Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб укладений між ними 08 вересня 2007 року, посилаючись на те, що на теперішній час шлюбні відносини між ними припинені. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем. Позивач зазначає, що з весни 2013 року сімейні відносини між ними змінились, з'явились різні погляди на життя, зникли любов та взаємоповага, тому просить розірвати шлюб. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дитини сторони не мають. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Вказувала, що не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем, наполягала на неможливості примирення, оскільки у неї зникли почуття до чоловіка. В судовому засідання відповідач [PERSON] зазначав, що на його думку можливо зберегти родину, спочатку заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, проте в подальшому зазначив, що згоден на розлучення. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб було укладено між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 235, згідно Свідоцтва Серія [NUMBER] від 08 вересня 2007 року (а.с.4). Позивач вважає, що збереження родини неможливе, не бажає у подальшому підтримувати шлюбні відносини, наполягає на розірванні шлюбу. Спільного господарства сторонами не ведеться, спору про поділ майна на теперішній час немає. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, у зв'язку з чим було надано всі можливості для подання необхідних клопотань про зупинення провадження по справі для надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення. Суд роз'яснював сторонам положення ч.4 ст. 10 ЦПК України, проте позивач та відповідач по справі в судовому засіданні не заявляли клопотань про зупинення провадження по справі для надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення В судовому засіданні відповідач не навів обґрунтованих доводів щодо неможливості задоволення вимог позивача, а згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Обов'язок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крим того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з позовної заяви спільне життя між подружжям стало неможливим і неприйнятним, внаслідок чого вони фактично не мешкають разом та позивач не має бажання відновити сімейні відносини. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, час сумісного не проживання, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved