overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 14.01.1995року. Від шлюбу дітей немають. Заявлені вимоги [PERSON] в своїй позовній заяві та в судовому засіданні обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем втрачено почуття кохання та поваги, відсутнє взаєморозуміння, в зв'язку з чим часто виникали сварки, про що свідчать неодноразові звернення до міліції. Також зазначає, що за час сумісного проживання чоловік відмовляв їй в реєстрації за місцем проживання, постійно принижував її гідність, тому їй прийшлось піти з сім»ї. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, категорично заперечує проти його задоволення, має надію, що жінка згодом все ж таки повернеться в сім'ю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.01.1995 року. (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що подружнє життя сторін було припинено з причин відсутності взаєморозуміння; позивачем втрачено як почуття любові до дружини, так і бажання сумісного проживання з ним. Отже, сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, позивач в категоричній формі заперечує проти можливості їх відновлення, а відповідач, в свою чергу, не надав суду впевнених та зрозумілих пояснень , яким чином він вважає за можливе зберегти сім'ю за наявності вищезазначених обставин. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя - є вже недоцільним, а формальне збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Повне та всебічне з'ясування обставин справи переконують суд, що подальше спільне життя сторін є неможливим, і тому позов [PERSON] необхідно задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. При розірванні шлюбу, суд на підставі ч.8 ст. 235 ЦК України, з врахуванням думки відповідача, вважає необхідним залишити останній прізвище яке було набуте нею під час реєстрації шлюбу, - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 14.07.2015 року, так як їх спільне життя не склалось, одруження з відповідачем виявилось невдалим, вона з чоловіком має різні погляди на життя, виявилась психологічна несумісність, зникли почуття, якими вони керувалися при укладенні шлюбу. Позивач вважає, що їх шлюбні відносини існують формально, шлюбних стосунків вони не підтримують. Спору про поділ майна у них не має, спільних дітей не мають. Тому вважає, що за таких обставин, збереження шлюбу та сім'ї в майбутньому є неможливим. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище Бабак . Позивач подала заяву про розгляд справи без неї. Відповідач [PERSON] відбуває покарання у виді позбавлення волі в Коростенській ВК 71, двічі повідомлявся судом про час і місце судового розгляду заяви про розгляд справи за його відсутності чи в режимі відеоконференції не надавав. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2015 року. Дошлюбне прізвище позивача Бабак, яке вона при укладенні шлюбу не змінювала. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач з 23.03.2014 року відбуває покарання у виді позбавлення волі в Коростенській ВК-71, його засуджено до 6 років 3 місяців позбавлення волі. Таким чином, шлюб було укладено під час відбування покарання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені фактичні взаємини подружжя та обставини їх життя, а саме те, що між сторонами виникають непорозуміння, позивач з чоловіком має різні погляди на життя, виявилась психологічна несумісність, зникли почуття, якими вони керувалися при укладенні шлюбу, сторони не підтримують сімейних та подружніх стосунків, проживають окремо один від одного. Дійсними причинами позову є відсутність шлюбних відносин та окреме один від одного проживання подружжя. Відповідно до ст.ст.21 та 24 СК України, шлюб є сімейним союзом чоловіка і жінки, який ґрунтується на їх вільній згоді. Це право подружжя як вільно вступати у шлюб, так вільно і його припиняти. Шлюб існує формально, сторони правами подружжя не користуються, обов'язків подружжя не виконують. Суд встановив, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Таким чином судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин сім'ю зберегти не можливо, а тому на підставі ст.112 СК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 15.08.1992 року, так як їх спільне життя не склалось, одруження з відповідачем виявилось невдалим, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Фактично шлюбні відносини між ними припинено. Позивач вважає, що їх шлюбні відносини існують формально, шлюбних стосунків вони не підтримують. Спору про поділ майна у них не має, двоє їх спільних людей вже повнолітні. Тому вважає, що за таких обставин, збереження шлюбу та сім'ї в майбутньому є неможливим. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище Щербина . Позивач подала заяву про розгляд справи без неї, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], повторно в удове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 224-225 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом в заочному порядку. За таких обставин справу розглянуто в заочному порядку у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.08.1992 року. Дошлюбне прізвище позивача Ткачук. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені фактичні взаємини подружжя та обставини їх життя, а саме те, що між сторонами виникають непорозуміння, вони втратили один до одного почуття кохання та взаємоповаги, не підтримують сімейних та подружніх стосунків, проживають окремо один від одного. Дійсними причинами позову є припинення шлюбних відносин та окреме один від одного проживання подружжя. Відповідно до ст.ст.21 та 24 СК України, шлюб є сімейним союзом чоловіка і жінки, який ґрунтується на їх вільній згоді. Це право подружжя як вільно вступати у шлюб, так вільно і його припиняти. Шлюб існує формально, сторони правами подружжя не користуються, обов'язків подружжя не виконують. Суд встановив, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Таким чином судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин сім'ю зберегти не можливо, а тому на підставі ст.112 СК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 15 липня 2000 року і зареєстрованого Ромейківською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, актовий запис №05. Пояснила, що перебувала з [PERSON] у шлюбі з 2000 року, мають трьох спільних дітей, які є неповнолітніми. В даний час шлюб з відповідачем розпався, відносин сторони не підтримують на протязі тривалого часу. У сторін різні погляди на життя, відповідач життям дружини та дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, спільного господарства сторони не ведуть, можливості для примирення подружжя вичерпані. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляді, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв'язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини. В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача, що вона підтвердила в своїх поясненнях. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, клопотання позивача, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] після реєстрації шлюбу змінювала прізвище, вона може іменуватись цим прізвищем і після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 16.06.2011 року і зареєстрованого відділом ДРАЦСу Млинівського районного управління юстиції, актовий запис №41. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя не склалось, вони мають різні погляди на життя, різні характери. Шлюбних та сімейних відносин з чоловіком тривалий час не підтримує. Спору щодо місця проживання дитини після розлучення не мають. Шлюб розпався остаточно, примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, про що подала письмову заяву. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти розлучення заперечив. Розгляд справи проведено у відсутності сторін, у звязку з чим повне фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ст..197 ЦПК України не проводилось. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у звязку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини. В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки після наданого судом строку для примирення сторони не примирились. У звязку з цим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що вона підтвердила в своїй заяві. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, клопотання позивача, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] після реєстрації шлюбу змінювала прізвище, вона після розірвання шлюбу вправі продовжувати іменуватись цим прізвищем. Як вбачається зі ст..29 ЦК України, місцем проживання малолітніх дітей є місце проживання їх батьків або одного з батьків, з ким дитина фактично проживає. Судом встановлено, що малолітні діти подружжя [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають разом з матірю, і спору з цього приводу між подружжям немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 18.10.2012 року і зареєстрованого Берестівською сільською радою Володимирецького району, актовий запис №6. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2012 року, в шлюбі народилась одна дитина - донька Вікторія. В даний час шлюб з відповідачем розпався, відносин сторони не підтримують на протязі тривалого часу, У сторін різні погляди на життя, права та обов'язку подружжя, відповідач зловживає спиртними напоями, на підставі чого виникають сварки та непорозуміння. На даний час сторони проживають окремо, шлюб між ними розпався остаточно і примирення не можливо. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, дала згоду на заочний розгляд справи в разі відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляді, у зв'язку з чим судом проведено заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв'язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини. В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, примирення між сторонами, протягом строку, наданого судом, не відбулось. подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, клопотання позивача, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] після реєстрації шлюбу змінювала прізвище, вона має право іменуватись цим прізвищем і після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 18 жовтня 2007 року, актовий запис № 2325. Своїх вимоги мотивує тим, що 18 жовтня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з серпня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Стверджує, що в сімї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємного розуміння. За таких обставин вважає подальше сумісне життя та збереження сімї неможливе. Ухвалою суду від 11 квітня 2016 року сторонам було надано строк в шість місяців для примирення. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку, встановленому ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе зі згоди позивача відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 жовтня 2007 року, про що було зроблено актовий запис № 2325 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 4, 5, 6). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, що підтверджено дослідженими судом доказами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 20 червня 2007 року і зареєстрованого Городецькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, актовий запис №12. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через різного роду непорозуміння, різні погляди на життя. На протязі тривалого часу сторони шлюбних та сімейних відносин не підтримують, проживають окремо. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що сімейні відносини з [PERSON] давно розпались, будь-яке примирення є неможливим, сторони проживають окремо, тому вона бажає розірвати шлюб, який існує лише формально. Відповідач визнав позов, погодився на розлучення, пояснив, що він дійсно не живе з [PERSON], однак бажає приймати участь у вихованні її вина. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв'язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини. В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, примирення між ними неможливо, що вони підтвердили в своїх поясненнях та заявах. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що при укладенні шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка, вона вправі іменуватись цим прізвищем після розлучення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 21 вересня 1996 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вони спільно не проживають з серпня 2015 року внаслідок розбіжностей у поглядах на життя та різниці в характерах, відновлювати подружні стосунки вона не бажає. В судове засідання сторони не зявились, в направлених до суду заявах просили розглянути справу у їх відсутності; позивач підтримала позов, відповідач позов визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії І-СР № 003263, сторони 21 вересня 1996 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаській області за актовим записом № 333. Від шлюбу [PERSON] і [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 084366. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з серпня 2015 року, згоди щодо подальшого спільного проживання не дійшли, миритися та відновлювати подружні стосунки не бажають. Суд вважає, що за таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору за в сумі 640 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 21 червня 2013 року, актовий запис № 770. Своїх вимоги мотивує тим, що 21 червня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку Маргариту, 01квітня [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з березня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Стверджує, що в сімї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємного розуміння. За таких обставин вважає подальше сумісне життя та збереження сімї неможливе. Позивач у судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Додатково зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку, встановленому ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе зі згоди позивача відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 червня 2013 року, про що було зроблено актовий запис № 770 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку Маргариту, 01квітня [INFO] (а.с. 4). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved