Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради та третя особа Шоста Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом та просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, посилаючись на те, що після смерті матері вона є єдиним спадкоємцем 1 черги і фактично в 6-місячний строк прийняла спадщину і по теперішній час проживаю у вказаному будинку. Оформити право на спадкування позивач не мала можливості, оскільки не збереглось рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 грудня 1968 року про визнання за померлою права власності на 1/3 частину вказаного будинку. Позивач в судове засідання не з'явився та просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, про що надав суду письмову заяву. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання неодноразово не з'являвся, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] 1/3 частина на підставі рішення Народного суду Дзержинського району міста Харкова від 12 грудня 1968 року, та 2/3 частина за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 6-ю нотаріальною конторою від 25 вересня 1985 року № 1-1494, що підтверджується довідкою КП ХМБТІ (а.с.4), копією рішення суду (а.с.5), копією договору купівлі-продажу (а.с.7). [PERSON] померла [INFO] року. Позивач [PERSON] є рідною дочкою померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.17), копією свідоцтва про одруження (а.с.18). Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963року) - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963року) - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1) ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач посилається на те,що вона фактично вступила в володіння спадковим житловим будинком, бо проживає в ньому, а тому суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963року) та

Outcome: approved