Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати Договір купівлі-продажу нерухомого майна №15119 від 26 червня 1996 року, а саме квартири [ADDRESS], укладений між її матір'ю [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] - дійсним. При цьому позивачка посилається на те, що всі істотні умови угоди обома сторонами були виконані повністю, відповідачі звільнили квартиру та знялись з реєстраційного обліку, ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. [INFO] [PERSON] померла. Позивачка зазначила, що з часу придбання квартири вони разом з матір'ю використовували її для постійного проживання та регулярно сплачували комунальні послуги. Після смерті [PERSON] позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, у зв'язку з чим звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений та нотаріус не визнає цей договір відповідним закону за формою, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Третя особа: представник Третьої одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, повідомлявся, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень щодо винесення рішення не мають. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі та третя особа: представник Одеської товарної біржі у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, в зв'язку з чим, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 26 червня 1996 року на Одеській товарній біржі між [PERSON], якій діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої Сободаш З.П., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 05 червня 1996 року за реєстровим №935, [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], з другої сторони було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №15119, за умовами якого [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON], придбала квартиру [ADDRESS]. Умови договору сторонами цілком виконані: покупець цілком сплатив вартість вищезазначеної квартири, а продавці одержали за продану квартиру обумовлену суму грошей, знялись з реєстраційного обліку за вказаною адресою і ніяких претензій матеріального характеру не пред'являли. Зазначений договір купівлі-продажу зареєстрований 28 червня 1996 року в КП «ОМБТІ та РОН» під №394 стр.72, кн.187пр. на ім'я [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла (актовий запис про смерть №3038 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції від 21 березня 2016 року). Позивачка є донькою померлої [PERSON] (актовий запис про народження №181 міськ. ЗАГС м. Артемівська від 01 березня 1951 року, актовий запис про укладення шлюбу №658 міськ. ЗАГС м. Одеси від 31 травня 1969 року) та, відповідно, спадкоємцем першої черги після смерті матері. У встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 31 березня 2017 року, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при чому згідно ч. 5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, на момент укладання Договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved