Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина : [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття , а також просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на своє утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку в розмірі 500 гривень, щомісячно. Позовні вимоги [PERSON] , мотивує тим, що 28.07.2012 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, син знаходяться на повному утриманні позивача. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, також направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, частково, а саме в частині стягнення аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У відзиві на позовну заяву зазначив, що протягом періоду , який вони не проживають разом з позивачкою регулярно направляв кошти на утримання дитини про , що свідчать квитанції з терміналу, він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розімірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , щомісячно. Також зазначив, що на даний час проживає у незареєстрованому шлюбі, від якого має доньку, та разом з ними проживає донька цивільної дружини, яких він утримує. Крім того сім`я винаймає жиитло, так як власного не має, а в будинку батьків де він зареєстрований мало місця для проживання, про що надав відповідні докази. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Згідно довідки виданої Огіївськоюсільською радою,Ружинського району, Житомирської області за № 502 від 21.10.2019 року, малолітній син [PERSON] , [INFO] , знаходяться на утриманні позивачки, зареєстрований та проживає разом з нею (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та відповідач є працездатними особами, тому мають рівні можливості щодо належного матеріального забезпечення спільних дітей. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем позовні вимоги визнав частково в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Частин другою та четвертою статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином [PERSON] має право на утримання від [PERSON] до досягнення сином [PERSON] , який народилась [INFO] , трьох років, але лише за умови, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу. Як вказувалось раніше, [PERSON] проти [PERSON] в частині вимоги про стягнення аліментів на її утримання заперечив. [PERSON] доказів, які б вказували на те, що [PERSON] може надавати їй матеріальну допомогу, не подала, зокрема, що він має такі доходи, що дозволяють йому сплачувати вказані аліменти . На думку суду, очевидним є те, що доходи [PERSON] не дозволяють надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] .. Враховуючи також, по відповідачем подано копію свідоцтва про народження малолітньої доньки, [PERSON] , від іншого шлюбу, яка знаходиться на його утриманні. Зважаючи на зазначене, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення на її користь аліментів, на її утримання у розмірі 500,00грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку необхідно відмовити. Отже, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Зважаючи на те, що обов`язок утримувати малолітню дитину до її повноліття є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, а також, враховуючи встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та з урахуванням заявлених позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,щомісячно до досягнення ним повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial