Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.08.1994 року. Від спільного проживання у подружжя народилися діти Максим, [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтвах про народження записаний [PERSON]. Подружні стосунки між сторонами не склались, тому рішенням Немирівського районного суду від 18.02.2015 року шлюб між сторонами був розірваний. Відповідач добровільно не виконує свій батьківський обовязок, не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Син [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки, у звязку з чим вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, в якій просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, змінила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, змінені позовні вимоги визнав не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Сторони проживають окремо, неповнолітній син [PERSON] знаходиться на утриманні матері. [PERSON] добровільно кошти на утримання дитини не надає, тому позивачка змушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії Свідоцтва про народження Серії І-АМ№103648, батьком сина [PERSON] записаний [PERSON]. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою і що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Позивачка просить стягувати із відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Відповідач, надав суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. При вирішенні питання розміру аліментів суд приходить до висновку, щоб стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 704 гривні 80 копійок судового збору, на користь позивачки 750 гривень судових витрат за надання правової допомоги згідно квитанції. На підставі викладеного,

Outcome: approved