overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, вказавши, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 23.02.2006 р. Від даного шлюбу народилося дві доньки - [INFO] та [INFO] Спільне життя з чоловіком не склалося, у них були зовсім різні погляди на сімейне життя, вони переконалися що являються різними людьми. Уже шість років вони проживають окремо: вона живе з дітьми у селі, а чоловік у м.Тернополі і лише деколи приїзжає. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, тому позивач вважає що у її інтересах шлюб розірвати, прізвище залишити шлюбне. В судовому засіданні позивач позов підтримала і пояснила: спочатку вона із чоловіком проживала у м.Тернополі, однак шість років тому через непорозуміння поїхала до себе у село Староміщину і стала там жити з дітьми. На її звернення жити з нею чоловік не погодився, лише деколи навідував дітей. З лютого 2016 року вона проживає з іншим чоловіком і має намір зареєструвати з ним шлюб. За час, наданий судом для примирення, [PERSON] жодного разу її не відвідав і не приймав мір для примирення, однак і вона його не хоче. Відповідач у судове засідання не з'явився втретє, подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він зайнятий в іншому судовому процесі. Зважаючи на неодноразову неявку до суду та не підтвердження своєї заяви жодним чином, суд вважає причину неявки відповідача не поважною і відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний судовий розгляд справи за наявних доказів. Заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.02.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично припинились шлюбні відносини, оскільки шість років вони разом не проживають, шлюб носить формальний характер. На даний час позивачка, як вона ствердила у суді, проживає з іншим чоловіком і має намір створити іншу сім'ю. Ухвалою суду від 04.02.2016 р. сторонам надавався термін для примирення, однак ці заходи суду позитивного результату не досягли Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, приймаючи до уваги формальне існування шлюбу, наполегливу вимогу позивачки та без результативність надання терміну для примирення, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки його збереження неможливе, недоцільне та буде суперечити інтересам сторони. На підставі наведеного, ст. ст. 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, вказавши, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 29.01.2009 р. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] На даний час сторони проживають окремо один місяць, останнім часом між ними виникали суперечки та непорозуміння, очевидцями яких були діти. За таких обставин позивач не бачить підстав для примирення і просить шлюб розірвати, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та доповнила, що вона не спілкувалася із чоловіком від 13.12.2015 р., який її уникав і вона зрозуміла, що немає підстав для примирення. Відповідач не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав, причини своєї неявки суду не повідомив, що є підставою для ухвалення судом заочного рішення у справі. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 29.01.2009 р., від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON] - [INFO] Як випливає із тверджень позивача, причинами розірвання шлюбу являються постійні сварки, очевидцями котрих являлись їхні діти, вони разом не проживають з 13.12.2015 р., вказаних обставин відповідач не спростував. Сторони не підтримують фактичних шлюбних стосунків, до даного часу не дійшли до примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Проаналізувавши наведене у сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами фактично розпався та існує формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки він існує формально, його збереження неможливе, зважаючи на категоричну позицію позивача. Таким чином, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому її вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного, ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, вказавши, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 30.01.2009 р. Від даного шлюбу народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя з чоловіком не склалося, оскільки у них зовсім різні погляди на сімейне життя, між ними часто виникали сварки, через що вони віддалилися один від одного. Більше року сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. За таких обставин позивач вважає, що неможливо зберегти сім'ю, вона не бачить підстав для примирення і просить шлюб розірвати, прізвище на дошлюбне міняти не бажає. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та доповнила, що основною причиною розірвання шлюбу являється наявність у її чоловіка іншої жінки, з якою він має намір оформити свої відносини. Між нею та чоловіком повністю припинені сімейні відносиини. Позивач категорично заперечила проти надання строку для примирення. Відповідач не з'явився у судове засідання, оданк подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та вказав, що не згідний на примирення, стосунки між ним та позивачем повністю припинені. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини: [PERSON] та [PERSON] 30.01.2009 р. зареєстрували шлюб, дружині було присвоєно прізвище «Олійник». Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Як випливає із письмових тверджень позивача, більше року вона не підтримує подружніх відносин із відповідачем, у якого є інша жінка. Проаналізувавши наведене у сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами фактично розпався та існує формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки він існує формально, його збереження неможливе, зважаючи на категоричну позицію позивача та згоду відповідача на розірвання шлюбу. Таким чином, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому її вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного, ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON], 1997\~року народження такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. При цьому посилається на те, що вона є власником вказаної квартири, а відповідач її онукою, яка не проживає у цій квартирі з 2014 року, не платить комунальні послуги за утримання житла, але зареєстрована за місцем проживання за вказаною адресою, внаслідок чого позивач несе зайві витрати в оплаті за комунальні послуги. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.07.2018 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив на позов не надала, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони проживають по сусідству з позивачем, а її онука [PERSON] не проживає у квартирі позивача з 2014 року, оскільки переїхала проживати до своєї матері, яка має власну квартиру. Вислухавши пояснення позивача, покази свідків та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідач - [PERSON], [INFO], є її онукою та зареєстрована за місцем проживання у вищезазначеній квартирі. Відповідно до акту, затвердженого директором ПП «ВЖРЕП - 4» 19.06.2018 року, складених на підставі свідчень сусідів, відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі з 2014 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], особою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою №56 по вул. Степана Бандери, 16/63 в м. Житомирі, посилаючись на те, що позивач є власником вказаної квартири, а відповідач її дочкою, яка проживає в Болгарії з 2012 року, не проживає у вищевказаній квартирі більше одного року, але зареєстрована за місцем проживання в ньому. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.10.2018 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позов не надали. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником квартири №56 по вул. Степана Бандери (попередня назва Чапаєва), 16/63 в м. Житомирі, а відповідач [PERSON], [INFO], є дочкою позивача та зареєстрована за місцем проживання у вищезазначеній квартирі, але не проживає в ній з 2012 року. Відповідно до акту, затвердженого Головою правління ЖБК «Полісся» 25.09.2018 року, складеного на підставі свідчень сусідів, відповідач [PERSON] не проживає у вищезазначеній квартирі з 2012 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належній позивачу на праві власності квартирі №56 по вул. Степана Бандери (попередня назва Чапаєва), 16/63 в м. Житомирі без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком №11 по провулку Корецькому в м. Житомирі, посилаючись на те, що позивач є власником вказаного будинку, а відповідачі її дочкою та онуком, які \\ громадянами [PERSON] та проживають в цій країні, не проживають у вищевказаному будинку більше одного року, але зареєстрований за місцем проживання в ньому. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21.09.2018 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позов не надали. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником жилого будинку по провулку 3-му Фурманова (нова назва провулок Корецький), 11 в м. Житомирі, а відповідачі: [PERSON], [INFO], є дочкою позивача, а [PERSON], [INFO], є онуком позивача. Відповідачі зареєстровані за місцем проживання у вищезазначеному будинку, але є громадянами [PERSON] та проживають в цій країні . Відповідно до акту, затвердженого директором ПП «ЖЕП №1 м. Житомира» 10.09.2018 року, складеного на підставі свідчень сусідів, відповідач [PERSON] проживає за кордоном з 2004 року, а [PERSON] проживає за кордоном з 2012 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] у належному позивачу на праві власності жилому будинку по провулку Корецькому, 11 в м. Житомирі без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що позивач є власником вказаної квартири, а відповідач є її чоловіком, який не проживає у вищевказаній квартири з 2018року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, квартирою не цікавиться, але зареєстрований за місцем проживання в цій квартирі. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21.05.2019 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником 9/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є чоловіком позивача та відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, не значиться зареєстрованим за місцем проживання у вищезазначеній квартирі. Відповідно до акту від 01.02.2019 року, затвердженого директором КП «ВЖРЕП №5» Житомирської міської ради, [PERSON] не проживає у вищезазначеній квартирі з липня 2018 року. При цьому, в позовній заяві позивач вказала дату народження відповідача [INFO] , а в акті та довідці КП «ВЖРЕП №5» Житомирської міської ради він значиться 1973 року народження. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною першою статті 383 ЦК України встановлено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеному житлі та не є відсутнім без поважних причин у ньому понад один рік станом на день розгляду справи судом 05.06.2019 року, оскільки не проживає у вказаній квартирі лише з липня 2018 року, а тому в силу ст.405 ЦК України, не є таким, що втратив право користування зазначеним житлом. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником вказаної квартири, а її син [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з 2012 року. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину від 22.03.2006 року [PERSON] є власником приватизованої квартири [ADDRESS]. (а.с. 6). Відповідно до акту, затвердженого головою правління ЖБК «Полісся» від 16.09.2017 року, складеного на підставі свідчень сусідів, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], але не проживає за даною адресою з жовтня 2012 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належному позивачу на праві власності приватизованої квартири [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON],\~[INFO],\~таким,\~що втратив\~право користування\~квартирою №\~12,\~будинок №\~65\~по вулиці\~Київській,\~м.\~Житомир,\~посилаючись на\~те,\~що вона\~є власником\~вказаної квартири,\~а її\~син [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з 2015 року Сторони в судове засідання не зявилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність, вимоги заяви підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву в якому просить розгляд справи проводити у їх відсутність, просить задовольнити позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору дарування квартири № 5-6903 від 19.12.1997 року [PERSON] є власником квартири № 12, яка розташована за адресою місто Житомир, вул. Київська, 65. (а.с. 9). Відповідно до акту, затвердженого головою ОСББ «Київська 65» від 12.06.2018 року, складеного на підставі свідчень сусідів, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], але не проживає за даною адресою з жовтня 2015 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] не проживає у належному позивачу на праві власності квартирі № 12, яка розташована за адресою місто Житомир, вул. Київська, 65 без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України. Відповідно до\~ ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. При цьому посилається на те, що вона є наймачем вищезазначеної квартири, а відповідач є її братом, який з червня 2012 року в зазначеній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла, х отча зареєстрований за місцем проживання у вказаному помешканні. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.08.2018 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, ордер на квартиру [ADDRESS] отримував [PERSON] на сім'ю із п'яти чоловік. [PERSON] був знятий з реєстрації 02.09.1999 року, після чого особовий рахунок на квартиру був переоформлений згідно з рішенням міськвиконкому №526 від 23.09.1999 року на [PERSON]. Після смерті [PERSON] 03.03.2004 року особовий рахунок згідно рішення міськвиконкому [NUMBER] від 24.11.2004 року був відкритий на [PERSON], як на саму старшу дитину. На даний час у вищезазначеній квартирі також зареєстрований за місцем проживання брат позивача [PERSON], [INFO]. Як вбачається з актів, затверджених директором КП «ВЖРЕП №14» 03.11.2017 року та 21.04.2018 року за участю сусідів, [PERSON], [INFO] не проживає у [ADDRESS] з червня 2012 року. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не проживає більше шести місяців в квартирі [ADDRESS], а саме з червня 2012 року, не сплачує комунальні послуги та не знявся з реєстрації місця проживання у ній, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved