Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди. Позивач зазначала, що у 29 грудня 2011 року відповідач [PERSON] отримала у позику від неї грошові кошти в сумі 4700 (чотири тисячі сімсот) доларів США, які відповідач зобов'язувала повернути після того як продасть земельну ділянку, що підтверджується розпискою, наданою відповідачем, яка засвідчує факт передання відповідачеві коштів та укладення договору позики. Відповідач періодично повертала позивачу позику, але повернула лише частину коштів у розмірі 400 (чотириста) доларів США, чим, у свою чергу, визнала договір позики. Останній раз відповідач повернула позивачу частину боргу за договором позики у березні 2014 року, про свідчать записи у розписці. Про продаж належної відповідачу земельної ділянки позивачу нічого не відомо. На день подання позову до суду відповідач лише частково виконала свої зобов'язання за договором позики. Борг відповідача становить 4300 доларів США, еквівалент по курсу НБУ - 64 761, 41 грн.. Відповідно до довідки №1341 від 25 листопада 2014 року, виданої Броварським ТВБВ 10026/0741 філії Головного Управління по м. Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», курс НБУ гривні до долару США станом на 25 листопада 2011 року складав 15,060794 грн. за 1 долар США. Таким чином на користь позивача необхідно стягнути із відповідача суму заборгованості за договором позики 64 761, 41 грн. - 4300 доларів США. Також внаслідок невиконання відповідачем грошового зобов'язання щодо повернення позивачу позики, наданої на підставі договору позики від 29 грудня 2011 року, позивач зазнала чимало переживань та страждань з приводу того, що відповідач не має наміру повернути кошти, оскільки ці кошти вкрай необхідні позивачу для власного проживання, догляду та утримання хворої матері, а також на придбання речей та ліків, яких вона потребує. Позивач постійно знаходиться у нервовій та психологічній напрузі, що створює життєвий дискомфорт та психічне навантаження. Позивач вважає, що відповідач завдала їй моральної шкоди, яку позивач оцінює в розмірі 7000 грн.. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути із відповідача на її користь 64 761, 41 грн., моральну шкоду в сумі 7 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 717,62 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги уточнила, просила суд стягнути із відповідача 4200 доларів США у еквіваленті по курсу НБУ станом на 25 листопада 2014 року, в іншій частині позовних вимог позов підтримала, просила суд про його задоволення. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав, заперечував проти його задоволення, оскільки в розписці вказано, що відповідач [PERSON] віддасть коштів повному обсязі після того як продасть земельну ділянку, представник вважає, що зобов'язання по договору ще не виникли, крім того, відповідач віддала позивачу 140 гривень, тому сума боргу повинна бути зменшена у відповідному розмірі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала в борг у позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 4700 доларів США, які зобов'язувалася повернути після того як продасть земельну ділянку, що підтверджується розпискою від 29 грудня 2011 року. Відповідач, частковими погашеннями суми боргу, визнала факт існування договору позики. Станом на день судового розгляду справи, борг відповідача становить 4200 доларів США, еквівалент по курсу НБУ - 63256,20 грн., відповідно до довідки №1341 від 25 листопада 2014 року, виданої Броварським ТВБВ 10026/0741 філії Головного Управління по м. Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», курс НБУ гривні до долару США станом на 25 листопада 2011 року складав 15,060794 грн. за 1 долар США (а.с.25). Таким чином суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення передбачені ст. 1046-1049 ЦК України. Так, відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві такуж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Також в судовому засіданні було встановлено, що відповідач повернула позивачу ще 140 гривень від суми боргу, а тому загальний розмір заборгованості на час розгляду справи в судовому засіданні становить 4190,70 доларів США, еквівалент по курсу НБУ станом на 25.11.2014 р. - 63 116,13 грн.. Таким чином стягненню із відповідача підлягають грошові кошти в розмірі: 4190,70 доларів США х 15,061 грн. = 63116,13 грн.. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то її відшкодування діючим законодавством та договором позики не передбачено. Також суд,

Outcome: partial