Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позщовом до [PERSON] про витребування безпідставно отриманих коштів. В обгрунтування позову вказувала, що вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.10.2017 р. її було визнано винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., та на підставі п.г ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від призначеного покарання. Цим же вироком суду з позивачки стягнуто на користь [PERSON] 1500 грн. моральної шкоди та 3000 грн. витрат на правову допомогу. На виконання вироку Славутського міськрайонного суду від 02.10.2017 р. [PERSON] отримала в суді виконавчий лист по справі № 682/894/17 (провадження № 1-кп/682/58/2017), який пред`явила до примусового виконання в частині стягнення з позивачки 1500 грн. моральної шкоди та 3000 грн. витрат на правову допомогу. На підставі поданого [PERSON] до примусового виконання виконавчого документа постановою Славутського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 18.01.2018 відкрито виконавче провадження. З позивачки в примусовому порядку шляхом відрахувань з пенсійних виплат стягнуто на користь [PERSON] кошти в сумі 4500 грн., виконавче провадження закінчено постановою Славутського міськрайонного відділу ДВС від 24.10.2018 року в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Проте, постановою Верховного Суду від 01.11.2018 р. вирок Славутського міськрайонного суду від 02.10.2017 р., який було залишено без змін хвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28.12.2017 р. та саму ж ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області скасовано і призначено новий розгляд справи у суді першої інстанції. Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 31.10.2019 р. кримінальне провадження 12016240210000268 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України було закрито на підставі п. 7 ч.1 ст. 284 КПК України. З підстав викладеного позивачка вказує на відсутність правової підстави стягнення з неї коштів на користь [PERSON] та просить суд у зв`язку з цим стягнути з [PERSON] на її користь кошти в сумі 4500 грн., як безпідставно набуті відповідачкою по справі. Позивачка подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у її відсутність. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Андрієвський О.А. в судовому засіданні щодо позову заперечили. До початку розгляду справи представником відповідачки адвокатом Андрієвським О.А. подано до суду відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого представник відповідачки вважає позовну заяву необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки судами першої та апеляційної інстанції на переконання сторони було доведено і підтверджено винуватість [PERSON] у спричиненні тілесних ушкоджень [PERSON] . Позивачкою [PERSON] до суду подано відповідь на відзив представника відповідача [PERSON] відповідно до змісту якої Остапчук К.І. просить суд відхилити відзив представника відповідачки та задоволити її позовні вимоги, оскільки обвинувальний вирок щодо неї відсутній, потерпіла відмовилась від обвинувачення, тому відповідно кошти за першим вироком стягнуто із неї безпідставно. Судом встановлено, що вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.10.2017 р. [PERSON] було визнано винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., та на підставі п.г ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено [PERSON] від призначеного покарання. Цим же вироком суду з позивачки стягнуто на користь [PERSON] 1500 грн. моральної шкоди та 3000 грн. витрат на правову допомогу. На виконання вироку Славутського міськрайонного суду від 02.10.2017 р. відповідачка [PERSON] отримала в суді виконавчий лист по справі № 682/894/17 (провадження № 1-кп/682/58/2017), який пред`явила до примусового виконання в частині стягнення на її користь з [PERSON] 1500 грн. моральної шкоди та 3000 грн. витрат на правову допомогу. На підставі поданого [PERSON] до примусового виконання виконавчого документа постановою Славутського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 18.01.2018 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа. З [PERSON] в примусовому порядку шляхом відрахувань з її пенсійних виплат стягнуто на користь [PERSON] кошти в сумі 4500 грн., виконавче провадження закінчено постановою Славутського міськрайонного відділу ДВС від 24.10.2018 року в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 31.10.2019 р. кримінальне провадження 12016240210000268 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України було закрито на підставі п. 7 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто потерпіла відмовилась від обвинувачення. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З підстав викладеного, здійснивши ситемний аналіз правових норм, дослідивши наявні докази по справі слід дійти висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки підстава відповідно до якої [PERSON] набула кошти, належні позивачці, згодом відпала.

Outcome: approved