Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 4 липня 1987 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які вже повнолітні. Зазначає, що разом не проживали більше двадцяти вісім років. Вказує, що за цей час вона проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком від якого народила чотирьох дочок, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мали різні характери та погляди на життя, відповідач не поважав її як дружину, безвідповідально ставився до сімейних обов`язків, зловживав алкогольними напоями. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Ввказала що примирення не бажає. Відповідача не бачила близько тридцяти років. Також зазначила, що має намір укласти шлюб з іншим чоловіком. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з ідентифікатором № 9050001061038, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 4 липня 1987 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Калинівської сільської ради за актовим записом № 22. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей дочок: - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, батьком дітей народжених позивачкою у шлюбі з відповідачем, значиться [PERSON] . Позивач заперечує факт батьківства відповідача, зазначаючи що біологічним батьком дітей є інший чоловік з яким вона на даний час проживає, однак доказів підтверджуючих ці обставини не надала. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Спору про виховання дітей не має. Майновий спір відсутній. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося та тривалість періоду їх окремого проживання є достатньо великим і становить більше двадцяти років. За цей період позивачка взагалі не спілкувалася з відповідачем та їй не відомо долю його життя. Позивачка заперечує щодо надання строку на примирення, та вказує, що має бажання вийти заміж вдруге. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved