Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо заінтересованої особи - [PERSON] , у якому просить заборонити йому протягом шести календарних місяців перебувати у місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; у будь-який спосіб спілкуватися, вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування поданої заяви вказує, що проживає разом із [PERSON] однією сім`єю на [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] зловживає алкоголем, систематично та впродовж тривало часу вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство, під час якого чинить психологічний тиск, а також застосовує до неї фізичну силу. Такі постійні дії створюють у неї психологічне та моральне напруження. Також вказує, що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Незважаючи на це, [PERSON] продовжує вчиняти насильство в сім`ї. У зв`язку із цим, з метою унеможливлення подальшого домашнього насильства у майбутньому [PERSON] просить винести по відношенню до кривдника [PERSON] обмежувальний припис. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - адвокат Гавдяк І. Б. заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити покликаючись на обставини, що викладені у заяві. Також, [PERSON] наголосила, що вона постійно переживає стрес, її малолітній син, 2014 року народження, також наляканий діями [PERSON] та постійно у присутності [PERSON] , вона та дитина перебувають у нервовому напруженні. Заінтересована особа - [PERSON] , будучи належно повідомленим, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань про відкладення судового розгляду чи проведення за його відсутності до суду не подав. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису . Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що заяву слід задовольнити з огляду на таке. Судом установлено, що заявник [PERSON] разом із сином [PERSON] , [INFO] , та заінтересована особа - [PERSON] проживають без реєстрації на [ADDRESS] . 07 грудня 2017 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII (далі Закон № 2229-VIII), котрий визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до частини 2 та 3 ст. 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя; дитину. Згідно з частиною 1 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки дитини. Відповідно до статті 18 Закону № 2229-VIII, до завдань у сфері запобігання домашньому насильству належать: визначення стану, причин і передумов поширення домашнього насильства; підвищення рівня поінформованості населення про форми, прояви, причини і наслідки домашнього насильства; сприяння розумінню суспільством природи домашнього насильства, його непропорційного впливу на жінок і чоловіків, зокрема на осіб з інвалідністю, вагітних жінок, дітей, недієздатних осіб, осіб похилого віку; формування в суспільстві нетерпимого ставлення до насильницьких моделей поведінки, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед постраждалих дітей, усвідомлення домашнього насильства як порушення прав людини; викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються; заохочення всіх членів суспільства, насамперед чоловіків і хлопців, до активного сприяння запобіганню домашньому насильству. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України. (частина 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII) Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; батьками дитини. Пунктом 3 ч. 1 ст. Закону № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. За пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2016 року, від 24 лютого 2021 року [PERSON] визнавався винним у вчиненні домашнього насильства щодо співмешканки [PERSON] під час якого він ображав її нецензурними словами, чинив психологічний тиск, погрожував фізичною розправою та наносив тілесні ушкодження в область голови. При цьому, у постановах Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2016 року, від 24 лютого 2021 року зазначено про визнання [PERSON] своєї вини у вчиненому. Із постанови від 02 грудня 2016 року також убачається що неповнолітній син заявника - [PERSON] був свідком того як [PERSON] вчиняв домашнє насильство щодо його матері [PERSON] 16 лютого 2021 року працівниками поліції виносився терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] , яким [PERSON] було зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи - [PERSON] , та заборонено [PERSON] вхід та перебування у місці проживання постраждалої особи - [PERSON] . Заявник вказує, що [PERSON] порушував зазначений терміновий заборонний припис. Такі ствердження заявника [PERSON] також підтверджені інформацією, що наявна у відповіді за № Д-15 від 18 лютого 2021 року начальника Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на звернення [PERSON] щодо вчинення її співмешканцем [PERSON] домашнього насильства. Усі вищенаведені обставини свідчать про те, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно співмешканки [PERSON] під час їх спільного проживання. З описаних вище доказів судом встановлено, що [PERSON] є особою, яка постраждала від домашнього насильства, а [PERSON] - її кривдником. За вказаних обставин, суд доходить висновку про те, що до [PERSON] слід застосувати спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, а саме обмежувальний припис стосовно кривдника, встановивши тимчасові обмеження його прав та покласти на нього ряд обов`язків. Згідно з вимогами частини 2 ст. 350- 6 ЦПК України, частини 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. В силу частини 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. Згідно із вимогами частини 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. За таких обставин, суд доходить висновку, що слід видати обмежувальний припис на строк шість місяців. Судові витрати компенсувати за рахунок держави. Рішення суду допустити до негайного виконання.

Outcome: approved