя припинено. Позивач зазначає, що сторони тривалий час проживають окремо, визначились між собою про місце проживання неповнолітньої дитини, а також [PERSON] заперечує можливість примирення сторін по справі. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання також подав письмову заяву, якою визнав повністю заявлені вимоги. Інших заяв та клопотань від сторін не надходило. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 26 грудня 2014 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Пилипівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 5. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що встановлено із наданої суду копії свідоцтва про народження. Однак, враховуючи ті обставини, що жодна із сторін не виявила наміру до примирення, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо, надання строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд керується нормами ЦПК України, а саме : статтею 141 ЦПК України, відповідно до ч.1 якої - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила в зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, на підставі поданих сторонами документів. Квитанція від 13 листопада 2019 року доводить оплату позивачем судового збору у сумі 768 грн. 40 коп., сума якого на підставі вказаних вище норм закону та з огляду на обґрунтованість заявлених позивачем вимог, підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 29 березня 2014 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 53. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в подальшому подала письмову заяву, якою просить проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Клопотань від сторін не надходило. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 29 березня 2014 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено актовий запис № 53. Відповідно до ст.112 СК України - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що встановлено із наданих суду копій свідоцтв про їх народження. Однак, сторони бажання до примирення не виявили. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (з 2015 року), надання строку є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 7 травня 2007 року Виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 6. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що сімейне життя між сторонами припинено через непорозуміння, що мали місце між подружжям, внаслідок чого сторони не підтримують стосунків з 2014 року, а тому подальше збереження сім'ї є недоцільним. Представник позивача відповідно до поданої суду письмової заяви заявлені [PERSON] вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Представником позивача заявлено клопотання про розгляд даної справи у відсутності сторони, яке судом задоволено. Інших клопотань від сторін не надходило. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 4 січня 2018 року, згідно із яким 7 травня 2007 року між сторонами по справі Виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 6. Відповідно до ст.112 СК України - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя неповнолітніх дітей не має, сторони бажання до примирення не виявили. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (з 2014 року), надання строку є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати вимогу Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» за № 05-3202 від 26.01.2016 року про повне дострокове повернення заборгованості за кредитним договором № 498/07ф від 17.12.2007 року такою, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що між сторонами 17.12.2007 року було укладено кредитний договір №498/07ф, згідно якого банк надав позивачеві кредит у сумі 150000,00 доларів США, зі сплатою 14% річних, строком користування до 16.12.2015 року. Договір забезпечений іпотекою та порукою [PERSON] 26.01.2016 року за № 05-3202 банком позивачеві направлено вимогу про повне дострокове повернення заборгованості за кредитним договором № 498/07ф від 17.12.2007 року, з огляду на наявність простроченої заборгованості в сумі 3472809,53 грн. Позивач вважає, що дана вимога змінює стоки виконання основного зобовязання, а тому вважає її незаконною. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою вимоги підтримав, просив їх задовольнити та закінчити слухання справи у її відсутності. Відповідач та третя особа про час, дату та місце судового засідання сповіщався у встановленому законом порядку, до суду не з'явилися, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи без сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов [PERSON] не обґрунтований, не доведений і не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 17.12.2007 року було укладено кредитний договір №498/07ф, згідно якого банк надав позивачеві кредит у сумі 150000,00 доларів США, зі сплатою 14% річних, строком користування до 16.12.2015 року. Договір забезпечений іпотекою та порукою [PERSON] 26.01.2016 року за № 05-3202 банком позивачеві направлено вимогу про повне дострокове повернення заборгованості за кредитним договором № 498/07ф від 17.12.2007 року, з огляду на наявність простроченої заборгованості в сумі 3472809,53 грн. Суд знаходить, що право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту передбачено як умовами кредитного договору № 498/07ф від 17.12.2007 року так і положеннями ч.2 ст. 1050 ЦК України. Суд критично оцінює твердження позивача про те, що даною вимогою банк змінює строк виконання основного зобовязання, так як строк повернення коштів встановлений п.1.3 Кредитного договору та становить 16.12.2015 року, тобто до дати направлення вимоги баком, а значить сама вимога не може розцінюватися як така, що змінює строк виконання основного зобовязання. Таким чином, суд робить висновок про необгрунтованість вимог позивача, а тому відмовляє у їх задоволенні. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed