Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частики його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 22 березня 2018 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області вони зареєстрували шлюб за актовим записом № 367. У шлюбі [INFO] народилась донька [PERSON] , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Протягом спільного проживання у сім`ї часто виникали сварки, скандали, непорозуміння по причині різних поглядів на життя. Їх сім`я практично розпалась і шлюб існує лише формально. В позивачки важке матеріальне становище. Відповідач з ними не проживає та не надає дитині матеріального утримання в добровільному порядку, не займається її вихованням, а тому позивачка звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою від 20 листопада 2019 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 11 грудня 2019 року підготовче провадження закінчено та справу призначено до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинах, хоча про день, час та місце розгляд справи йому було повідомлено належним чином. Ухвалою від 02 березня 2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Згідно свідоцтва про шлюб, шлюб між сторонами по справі зареєстровано 22 березня 2018 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області за актовим записом № 367 (а.с.8). У шлюбі народились дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Дитина проживає разом з позивачкою в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою видано виконкомом Вишнівецької селишної ради Збаразького району Тернопільської області від 01 листопада 2019 р. № 3390 (а.с.10). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони по справі одружились 22 [INFO] 2018 року. У шлюбі народилась дитина [PERSON] , яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дитині не надає, хоча має можливість виконувати свій обов`язок по її утриманню. Протягом спільного проживання у сім`ї часто виникали сварки, скандали, непорозуміння, по причині різних поглядів на життя, їх сім`я практично розпалась і шлюб існує лише формально. Спільне життя даного подружжя і збереження їхнього шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказана норма закону відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 768,40 грн. сплаченого судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу, а також в користь держави 768,40 грн. судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved