Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки розміром 3,6283 за кадастровим номером 742368780007000:0002 та 0,6489 га за кадастровим номером 742368780006000:0498 що розташовані на території Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області із земель КСП «Іскра». Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя 05.02.2001 року вона склала заповіт згідно якого заповіла все своє майно позивачу. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої, як вона вважала входили земельні ділянки, які розташовані на території Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області. Право власності посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю від 08.02.2006 року серії ЯБ№630269. Рішенням Новгород-Сіверського районного суду від 13.08.2020 року позивачу надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Під час звернення до нотаріуса позивачу роз`яснено що видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, так як позивачем не надано оригінал Державного акту про право власності на земельну ділянку. Даний акт був втрачений. З даного приводу позивач звернувся в ЗМІ «Сіверський край». Іншим не судовим шляхом визнати право на земельну частку(пай) не можливо, тому змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явилась. Надала заяву про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Представник відповідача Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області Петренко І.М., в судове засідання не з`явився, надав заяву до суду про проведення судового засідання без його участі, не заперечуває проти задоволення позову. Згідно з ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у підготовчому судовому засіданні суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено що [INFO] , померла [PERSON] (свідоцтво про смерть (повторно) серії [NUMBER] від 14 вересня 2017, про що 20 березня 2009 року складений актовий запис № 792) (а.с.3) За життя [PERSON] отримала державний акт про право на земельну ділянку серії ЯБ № 630269, який посвідчував право на земельну ділянку розміром 4,2772 на території Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Вартість зазначеної земельної ділянки станом на день видачі довідки становить 63957,38 (шістдесят три тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім гривень тридцять вісім копійок) Про втрату державного акту про право власності на земельну ділянку було розміщено оголошення в ЗМІ. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку на підставі заповіту прийняла належним чином, тобто фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном [PERSON] (а.с. 4) Згідно наданої інформації приватним нотаріусом Новгород-Сіверського нотаріального округу Шик А.Л. видачу свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку на території Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, площею 4,2772 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій [PERSON] неможливо, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документів (а.с.11). Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі, втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній право посвідчуючий документ зараз втрачено. Згідно статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене в ст.25 ЦК України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок її смерті. Отже на день смерті [PERSON] належало право на земельну ділянку, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved