Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання померлим її батька [PERSON], [INFO], з 01 січня 2006 року. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2012 року [PERSON], [INFO], визнаний судом безвісно відсутнім з 01 січня 2003 року, останнє відоме місце його проживання та реєстрації м.Тернопіль, вул.Бережанська, 47/28. Протягом трьох років за вказаною адресою немає відомостей про місце перебування батька [PERSON] Оголошення [PERSON] померлим заявнику необхідно для зменшення втрат по оплаті комунальних платежів за квартиру, успадкування належного йому майна. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник заяву підтримали, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно чинного законодавства. Щодо необхідності задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що протягом трьох років [PERSON] відсутній у місці свого постійного проживання за адресою: [INFO]. Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення частково, виходячи із таких міркувань. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 29 грудня 1999 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ИД №038882 від 27 вересня 2011 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ИД №062339 від 18 березня 2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, 18 березня 2010 року після реєстрації шлюбу із [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на «Шмирко». Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ИД №345468 від 03 вересня 1983 року, виданого сільською радою с.Конюхи Козівського району Тернопільської області, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до договору міни житлових приміщень, зареєстрованого Західноукраїнською Товарною біржею від 27 січня 1999 року за реєстром №0900851 та укладеного між ВАТ «Агробудмеханізація» (Сторона 1) та [PERSON], [PERSON], діючі від імені неповнолітньої дочки [PERSON], [PERSON], діючий за згодою батьків (Сторона 2) здійснили обмін квартири, а саме Сторона 1 здійснила обмін квартири [ADDRESS] на квартиру №55 в будинку по вул.Надзбручанській в м.Тернополі, яка належить Стороні 2. Відповідно до реєстраційних посвідчень, виданих 01 лютого 1999 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано по ? частині квартири [ADDRESS] на підставі договору міни житлових приміщень, зареєстрованого Західноукраїнською Товарною біржею від 27 січня 1999 року за реєстром №0900851. Брат заявника [PERSON], [INFO], помер 29 грудня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №057709 від 29 грудня 2007 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08 лютого 2013 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, спадкоємцем мана [PERSON] є його: мати [PERSON] ? частка та батько [PERSON] ? частка. Як слідує із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 11 квітня 2012 року, винесеної о/у СКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області [PERSON], в порушенні кримінальної справи по факту втрати родинних звязків [PERSON] відмовлено. Згідно довідки №202 від 28 травня 2007 року, виданої ЖЕД Облагробуду, [PERSON] дійсно прописана і проживає за адресою: [INFO]. Її колишній чоловік [PERSON] за вищевказаною адресою прописаний, але не проживає з 2002 року, про що свідчать сусіди: [PERSON], проживає [INFO], [PERSON], проживає [INFO], [PERSON], проживає [INFO]. Із довідки №232 від 06 липня 2002 року, виданої ЖЕК міського управління житлово-комунального господарства, [PERSON] прописана і проживає в [INFO]. Разом з нею також зареєстрований батько [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2012 року (справа №1915/11738/2012) [PERSON], [INFO], останнє відоме місце проживання та реєстрації м.Тернопіль, вул.Бережанська, 47/28, визнаний судом безвісно відсутнім з 01 січня 2003 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрований [INFO], але на протязі дванадцяти років в ній не проживає, відомостей про місце його перебування немає. В силу ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути\~\~оголошена судом\~\~померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Пункт 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення\~\~факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті . За вказаних вище обставин, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зважаючи на те, що у місці постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], відсутні відомості про місце його перебування протягом трьох років, а також те, що встановлення даного юридичного факту має на меті охорону спадкових прав заявника, а саме надає їй право на отримання спадщини після смерті брата [PERSON] та батька [PERSON], суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити частково та оголосити [PERSON], [INFO], померлим з дня набрання рішенням суду законної сили. При цьому суд звертає увагу заявника, що оголошення особи померлою - це припущення про смерть даної особи, а не встановлення факту смерті, що можливо, якщо існують доведені обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи.

Outcome: partial