Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 04 серпня 2014 року виконавчим комітетом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. В шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім, проживає з позивачкою, перебуває на її вихованні та утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Позивачка та відповідач відчужилися один від одного, втратили сімейні цінності, необхідні для спільного проживання. Спроби примиритися та зберегти сім`ю не дали результату. В березні 2019 р. сторони припинили спільне проживання, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. За таких обставин позивачка вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження сім`ї з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам, тому просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 06 грудня 2019 р. сторонам надавався строк для примирення - три місяці, провадження в справі було зупинено до закінчення строку для примирення сторін. Ухвалою суду від 16 березня 2020 р. провадження в справі поновлено. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, наполягає на його задоволенні. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується довідкою про доставку судової повістки у вигляді SMS-повідомлення, причини неявки в судове засідання невідомі. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 04.08.2014 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.08.2014 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. У шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] , актовий запис № 15 від 17 листопада 2014 р., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наданий судом строк для примирення сторони не помирилися. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved