Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 10 лютого 2016 року в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 26 по вул. Немирівській в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, інвентаризаційна вартість якого становить 122703 гривні. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка. Спадкоємці першої черги за законом діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли і на неї не претендують. Однак отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачка не може, так як при житті чоловік не оформив право власності на житловий будинок та не отримав правовстановлюючий документ на нього на своє ім?я. Нотаріус постановою від 01 грудня 2016 року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на спадковий житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ та не надано документ про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. При житті чоловік володів, користувався та розпоряджався спірним житловим будинком з відповідними господарськими будівлями та спорудами на праві власності і позивачка має право на спадкове майно, яке залишилось після його смерті, оскільки є спадкоємцем першої черги за законом і прийняла спадщину. Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами побудований у 1961 році на земельній ділянці, яка була виділена для будівництва житлового будинку і перебувала в користуванні [PERSON] Володіння, розпорядження та користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами № 26 по вул. Немирівській в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області [PERSON] з 1961 року по день його смерті 10 лютого 2016 року також свідчить про право власності спадкодавця на вказаний будинок. Таким чином, всі перераховані докази свідчать про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 61 по вул. Парковій в смт.Вороновиця Вінницького району Вінницької області належав спадкодавцю на праві власності, споруджений ним на законних підставах. Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 26 по вул. Немирівській в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області від 10 листопада 2016 року загальна площа будинку складає 66,8 кв. метри, в тому числі: житлова площа - 50,1 кв. метри, допоміжна площа 16,7 кв. метри. Крім того до складу будинковолодіння входять літня кухня-сарай 1962 року побудови, погріб 1962 року побудови, ганок з козирком 1965 року побудови, гараж 1974 року побудови, оглядова яма 1974 року побудови, сапрай 1974 року побудови, убиральня 1985 року побудови, сарай 1973 року побудови, сарай 1983 року побудови, ? криниці 1966 року побудови, огорожа та ворота з хвірткою 1981 року побудови, ворота та огорожа 1982 року побудови. З огляду на вищевикладене позивачі звернулись з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат [PERSON], позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Змін та доповнень не мають. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Вінницького району Вінницької області в особі сільського голови [PERSON] - при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Треті особи [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 10 лютого 2016 року помер [PERSON] в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 346274 від 11.02.2016 року (а.с.15). Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЯР № 742775 від 21.11.1958 року (а.с.16). Родинні стосунки між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцями (треті особи) [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження останніх, де в графі «батько» вказано «Олійник Володимир Васильович» (а.с.17,18). Відповідно до довідки № 566 від 24.10.2016 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Вінницького району Вінницької області, померлий [PERSON], був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], вінницького району Вінницької області по день смерті (а.с.19). Факт, що при житті [PERSON] володів, користувався та розпоряджався житловим будинком з відповідними господарськими будівлями та спорудами на праві власності підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, довідкою виконавчого комітету [PERSON] селищної ради від 25 листопада 2016 року за № 02-29/649 про те, що житловий будинок побудовано [PERSON], яким він за життя володів, користувався і розпоряджався, проживав та був зареєстрований у ньому з 1961 року по день смерті 10.02.2016 року (а.с.30). Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] селищної ради від 24 жовтня 2016 року за № 10 житловий будинок № 26 по вул. Немирівській в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області під забороною та арештом не перебуває (а.с.32). Як вбачається з технічного паспорту на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 26 по вул. Немирівській в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області від 10 листопада 2016 року загальна площа будинку складає 66,8 кв. метри, в тому числі: житлова площа - 50,1 кв. метри, допоміжна площа 16,7 кв. метри (а.с. 25-29). В користуванні спадкодавця [PERSON] знаходилася земельна ділянка площею 0,16 га із них: 0,15 га для будівництва та споруд та 0,001 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Немирівська 226 смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, що підтверджується відповідною довідкою виконкому [PERSON] селищної ради від 21.11.2016 року за вих. № 644 (а.с.31). Оформити спадкові права позивач в нотаріальному порядку не має можливості, що підтверджується Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії, державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 01.12.2016 року за вих. № 3409/02-31 (а.с.33). Інших спадкоємців немає. Заповіт не вчинявся. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до\~ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до\~ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1\~ст.1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст.1217 ЦК України\~спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно\~ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як зазначено у п. 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року\~частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту\~ст. 357 ЦК\~вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними,тому частки кожного з співвласників на земельну ділянку є рівними, а тому за позивачем [PERSON], як за іншим співвласником також має бути визначено право на певну ідеальну частку у праві власності на земельну ділянку, так як поділити її в даний час натурі неможливо, оскільки інший учасник спільної сумісної власності помер, а в іншому разі, буде неможливо зареєструвати своє право власності належним чином Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування після смерті [PERSON] Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved