Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 14.02.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області без надання строку для примирення. В обґрунтування позову зазначила, що 14.02.2015 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні цінності. У сім`ї часто виникали конфлікти та непорозуміння, які руйнували сім`ю. З червня 2016 року сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо і їхній шлюб існує формально. Тому [PERSON], не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просила його розірвати. У судове засідання 04.05.2017 року сторони, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не зявились, у зв`язку з чим справа розглянута згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи згідно з приписами ч. 3 ст. 76 ЦПК України через повнолітніх членів його сім`ї у звязку з його відсутністю за місцем проживання та реєстрації, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав, у звязку з чим суд вважає причини неявки відповідача безповажними, що відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 14.02.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницької міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 132793. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Як випливає із змісту позовної заяви, в період шлюбного життя між сторонами виникали конфлікти та суперечки через різні погляди на сімейне життя, відповідач самоусунувся від сім`ї виїхавши за кордон на невизначений час, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, та їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач тривалий час не повязані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач на виклик до суду не з`явився, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ, та враховуючи, що позивачу при зверненні до суду із позовом відстрочену сплату судового збору, із відповідача на користь Держави належить стягнути судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved