Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом вказуючи, що 01.12.2014р. між сторонами було укладено Договір-заяву №313731/45690/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на три місяці в національній валюті, внаслідок якого Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») в особі філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» прийняв від неї грошові кошти в сумі 50 000 грн. на строк до 01.03.2015р., про що зазначено в п.1 Договору. Внесення нею грошових коштів підтверджується квитанцією банку №01 від 01.12.2014р. Пунктом 6 Договору передбачено, що після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строк та на умовах, передбачених положенням п.5.1 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Основні умови). Пунктом 7 Договору передбачено, що строк розміщення вкладу, визначений п.1 цього Договору, не може бути продовжений сторонами. Пункт 5.1 Основних умов визначає, що у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у Договорі, та умови якого не передбачено можливості продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного в Договорі, кошти з строкового вкладного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/ картковий або інший вкладний рахунок, а дія договору припиняється. Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідні, святковий, неробочий день, то повернення суми вкладу проводиться банком на наступний перший робочий день. 02.03.2015р. відповідач виплатив лише проценти за вкладом, а сам вклад в сумі 50000 грн. не повернув. На її заяву про повернення вкладу, банк відповіді не надав. На підставі викладеного вона просить стягнути з відповідача на її користь суму вкладу за Договором-заявкою №313731/45690/3-14 від 01.12.2014р. в розмірі 50000 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, відповідно до її письмової заяви просить розглядати позов у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача на підставі наданих доказів. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, заяв про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надійшло, в зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача та, згідно ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Судом встановлено, що 01 грудня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір-заяву №313731/45690/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на три місяці в національній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] в сумі 50 000,00 грн. до 01 березня 2015 року, з процентною ставкою в розмірі 25% річних. Сума вкладу 50 000,00 грн. в той же день позивачем внесена в касу банку по квитанції № 01, що підтверджується копіями договору та квитанції (а.с.3-4). Пунктом 6 вказаного договору-заявки передбачено, що після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строк та на умовах, передбачених положенням п.5.1 Основних умов. Відповідно до п.5.1 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється. Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми вкладу проводиться банком на наступний перший робочий день. Пунктом 7 договору-заяви передбачено, що строк розміщення вкладу, визначений п.1 цього Договору, не може бути продовжений сторонами. Відповідно до п.10 договору-заяви цей договір набуває чинності після його підписання сторонами з дня надходження коштів на вкладний рахунок і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором банківського вкладу. Судом встановлено, що 01.03.2015р. позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою (вх. №2117 від 01.03.2015р.) про повернення її грошового строкового вкладу, однак до теперішнього часувідповідачем вклад позивачу не повернуто, доказів про повернення [PERSON] суми 50 000грн. строкового вкладу відповідачем суду не надано. В силу вимог ст.ст. 11, 10, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст.ст.526, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковий для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1058 ч.1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ст. 1060 ч.ч. 1, 2 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Як передбачено ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Грошові кошти згідно договору депозиту належать позивачам на праві приватної власності. Як зазначено в правовому висновку, викладеному в Постанові Верховного Суду України від 25.12.13 р. № 6-140 цс-13, за змістом ст.ст. 526, 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором депозиту вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд. Згідно ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час (ч.1), залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами (ч.3). Оцінивши обставини справи і надані докази в їх сукупності, достатності, належності та взаємозв'язку, проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача щодо стягнення з відповідача вкладних грошових коштів, оскільки між сторонами було укладено договір банківського вкладу, дія вказаного депозитного договору закінчилась, але відповідач до теперішнього часу вклад не повернув, чим порушив узяті на себе зобов'язання за вказаним договором і право позивача отримати та розпорядитися на свій розсуд своїм майном. У зв'язку цим вказані грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору на користь держави в розмірі 500,00 гривень.

Outcome: approved