Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до припинення навчання або досягнення [PERSON] 23 років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.02.2011 року між сторонами розірвано шлюб та від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та продовжує навчання. Вартість навчання на 2018-2019 р.р. з урахуванням інфляції складає 32040 грн на рік. Крім того, позивач несе витрати на придбання навчально-методичних посібників, підручників тощо. Відповідач аліментів не сплачує, служить офіцером в Харківському національному університеті Повітряних сил імені А.Кожедуба, а відтак має можливість сплачувати аліменти. Відповідач надав суду відзив у якому зазначив, що до суду звернулась мати повнолітньої, в той час як повнолітня не залучена до розгляду у справі, крім того за рішенням Московського районного суду [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі ј частини з усіх видів доходів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], та аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку на утримання [PERSON] до досягнення дитини трьох років, а тому задоволення позовних вимог буде не посильним тягарем для бюджету відповідача. Не заперечував у стягненні аліментів на користь дочки у розмірі передбаченому законом у розмірі на одну дитину не більше 1/6 частини від доходу, але за умови визначення належного позивача по справі в іншому випадку просив в позові відмовити. Ухвалою Дзержинського районного суду від 15.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження та сторонами не оспорюється. Згідно довідки №228 від 01.11.2018 року [PERSON] працює в КПН «Міська стоматологічна поліклініка №3» ХМР на 0,75 ставки посадового окладу по теперішній час та з травня 2018 року по жовтень 2018 року останній нараховано 20740,53 грн. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з позивачем та навчається на 2 курсі в 2 групі стоматологічного факультету Харківського національного медичного університету на денній формі навчання за контрактом, що підтверджується довідкою №678 від 29.10.2018 року. Вартість навчання, згідно договору №170983 укладеного між Харківським національним медичним університетом та [PERSON], за весь період становить 136300 грн. Згідно ст.. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Посилання відповідача на те, що позов подано не належною особою, суд відхиляє, оскільки, дочка проживає разом з позивачем, що узгоджується з положеннями ч.3 ст. 199 СК України, де зазначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно рішення Московського районного суду м.Харкова від 05.12.2018 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі ј частини з усіх видів доходів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], та аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку на утримання [PERSON] до досягнення дитини трьох років. Разом з тим, позивач звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом 12.11.2018 року, в той час коли строк сплати аліментів на утримання колишньої дружини встановлений до [INFO] (досягнення [PERSON] трьох років), тобто на момент ухвалення рішення у відповідача на утриманні лише одна дитина. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, проте має на утриманні неповнолітню дитину, а відтак може сплачувати 1/5 частини доходу з усіх вдів заробітку починаючи з дня пред'явлення позову.

Outcome: partial