Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просила виділити частку із майна, що є у спільній частковій власності. У судовому засіданні після проведення судової будівельно-технічної експертизи представник позивача подав клопотання про зміну позовних вимог, в якому просив суд провести поділ квартири між позивачем та відповідачем [PERSON] з однієї сторони та відповідачем [PERSON] - з іншої. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Власниками інших частин квартири є [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частин відповідно. У зв'язку з існуванням суперечностей відносно користування цією квартирою, позивач бажає поділити квартиру в натурі між співвласниками. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги повністю підтримали та просили їх задовольнити. З урахуванням висновку експерта просили поділити квартиру між сторонами у справі. Пізніше звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі з урахуванням висновку експерта позовні вимоги визнали, просили проводити розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши учасників процесу, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності сторонам у справі. Позивач є власником 1/2 частини цієї квартири (на підставі свідоцтва про власності на житло № 13570 від 31.01.2003 року та договору дарування від 24.11.2011 року), а власниками інших частин квартири є [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частин відповідно (на підставі свідоцтва про власності на житло № 13570 від 31.01.2003 року). Згідно вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до положень ч.ч. 1 - 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 7 постанови Пленуму «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року зі змінами та доповненнями, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної част кової власності на будинок може бути виділено відокремлену час тину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим реальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішен ню яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11/14 від 28.03.2014 року при проведенні дослідження експертом враховано те, що квартира вже була поділена самими співвласниками на дві окремі квартири, обидві частини квартири ізольовані, експлуатуються самостійно та мають окремі входи. Таких висновків експерт дійшла, враховуючи конструктивні особливості планування та порядок володіння квартирою, який склався на день проведення експертизи. Відповідно правової позиції Верховного Суду України, викладені у постанові Судової палати у цивільних справах від 03.04.2013 року у справі №6-12цс13, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. При встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок. Враховуючи те, що сторони у справі погодились із запропонованим варіантом поділу майна, а також те, що такий поділ згідно висновку експерта технічно можливий, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку, що у спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] необхідно виділити 64/100 частин квартири [ADDRESS], які складаються наступних приміщень в житловому будинку літ. «А»: № 3 (кухня) площею 8,8 кв. м; № 4 (житлове) площею 16,3 кв. м; № 5 (житлове) площею 11,9 кв. м; № 2 (санвузол) площею 3,1 кв. м; № 1 (кухня) площею 8,3 кв. м. У власність [PERSON] необхідно виділити 36/100 частин квартири [ADDRESS], які складаються наступних приміщень в житловому будинку літ. «А»: № 6 (житлове) площею 18,8 кв. м; № 7 (кухня) площею 5,9 кв. м; № 8 (санвузол) площею 0,7 кв. м. У зв'язку з тим, що у власність відповідача [PERSON] передається частина квартири, яка перевищує його ідеальну частку і була збільшена за рахунок частки позивача [PERSON], то з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація, визначена експертом в розмірі 7437 грн. Після поділу майна в натурі частка [PERSON] у праві власності на вказану квартиру складатиме 39/100, а частка [PERSON] - 25/100. Крім того, оскільки відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №11/14 від 28.03.2014 року експертом для зниження шумового рівня і для забезпечення належних санітарних умов запропоновано виконати конструктивно-технічні засобу шумозахисту, суд вважає за необхідне зобов'язати позивача провести ці роботи за власний рахунок, зобов'язавши відповідача [PERSON] не чинити цьому перешкоди. Оскільки вимоги щодо розподілу судових, які складаються з судового збору, позивачем не заявлялись, тому зазначені питання відповідно до ст.11 ЦПК України судом не вирішувались.

Outcome: approved