Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області, в якому просила визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на будинковолодіння [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на початку 1991 року між нею та [PERSON] було досягнуто домовленість про купівлю-продаж належного останній житлового будинку по [ADDRESS] . На підтвердження угоди 26\~березня 1991 року [PERSON] передала [PERSON] 4000 рублів, а [PERSON] написала розписку про отримання коштів, передала позивачу документи і ключі від будинку і пообіцяла пізніше офіційно оформити договір купівлі-продажу. \~ \~ \~ \~В березні 1991 року [PERSON] , з її слів, переселилась у вказаний будинок, де зареєструвалась та проживає по даний час. \~ \~ \~ \~Як зазначено у позовній заяві, офіційно договір купівлі-продажу будинку укладений не був, оскільки [INFO] [PERSON] померла. \~ \~ \~ \~Отже, як вказує [PERSON] , вона з 1991 року по теперішній час постійно, відкрито і безперервно користується і володіє житловим будинком, проживає у ньому, однак не може отримати правовстановлюючі документи на це нерухоме майно з описаних вище причин (у зв`язку із смертю [PERSON] ), тому на підставі ст. 344 ЦК України просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності. \~ \~ \~ \~Сторони, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явились. \~ \~ \~ \~Від позивача до суду надійшла заява з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує з викладених у позові підстав. \~ \~ \~ \~Від представника відповідача до суду надійшла заява з проханням справу слухати у його відсутності. В заяві зазначено, що Волочиська міська об`єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради Хмельницької області не є належним відповідачем у справі та, згідно з ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 25 травня 1989 року [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 8, 15). За розпискою, написаною [PERSON] , остання 26 березня 1991 року: «продала [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] за 4000 рублів. Впродовж двох років зобов`язалася оформити нотаріально договір купівлі-продажу будинку» - а.с. 6. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується даними свідоцтва про її смерть (а.с. 7). Відповідно до рішення виконавчого комітету Авратинської сільської ради Волочиського району Хмельницької області № 3 від 28 жовтня 2008 року, вулицю Леніна в с.\~Авратин Волочиського району було перейменовано на вулицю Незалежності (а.с. 16). Згідно з довідкою старости сіл Авратин, Збручівка, [PERSON] - [PERSON] (Волочиська міська об`єднана територіальна громада) № 123 від 18 квітня 2018 року, [PERSON] з 1991 року зареєстрована та проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який вона купила у [PERSON] [INFO] . Відповідно то технічного паспорту від 12 квітня 2018 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] , до вказаного об`єкту нерухомості входять: житловий будинок літ. «А-1», веранда, ганок літ. «а», сарай літ. «Б», погріб літ. «В», огорожа № 1; технічний стан об`єкту задовільний, всі побудови здійснені до 1991 року (а.с. 9-14). Після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася, та спадщину ніхто не прийняв, що підтверджується даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57849676 від 09\~жовтня 2019 року, виданої Волочиською державною нотаріальною конторою. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності. У частині першій статті 344 ЦК України\~передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР 1963 року, в редакції станом на 26 березня 1991 року (дата написання розписки), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Отже, при укладенні договору купівлі-продажу спірного будинку сторони не дотрималися форми укладення такого договору в момент його укладення, тобто написання розписки. Однак, факт передачі [PERSON] грошових коштів [PERSON] за житловий будинок та перехід майна у фактичне володіння [PERSON] свідчить про те, що сторони діяли добросовісно та бажали настання правових наслідків договору купівлі-продажу. [INFO] [PERSON] померла, а [PERSON] вважала, що вона на законних підставах володіє житловим будинком. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Матеріали справи свідчать, що позивач добросовісно, відкрито та безперервно протягом більш як 20 років володіє об`єктом нерухомого майна - будинковолодінням по [ADDRESS] . На думку суду, зміст описаної вище розписки за своєю суттю є договором про правомірність заволодіння майном, і свідчить про те, що сторони усвідомлювали, що вона за змістом являється договором про передачу громадянкою [PERSON] свого майна громадянці [PERSON] , яка за таку передачу сплатила кошти у визначеному сторонами розмірі. Крім того, власник майна [PERSON] померла та спадкоємці після її смерті відсутні, в судовому засіданні не встановлено наявність суб`єктів, що претендували б на означений житловий будинок. За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved