Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, [PERSON] про визнання права власності на спадщину померлого чоловіка [PERSON]. Потім позивач подала до суду уточнену позовну заяву, згідно якої пред'явила свої вимоги лише до відповідача [PERSON], та прохає суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,9897 гектарів, розташовану на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Заявлені позовні вимоги позивач [PERSON] в своїй заяві обґрунтовує тим, що її чоловік [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті залишилось спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території Максимівської сільської ради. Позивач зазначає, що у них з чоловіком є син - [PERSON], якого залучено до участі в справі в якості відповідача. Останній не бажає приймати спадщину після батька. А позивач, маючи намір оформити спадщину, звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори, проте в нотаріальній конторі їй було відмовлено цьому в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на підтвердження власника спірної ділянки, та рекомендовано вирішити це питання в судовому порядку. На підтвердження вищезазначеного позивач надала суду постанову державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Кравченко О.М. про відмову у видачі їй Свідоцтва про право на спадщину. Отже, посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] прохає суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,9897 гектарів, розташовану на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. В судове засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] подав суду заяву, в якій позов підтримав, прохає суд його задовольнити та розглянути справу без його участі, а також у відсутності позивача. Відповідачі: Максимівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області та [PERSON] також надали суду заяви, в яких зазначили, що не заперечують проти задоволення позову, та прохають суд розглянути справу у їх відсутності. Отже, вивчивши позовну заяву, дослідивши надані у справі письмові докази, суд дійшов наступних висновків: Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджено Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). З витребуваної судом з нотаріальної контори копії спадкової справи № 385/2011, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що померлий заповіту не лишив. 08.11.2011 року позивач відповідно з вимогами ст.1269 ЦК України подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини чоловіка. Проте постановою державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Кравченко О.М. від 10.10.2014 року [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] відмовлено в зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно, та рекомендовано вирішити це питання в судовому порядку (а.с.22). Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у зв'язку із смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 672629 спадкодавець [PERSON] на підставі розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації № 622 від 29.09.2004 року є власником земельної ділянки, площею 8,9897 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області ( а.с. 11 ). Положеннями п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р. роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або правовстановлюючим документом. Позивач та відповідач [PERSON] відносяться до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] (ст.1261 ЦК України). З матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідач [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини батька не звертався, в зв'язку з чим, на підставі ч.1 ст. 1272 ЦК України він вважається таким, що не прийняв спадщину. Таким чином, в ході розгляду справи, судом встановлено, що позивач єдина із спадкоємців [PERSON] здійснила всі передбачені законом дії щодо прийняття та оформлення спадщини останнього. Але, враховуючи, що вона не має можливості оформити спадщину свого померлого чоловіка в нотаріальній конторі, то порушене право підлягає захисту шляхом задоволення позову та визнання за [PERSON] права на вищевказану земельну ділянку. При цьому суд задовольняє позов лише в частині вимог, заявлених до відповідача [PERSON] Проте вимоги, заявлені позивачем до Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, суд вважає безпідставними, оскільки територіальні громади в собі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини залучаються лише при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом. Тому в цій частині суд вважає за необхідне відмовити в задоволені позовних вимог - як заявлених до неналежного відповідача.

Outcome: partial