Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позивачка, уточнивши позовні вимоги, просить припинити спільну часткову власність у будинку та виділити цю частку в окремий об`єкт. Обгрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої, вона отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] і відповідно до якого, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок під літерою «А-1», житловою площею 113,8 кв.м., загальною площею 186,2 кв.м., сарай під літерою «Б», сарай під літерою «В», уборна під літерою «Е». Її частина будинку складається із частини житлового будинку з тамбуром та підвалом під літерою «А-1», що складається з підвалу площею 5,9 кв.м., тамбура площею 2,4 кв.м., коридорів площами: 1,8 кв.м та 6,1 кв.м, кухні площею 11,2 кв.м, столової площею 10,9 кв.м, кімнати площею 18,9 кв.м, кімнати площею 17,6 кв.м та кімнати площею 14,4 кв.м загальною площею 89,2 кв.м., в тому числі, житловою - 50,9 кв.м. та сарая під літерою «Б», та вбиральні під літерою «Е». Інша Ѕ частка домоволодіння належить відповідачу [PERSON] на підставі Договору довічного утримання від 24.12.1984 року. Земельна ділянка, на якій знаходиться домоволодіння була розподілена між ними по фактичному користуванню, що підтверджується спільною заявою від 04.12.2004 року та планом розподілу земельної ділянки. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року їй на праві власності належить також земельна ділянка площею 0,0931 га, у тому числі , під житловою забудовою - 0,0931 га, з них під капітальною забудовою - 0,0122 га, прибудинкова територія 0,0809 га, кадастровий номер - 6810400000:05:001:0020, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Укласти договір про виділ у натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, відповідач відмовляється, тому вона вимушена звертатись до суду і просить її позовні вимоги задовольнити. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутності, уточнений позов підтримали і просять його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів з винесенням заочного рішення. Суд розглядає справу у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у повному обсязі, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої, позивачка [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] , відповідно до якого, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок під літерою «А-1», житловою площею 113,8 кв.м., загальною площею 186,2 кв.м., сарай під літерою «Б», сарай під літерою «В», уборна під літерою «Е», що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 34451841 від 05.07.2013 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 5784412 від 05.07.2013 року. Частина будинку, яка належить [PERSON] , складається із частини житлового будинку з тамбуром та підвалом під літерою «А-1», що складається з підвалу площею 5,9 кв.м., тамбура площею 2,4 кв.м., коридорів площами: 1,8 кв.м та 6,1 кв.м, кухні площею 11,2 кв.м, столової площею 10,9 кв.м, кімнати площею 18,9 кв.м, кімнати площею 17,6 кв.м та кімнати площею 14,4 кв.м., всього загальною площею 89,2 кв.м., в тому числі, житловою - 50,9 кв.м. та сарая під літерою «Б», та вбиральні під літерою «Е», що підтверджується копією технічного паспорту від 05.12.2012 року, Довідкою на об`єкт нерухомого майна за № 326 від 13.11.2019 року. Інша Ѕ частка домоволодіння належить відповідачу [PERSON] на підставі Договору довічного утримання від 24.12.1984 року. Земельна ділянка, на якій знаходиться домоволодіння була розподілена між [PERSON] та [PERSON] по фактичному користуванню, що підтверджується спільною заявою від 04.12.2004 року та планом розподілу земельної ділянки. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року [PERSON] на праві власності належить також земельна ділянка площею 0,0931 га, у тому числі , під житловою забудовою - 0,0931 га, з них під капітальною забудовою - 0,0122 га, прибудинкова територія 0,0809 га, кадастровий номер - 6810400000:05:001:0020, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка має бажання реалізували своє право на виділ належної їй частки у будинковоолодінні. Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Частинами 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. Приписом ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до положень ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Ч.1 ст.364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом наведеної норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини відповідного майна у власність учасника спільної власності пропорційно до його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 325 від 13листопада 2019 року, частина будинковолодіння, а саме: частина житлового будинку з тамбуром та підвалом під літерою «А-1», що складається з підвалу площею 5,9 кв.м., тамбура площею 2,4 кв.м., коридорів площами: 1,8 кв.м та 6,1 кв.м, кухні площею 11,2 кв.м, столової площею 10,9 кв.м, кімнати площею 18,9 кв.м, кімнати площею 17,6 кв.м та кімнати площею 14,4 кв.м., всього загальною площею 89,2 кв.м., в тому числі, житловою - 50,9 кв.м. та сарая під літерою «Б», та вбиральні під літерою «Е», складає Ѕ частку будинковолодіння є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. Укласти договір про виділ у натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, відповідач добровільно відмовляється, тому позивачка вимушена звертатись до суду. Належними та допустимими доказами позивачкою доведено, що спору щодо права власності та користування своїми частками в будинковолодінні між нею та відповідачем, після смерті [PERSON] , немає, оскільки ще за життя останньої була поділена земельна ділянка , на якому знаходиться будинковолодіння і яку позивачка успадкувала, крім того, позивачка успадкувала Ѕ частину від будинковолодіння, якого фактично, як цілого об`єкта, вже не існувало, Ѕ частка будинковолодіння є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в натурі, тому позивачка має право на припинення спільної часткової власності у будинковолодінні та виділ цієї частки в окремий об`єкт, оскільки іншим способом успадковану частину будинковолодіння виділити та зареєструвати неможливо. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку , що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст. 87, 120, 152 ЗК України, ст.ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України,,

Outcome: approved