Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 31.08.2002 року. Мають малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Шлюб фактично розпався, близько чотирьох останніх років фактичного сумісного господарства не ведуть. Підставою припинення стосунків стало те, що відповідач мало приділяв їй уваги як дружині, усі сімейні питання вирішував на власний розсуд. За весь зазначений час відповідач знаходився за місцем сумісного проживання декілька місяців на рік, решту часу їздив по країні, шукаючи роботу. Крім цього, у відповідача є інша жінка. На цьому ґрунті в сімї виникають сварки, які негативно впливають на психічний стан дітей. На цей час втратила до відповідача почуття любові і поваги, збереження шлюбу неможливе, а його формальне збереження буде суперечити її інтересам. Спору про поділ майна немає. Діти після розірвання шлюбу будуть мешкати з нею, питання їх подальшого утримання буде вирішувати в судовому порядку. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на вищевказані обставини. Пояснила, що відповідач також зловживає спиртними напоями, внаслідок чого в сімї виникають сварки. На протязі останніх років відповідач регулярно їздить на роботу до Росії, допускав подружню невірність, вдома буває рідко, а коли приїжджає, більше уваги приділяє друзям, ніж сімї. На цьому ґрунті між ними регулярно виникають сварки, які негативно позначаються як на її психічному здоровї, так і дітей, особливо старшої доньки. З початку цього року відповідач працює в м. Дніпропетровськ, де має іншу жінку, з березня цього року разом не живуть і шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Мають різні погляди на життя та сімейні стосунки, на протязі подружнього життя неодноразово між ними виникало питання про розлучення, однак мирилися, але налагодити нормальні сімейні стосунки так і не змогли. Прийшли до висновку, що для обох буде краще розлучитися. До того ж, в неї не склалися стосунки з матірю відповідача, що також призводить до сварок. Вважає примирення неможливим, наполягає на розірванні шлюбу. Діти будуть проживати з нею, питання їх утримання вирішать з відповідачем по домовленості. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач позов визнав та пояснив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою з 2002 р. Мають двох малолітніх дітей. На протязі останніх років змушений працювати за межами міста, оскільки заробити в місті кошти, достатні для утримання сімї вважає неможливим. Дійсно вживає спиртні напої, постійно знаходиться у розїздах, допускав подружню невірність, про що довідалася дружина, з вказаних причин в сімї виникають сварки. Сумісно з дружиною прийшли до висновку, що буде краще для обох розлучитися. Діти будуть проживати з дружиною, на їх утримання буде надавати кошти. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2002 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.2), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 31.08.2002 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітніх дітей підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.3) та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2002 року, від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], разом не проживають і не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з березня 2016 р., спільне господарство не ведуть, спір про поділ спільного майна подружжя відсутній, питання місця проживання та утримання малолітніх дітей вирішено, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved