Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не сплачував аліменти в повному обсязі, внаслідок чого станом на 31 січня 2020 року утворилась заборгованість в сумі 68671,37 грн. Загальна сума пені за період з 01.01.2014 року до 01.02.2020 року складає 936788,25 грн. Враховуючи, що за вимогами ч.1 ст. 196 СК України стягнення пені допускається в сумі не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період 1 січня 2014 року по 1 лютого 2020 року в сумі 68671,37 грн., а також понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. В судовому засіданні позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Пояснила, що відповідач тривалий час ухилявся від свого обов`язку утримати дитину. Після стягнення аліментів за рішенням суду і відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа відповідач був оголошений у розшук, на його майно був накладений арешт та прийняті тимчасові обмеження. В результаті виконавчих дій було встановлено, що відповідач проходить військову службу, після чого аліменти та частина заборгованості стягуються з його заробітної плати. Вважає, що проходження відповідачем військової служби не звільняє його від стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Крім того, відсутні обставини для зменшення суми пені, оскільки наявність у відповідача дитини від іншого шлюбу, в якому він фактично зараз перебуває, не звільняє його від обов`язку утримувати їх спільну дитину. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, представником відповідача надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається таке. Відповідач з 03.09.2014 року по теперішній час є військовослужбовцем, призваним за контрактом до військової частини [NUMBER] Збройних Сил України, якому відповідно до вимог ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пеня за невиконання зобов`язань, в тому числі і перед фізичними особами не нараховується. Враховуючи розрахунок заборгованості за аліментами від 17.02.2020 року, наданий позивачем, сума пені за період з 01.01.2014 року до 03.09.2014 року складає 5146,62 грн. Крім того, зазначена сума пені може бути зменшеною з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Так, відповідач є діючим військовослужбовцем, який виконує бойові завдання на сході України. Починаючи з 28.02.2020 року з відповідача на користь позивача проводяться відрахування в розмірі 50 % його заробітку до повного погашення заборгованості. Крім того, відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з нього також стягнуто аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 14.03.2019 року. За таких обставин, відповідач визнає позовні вимоги частково в розмірі 2573,31 грн., що складає половину суми пені за період з 01.01.2014 року до 03.09.2014 року, а також судові витрати позивача в розмірі, пропорційному задоволеним позовним вимогам. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. У відповідності із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 вересня 2009 року, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). На підставі вказаного рішення суду, 9 вересня 2010 року було видано виконавчий лист №2-373/2010, який перебуває на виконанні у Комунарському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжя (а.с.12). Відповідно до ст.195 СК України, заборгованість по аліментах, присуджених у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом. Згідно з розрахунком державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Щетипкіної А.С. від 17.02.2020 року, станом на 31 січня 2020 року [PERSON] має заборгованість по аліментах перед [PERSON] у сумі 68671,37 грн. (а.с. 23). Статтею 180\~СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У п. 22 постанови Пленуму\~ВСУ від\~15.05.2006року\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм СК\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.\~196\~СКУ країни відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.\~197\~СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196\~СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у справі № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року. Відповідно до зазначеного позивачем розрахунку сума неустойки (пені) за період з 01.01.2014 року до 01.02.2020 року становить 936788,25 грн. (а.с. 3). При цьому, як встановлено в судовому засіданні з наданих відповідачем письмових доказів, з 03.09.2014 року по теперішній час він є військовослужбовцем, призваним за контрактом до військової частини [NUMBER] Збройних Сил України, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Відповідно до вимог ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з\~початку і\~до закінчення\~особливого періоду,\~а резервістам\~та військовозобов`язаним\~-\~з моменту\~призову під\~час мобілізації\~і до\~закінчення особливого\~періоду штрафні\~санкції,\~пеня за\~невиконання зобов`язань\~перед підприємствами,\~установами і\~організаціями усіх\~форм власності,\~у тому\~числі банками,\~та фізичними\~особами,\~а також\~проценти за\~користування кредитом\~не нараховуються. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, починаючи з 03.09.2014 року, не ґрунтуються на законі, тому не підлягають задоволенню. З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.01.2014 року до 03.09.2014 року вона складає 5146,62 грн., розмір пені, розрахований за зазначеною вище формулою за вказаний період складає 100762,7 грн., проте за вимогами ч.1 ст. 196 СК України сума пені має бути не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів підтверджується належним доказом - розрахунками заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд вважає, що вказана заборгованість виникла з вини відповідача. Крім того, відповідач в обґрунтуванням своїх заперечень проти позову зазначив, що з урахуванням його матеріального та сімейного стану рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 20.02.2020 року було зменшено розмір аліментів з ј частини на 1/6 частину, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що розмір пені за період з 01.01.2014 року до 03.09.2014 року в сумі 5146,62 грн. є обґрунтованим. За таких обставин, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 1 січня 2014 року по 3 вересня 2014 року в сумі 5146 (п`ять тисяч сто сорок шість) грн. 62 коп. Окрім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати на правничу допомогу, підтверджені належними доказами: договором про надання правничої допомоги від 31 січня 2020 року, додатковою угодою від 31 січня 2020 року, актом виконаних робіт від 19 лютого 20120 року і квитанцією №1078 від 19 лютого 2020 року, в сумі, пропорційній задоволеним позовним вимогам 7,45%, що складає 224,84 грн. (3000х7,45/100) Також, відповідно до вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі пропорційній задоволеним позовним вимогам 7,45%, що складає 62,64 грн. (840,80 грн.х 7,45/100). На підставі викладеного,

Outcome: partial