Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту смерті матері. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 31 березня 2016 року в Микитівському районі м. Горлівки Донецької області померла її мати [PERSON], про що є лікарське свідоцтво про смерть, видане відповідним органом на тимчасово окупованій території, але неналежного зразка. Після поховання заявник звернулась до Центрального районного у місті Маріуполі відділуДРАЦС з проханням зареєструвати смерть матері [PERSON] та видати їй відповідне свідоцтво. Однак у звязку з невідповідністю виданої довідки про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог діючого законодавства України, їй було відмовлено в реєстрації смерті та отриманні свідоцтва про смерть. Заявник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази,які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження VI-НО № 461559, виданого відділом ЗАЦС Микитівського райвиконкому міста Горлівки Донецької області 10.05.1986 року, батьками [PERSON] [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 734, виданого 01.04.2016 року Горлівським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи, причиною смерті [PERSON] є інтоксикація, злоякісне новоутворення шлунку з метастазами у внутрішні органи. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникові для оформлення у встановленому законом порядку свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 256 Цивільного-процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення майнових або інших прав громадян. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п. 13 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за таких певних обставин. Отже, враховуючи вищенаведені розяснення та положення ЦПК України, наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення для [PERSON] права на прийняття спадщини, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 31 березня 2016 року.

Outcome: approved