Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом в суд до [PERSON] ,третя особа: Служба у справа дітей Дергачівської РДА в Харківській обалсті «Про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Позивач посилається на те, що 27.11.2009 року між сторонами було укладено шлюб зареєстрований Дзержинським ввіділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис 677. Рішенням Дергачівського районного суду від 23.11.201 5 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Після розлучення відповідач ухиляється від прямих своїх обовязків по вихованню дитини, що виражається у ігноруванні та не приймання участі у піклуванні про фізичний і духовний розвиток сина. З 2015 року не надає жодної матеріальної допомоги. [PERSON] вказує, що вона має бажання та можливість виїжджати з неповнолітнім сином за кордон для відпочинку, оздоровлювати та розширення світогляду дитини. Однак відповідач чинить опір її прагненням , та не дозволяє тимчово виїхати з неповнолітнім сином за кордон, через що позивач змушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове зсідання не зявилась , відповідно до поданої заяви просила суд розглядати справу у її відсутність без фіксації технічними засобами , наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до заяви просив розглядати справу у його відсутність ,без фіксації технічними засобами судового процесу, не заперечував на задоволені позову, надав дозвіл на виїзд сина за кордон строком не більше чим на один рік. Представник Служби у справах дітей Дергачівської РДА в судове засідання не зявився, відповідно до поданої заяви просив суд розглядати справу у його відсутність , просив справу вирішити на розсуд суду. Суд , вивчивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову з наступних мотивів . Судом встановлено , що 27.11.2009 року між сторонами було укладено шлюб зареєстрований Дзержинським ввіділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис 677. Рішенням Дергачівського районного суду від 23.11.201 5 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Після розлучення відповідач ухиляється від прямих своїх обовязків по вихованню дитини, що виражається у ігноруванні та не приймання участі у піклуванні про фізичний і духовний розвиток сина. З 2015 року не надає жодної матеріальної допомоги. [PERSON] вказує, що вона має бажання та можливість виїжджати з неповнолітнім сином за кордон для відпочинку, оздоровлювати та розширення світогляду дитини. Однак відповідач чинить опір її прагненням , та не дозволяє тимчово виїхати з неповнолітнім сином за кордон. Згідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання батьків не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до вимог ч. З ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України тільки за згодою батьків або в їх супроводі. За змістом ст.ст. 141, 153,ч. З ст. 157 СК України, мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. №789-ХІІ), батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду-про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до п. 18 «Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених постановою КМ України № 231 від 31.03.1995 оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. Оскільки відповідно до поданої заяви ,що надійшла до суду від [PERSON] він не заперечує проти виїзду сина [PERSON], [INFO] за кордон строком не більше як на один рік , тому суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 150 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2,4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.02.1994 № 3857-ХІІ, п.8 «Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених постановою КМ України № 231 від 31.03.1995, а також ст. ст. З, 4, 118-120 Цивільного процесуального кодексу України,-

Outcome: approved