Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, зазначивши, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає. Оскільки домовленості між сторонами про утримання дитини не досягнуто, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення повноліття дитиною. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, пояснивши, що дитина від шлюбу з відповідачем часто хворіє, і через це [PERSON] позбавлена можливості офіційно влаштуватися на роботу, а отримувана від відповідача допомога на утримання сина, в сумі еквівалентній 600 грн. на місяць, не покриває всіх потреб на утримання дитини. Представник позивача в судовому засіданні вказував на доцільність стягнення з відповідача аліментів у меншому розмірі, ніж заявлено [PERSON] , оскільки [PERSON] вже сплачує аліменти на утримання двох дітей від попереднього шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що з його заробітку регулярно утримуються аліменти на утримання двох інших дітей, отже стягнення аліментів в заявленому позивачем розмірі фактично призведе стягнення з нього всієї заробітної плати в якості аліментів. Таким чином, [PERSON] згоден на стягнення з нього аліментів в такій пропорції від заробітку, який дозволяв би залишати йому Ѕ частину свого заробітку на забезпечення власних потреб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 15.01.2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, а відповідач записаний батьком у свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . Довідкою Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 24.07.2019 року №1060 підтверджується, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача. Як слідує з пояснень сторін, відповідач не в повній мірі виконує свій обов`язок по утриманню найменшої за віком дитини. При цьому позивач не має власного офіційного джерела доходу, перебуває на обліку в службі зайнятості та періодично неофіційно працює. Випискою з медичної карти амбулаторного хворого підтверджується, що малолітній [PERSON] має хронічні захворювання, які потребують додаткових витрат на його лікування. В судовому засіданні сторони не оспорювали той факт, що відповідач добровільно, у грошовій та натуральній формі надає позивачеві допомогу на утримання сина, проживає разом з ними, перебуває з позивачем в зареєстрованому шлюбі. Статтею 180 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно працевлаштований і отримує щомісячний регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Від попереднього шлюбу відповідач має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , на утримання яких, згідно рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.03.2012 року, у справі № 2518/208/2012 року, сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини свого заробітку (доходу) щомісяця. Викладене підтверджується довідкою ДП «Чернігівське лісове господарство» № 12 від 05.03.2019 року. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначається судом. У відповідності до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За загальним правилом, визначеним ч.5 ст.183 СК України, аліменти на утримання однієї дитини стягуються в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання аліментів у заявленому позивачем розмірі, в сукупності з аліментами які відповідач сплачує на двох старших дітей, поставить [PERSON] у вкрай скрутне матеріальне становище та може ускладнити виконання обох судових рішень. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial