overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 28 серпня 1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. У своїй позовній заяві вона зазначила, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, останній має стосунки з іншою жінкою, внаслідок чого у них постійно виникали конфлікти, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. На даний час вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, у зв'язку з чим подальше проживання у шлюбі вважає неможливим. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис за №779. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (а.с.8 - копія свідоцтва про одруження). Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.9 - копія свідоцтва про народження). В судовому засіданні позивач суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 30 жовтня 1993 року між нею та відповідачем було зареєструвано шлюб. Від шлюбу, у них з відповідачем народилось троє дітей. У своїй позовній заяві вона зазначила, що фактичних подружніх стосунків вони не підтримують близько одного року, однак проживають разом в трикімнатній квартирі, оскільки відповідач на даний час відмовляється проживати за місцем своєї реєстрації. Причиною розірвання шлюбних відносин виявилось те, що у них з відповідачем різні характери та погляди на сімейне життя. Мали місце образи особистого характеру, оскільки характер відповідача не урівноважений. На теперішній час, спільне господарство не ведеться, а бюджети окремі. Постійні суперечки між ними призвели до того, що вони стали чужими людьми. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надіслав до суду дві заяви від 24 січня та 05 лютого 2014 року, в яких зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, з урахуванням заяви відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 1993 року у Залізничному відділу ЗАГСу м. Києва був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], уродженцем м. Ірак та [PERSON], [INFO], уродженкою м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №809. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (чоловіку) та [PERSON] (дружині) (а.с.7 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від даного шлюбу у сторін народились троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.58, 9, 10 - копії свідоцтв про народження дітей). В судовому засіданні позивач суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, її представника, з урахуванням заяви відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а сам шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 30 серпня 1987 року між нею та відповідачем було зареєструвано шлюб. Від шлюбу, у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. На даний час донька перебуває у шлюбі та має прізвище [PERSON]. У своїй позовній заяві вона зазначила, що у них з відповідачем різні погляди на життя та різні характери, у зв'язку з чим між ними виникали суперечки. Близько року відповідач проживає окремо. За наведених обставин, шлюб носить лише формальний характер, а тому подальше його збереження не має сенсу. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 1987 року у Самгородській сільській Раді Козятинського району Вінницької області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №19. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.8 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.11 - копія свідоцтва про народження). На даний час донька перебуває у шлюбі та має прізвище [PERSON] (а.с.12 - копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с.9-10 - копія паспорта). В судовому засіданні позивач суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а сам шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 30 травня 2009 року вона вступила до шлюбу з відповідачем [PERSON] Реєстрація шлюбу була проведена відділом реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 38. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося по тій причині, що вони не найшли порозуміння у повсякденному житті. Виявилося, що позивачка та [PERSON] зовсім різні за характерами, що нас не об'єднують обопільні інтереси та бачення перспектив спільного проживання. Більше п'яти років відповідач ніде не працює, він та дочка повністю знаходяться на утриманні [PERSON] Часті сварки, які виникали з цього приводу, негативно впливали на спільну дитину. Більше трьох років сторони практично не підтримують подружніх стосунків, не мають бажання бути разом, живуть кожен своїм життям. Одночасно з даним позовом про розірвання шлюбу [PERSON] подала позов про стягнення аліментів на утримання дочки. Майнового спору між сторонами немає. В судове засідання позивачка не з'явилась, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в позовній заяві просила провести розгляд за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак надав на адресу суду заяву в якій просив провести розгляд за його відсутності. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивачки та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами фактично припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу. Майновий спір між сторонами відсутній. Спір про місце проживання дитини відсутній. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем одружилась 29 квітня 2007 року. Шлюб було зареєстровано Андріївською сільською радою Хорольського району Полтавської області, актовий запис № 2. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем та позивачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини. Відповідач влаштовує постійні лайки в тому числі в присутності сторонніх людей та дитини, що ображає честь та гідність позивачки. [PERSON] постійно безпідставно звинувачує позивачку, що робить її життя нестерпним. Від постійних суперечок в [PERSON] погіршилось самопочуття та самопочуття їх з відповідачем дитини. Позивачка перебуває у стані постійного стресу, в неї порушився сон, дитина стала дратівливою та нервовою. Збереження сім'ї неможливо і суперечать інтересам позивачки та відповідача. Спір про місце проживання дитини і розподіл спільного сумісного майна відсутній. В судове засідання позивачка не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в заяві до суду просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але надав на адресу суду заяву в якій позов визнав і просив провести розгляд за його відсутності. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивачки та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу. Майновий спір між сторонами відсутній. Спір про місце проживання дитини відсутній. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем 04.03.2011 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею, [PERSON] Подружнє життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейні відносини та обов'язки по веденню спільного господарства, а також вихованню дитини. Вона самостійно виховує дитину, оскільки відповідач не піклується про свою сім'ю та не надає матеріальної підтримки. Вони не проживають разом з серпня 2011 року, фактичні подружні стосунки припинені, подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, почуття любові та поваги втрачено. На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 04 березня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №239. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.9 - копії свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивачка пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 20 листопада 2010 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Після народження дитини між нею та відповідачем почали виникати сімейні негаразди, які були викликані розбіжностями характерів. Вони з відповідачем по-різному відносяться до сімейного життя, їх погляди кардинально відрізняються, що викликає суперечки та сварки, які погано впливають на дитину. Наведене вище призвело до повного відчуження. Протягом 2014 року відносини між ними погіршились остаточно і вони зрозуміли, що втратили один до одного почуття любові та поваги. З початку грудня 2014 року вони не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та не підтримують шлюбних відносин. На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 20 листопада 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №459. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). В шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копії свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивачка пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем одружились 03 серпня 1996 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. З грудня 2009 року вони проживають окремо. Крім того, вона просить суд не вживати заходів примирення подружжя, оскільки неприязні стосунки між ними тривають досить тривалий час і перспектив для припирення не вбачається. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 03 серпня 1996 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №898. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с.8 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). В шлюбі у сторін народвся син - [PERSON], [INFO] (а.с.9 - копія Свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved