Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але проживали разом з 25 вересня 2011року по лютого 2013 року та у них народилась одна дитина : [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 14 березня 2012 року зроблено актовий запис за № 14. В лютому 2013 року з відповідачем припинили спільне проживання однією сімєю та ведення спільного господарства, а дитина проживає та перебуває на утриманні позивача. На даний час позивач не працює , оскільки перебуває в декретній відпустці та доглядаю дітей. Відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає, хоча законом зобовязаний, а сам працює будівельником, часто виїжджає на заробітки до Російської федерації, а саме до Москви. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Дитина повністю знаходяться на утриманні позивача. Добровільно виділяти кошти на утримання дочки [PERSON] відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами дитини не цікавиться. Позивач зверталася до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину, однак вони відповіли, що не мають на нього впливу, та порадили звернутись з позовом в суд про стягнення аліментів. Наскільки їй відомо, відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, зареєстрованого субєкта господарювання (юридичної особи чи фізичної особи- підприємця), що не дає можливості визначити розмір частку від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити, що є тими істотними обставинами, які надають підстави суду, згідно ч. 1 ст. 184 СК України, визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, тому просить стягувати з відповідача аліментів по 800 грн. щомісячно . Також , згідно п. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Тому просить стягувати аліменти з відповідача і за минулий час в розмірі 300 грн. щомісячно починаючи з 01 жовтня 2014 року. Допустити негайне виконання рішення за один місяць. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов на підставах зазначених у позовній заяві. Також додала, що вона працює швачкою та отримує заробітну плату біля 2500 грн. щомісячно, на роботу добирається в м. Чернівці та сплачує за дорогу біля 500 грн. щомісячно, проживає з батьками , дитина здорова, але іноді хворіє, тому вважає що на дитину слід щомісячно витратити біля 1600 грн., тому визначила такий розмір аліментів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши суду, що не заперечує проти стягнення аліментів, оскільки дитина його, він не відмовлявся від сплати аліментів про що заявив позивачу і раніше, він не має постійних заробітків, їздив на заробітки один раз, але приїхав без грошей, тому більше не їздив, підробляє по сілу, має середню-спеціальну освіту, є слюсарем, але роботу по спеціальності не знайшов, проживає, з дідусем та бабкою,інших дітей не має, а оскільки працює неофіційно та має нерегулярний дохід, визначений позивачем розмір аліментів він вважає занадто великим, згідний сплачувати аліменти не більш ніж 400 грн. щомісячно . Що стосується вимоги стягнення аліментів за минулий час , то вважає ці вимоги безпідставними, оскільки він раніше хоч не дуже часто , але допомагав матеріально позивачу, а коли вона просила біля одного року тому сплачувати певні кошти він сказав що згідний сплачувати аліменти, але хотів щоб на це був певний документ , тобто рішення суду. Ніяких угод між ними укладено не було. Тому просить в задоволені цих вимог відмовити. Суд вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони проживали разом у незареєстрованому шлюбі , від якого мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень виконкому Годинівської сільської ради 14 березня 2012 року зроблено актовий запис за № 14.Дитина проживає та перебуває на утриманні позивача. На даний час сторони проживають окремо, а батько не надає допомоги на утримання своєї малолітньої доньки. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, зважаючи на те що відповідач офіційно не працює, проживає з пристарілими дідом та бабкою,працює по найму по сілу та має неофіційні мінливі доходи , тому вважає що стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є обґрунтованим. А визначаючи розмір аліментів відповідно до ст.182 СК України , суд бере до уваги також стан здоровя та матеріальне становище дитини, працездатність відповідача , тому з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого на час розгляду справи на 2015 рік(вік дитини, розмір коштів потрібних на її утримання), вважає що аліменти слід стягувати в розмірі 500 грн. щомісячно. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, відповідно до п. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно частини 1\~статті 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивач заявляючи позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час не подала відповідні докази та не довела законність підстав для такого стягнення, тому в задоволення цих вимог слід відмовити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 487 грн.20 коп. На підставі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік», ст.ст. 180,181, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: partial