Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду - 15.11.2019, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що від шлюбу з відповідачем вони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Вона самостійно не здатна забезпечити належний рівень життя дітей, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Зазначає, що відповідач здоровий, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, інших осіб на утриманні не має, та може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 5000 грн. щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 18.11.2019 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач у встановлений строк подав відзив на позовну заяву в якому просить позовні вимоги задовольнити частково, в частині стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно. На обґрунтування заперечень посилається на те, що приблизно з січня 2017 він та позивач припинили фактичні шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, мешкають окремо, неповнолітні діти за спільною згодою залишилися проживати разом з матір`ю. Він постійно сплачував позивачу на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 3000 грн., що підтверджується дублікатами квитанцій та виписками з банківських розрахунків, жодної заборгованості зі сплати аліментів не має, за період з липня 2019 по грудень 2019 його дохід склав 15118,65 грн., матеріальну допомогу на утримання дітей надає на рівні своїх фінансових можливостей, від сплати аліментів не ухиляється. Відповідач зазначає, що позивач так само працевлаштована, проблем зі здоров`ям не має, не знаходиться на утриманні в будь-кого, має у власності майно, та має достатній рівень доходу для забезпечення належного рівня життя собі та їх спільним дітям, а тому витрати на утримання дітей вони повинні нести порівну. Крім того, відповідач має сплачувати за комунальні послуги, по сплаті за які утворилась заборгованість, погашати отриманий кредит у банку. Позивачем не обґрунтовані підстави та не надані докази на підставі яких необхідно стягнути аліменти у заявленому нею розмірі, а він не в змозі сплачувати таку суму. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю, позивачем у справі, що не заперечується відповідачем. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. М інімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. М інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач добровільно надає позивачу матеріальну допомогу на утримання двох їх спільних неповнолітніх дітей у загальному розмірі 3000 грн. щомісячно, що підтверджується наданими відповідачем дублікатами квитанцій та виписками з банківських рахунків, на що від позивача не надійшло заперечень. Відповідачем на підтвердження наявності та розміру свого доходу надана копія довідки про доходи, відповідно до якої його дохід за період з липня 2019 по грудень 2019 склав 15118,65 грн. Позивач відомостей та доказів про наявність та розмір свого доходу суду не надала. Прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років 01.01.2020 по 30.06.2020 становить 2218 грн., з 01.07.2020 по 30.11.2020 - 2318 грн., з 01.12.2020 - 2395 грн. Суд зважає на те, що обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як батька так і матері дитини, а також, аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку можуть бути присуджені судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. З урахуванням приписів ст. ст. 182, 184 СК України, розміру доходу відповідача, розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за заявою позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, суд дійшов до висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітніх дітей, необхідним буде встановлення розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, у сумі по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з щорічною індексацією відповідно до закону, оскільки такий розмір аліментів відповідає 50 відсоткам прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та в змозі сплачувати відповідач. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом 15.11.2019. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial