Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 10.12.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №3221. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, з грудня 2014 року фактично припинені шлюбні відносини, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом із матірю, позивачем в справі, її заробітної плати не вистачає на утримання сина, що стало підставою звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, погодившись сплачувати на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 10.12.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №3221. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, з грудня 2014 року фактично припинені шлюбні відносини, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом із матірю, позивачем по справі, і перебуває на її утриманні, заробітної плати позивача не вистачає на утримання сина. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює лаборантом у Вінницькому Національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова та отримує заробітну плату біля 2000 грн. Він є інвалідом дитинства третьої групи та отримує пенсію. На його утриманні знаходяться батьки-інваліди. З заробітної плати значну частину коштів відповідач сплачує за житлово-комунальні послуги. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи невеликий розмір заробітної плати відповідача, його інвалідність, суд вважає, що позов про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] підлягає задоволенню в розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні цього питання судом враховано і ту обставину, що аліменти по ? частині будуть стягуватись з двох джерел доходу : заробітної плати і пенсії [PERSON] Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial