Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] р. в с. Ч. Бишкин Зміївського району Харківської області її батька [PERSON] у вигляді 1/4 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (літ. А-1, загальна площа 73,4 м2, житлова площа 38,9 м2) з відповідною частиною надвірних будівель; визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької її матері - [PERSON] - у вигляді: 1/2 частини земельної ділянки, площею 5,1810 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належала їй на підставі державного акту серії [NUMBER] від 08 червня 2005 року (кадастровий [NUMBER]); 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,5740 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належала їй на підставі державного акту серії [NUMBER] від 08 червня 2005 року кадастровий [NUMBER]. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] року в с. Ч.Бишкин Зміївського району Харківської області помер її батько - [PERSON]. Факт родинних відносин між нею та померлим батьком підтверджується свідоцтвом про народження.Останнім місцем реєстрації та проживання батька була наступна адреса: [ADDRESS], а тому місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є с. Черкаський Бишкин Зміївського району Харківської області. За життя [PERSON] був власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS]. Заповіту батько не залишав, а тому має місце спадкування за законом. На момент смерті батька у вказаному вище будинку була зареєстрована її мати [PERSON] (проживала у будинку), а також її брат - [PERSON] (станом на момент смерті батька - не проживав). До нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини звернулася її мати [PERSON] і, виходячи з отриманих у 2015 році з БТІ даних, успадкувала після смерті свого чоловіка (її батька) 1/4 частину будинку, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину. Іншу 1/4 частину будинку успадкувала вона [PERSON] шляхом фактичного її прийняття, оскільки на протязі 6 місяців з дня смерті батька вона забрала з будинку його особисті речі (наручний годинник, документи на майно, ковдру, баян та інше) та використовувала в подальшому їх у власних цілях. Інших спадкоємців 1-ї черги, крім зазначених вище та її, - не існує, оскільки батьки матері (бабуся та дідусь) - померли, що є очевидним фактом, оскільки батько був [INFO]. Таким чином, належним чином спадщину після смерті батька прийняло 2 спадкоємці 1-ї черги: дружина (мати позивачки) - [PERSON] (шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем та шляхом звернення до нотаріальної контори), а також донька, тобто вона - [PERSON] (фактично прийняла спадщину). Відповідач тільки був зареєстрований у будинку, але спадщину не прийняв, так як не проживав разом зі спадкодавцем (батьком) станом на момент його смерті. Отже, вона [PERSON] та її мати прийняли спадщину після смерті батька на 1/4 частину будинку кожний, а інша 1/2 частина будинку належала матері, оскільки будинок ще за життя було оформлено на батька та матір порівну. Після її звернення до державного нотаріуса у м. Змієві з приводу оформлення спадкового майна після смерті батька, їй було надано письмову відповідь, суть якої полягає у тому, що спадщина після смерті батька може бути оформлена, в тому числі, і на ім'я її брата, оскільки брат був зареєстрований разом з батьком, що є для неї неприйнятним, оскільки брат спадщину не приймав. [INFO] року в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області померла її мати - [PERSON], факт родинних відносин між нею та померлою підтверджується свідоцтвом про народження. Факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження. Останнім місцем реєстрації та проживання матері була наступна адреса: [ADDRESS], а тому місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області. За життя мати була власником 3/4 частин житлового будинку [ADDRESS]. Земельна ділянка під будинком - не приватизована, що підтверджується даними технічного паспорту на будинок. Також мати була за життя власником земельної ділянки, площею 5,1810 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належала їй на підставі державного акту серії [NUMBER] від 08 червня 2005 року (кадастровий [NUMBER]), та земельної ділянки, площею 0,5740 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належала їй на підставі державного акту серії [NUMBER] від08 червня 2005 року (кадастровий [NUMBER]). Заповіту мати не залишала, а тому має місце спадкування за законом. На момент смерті матері фактично з нею проживала вона [PERSON] разом зі своєю сім'єю. Оскільки, вона постійно проживала разом зі спадкодавцем станом на момент смерті, тому вона не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак пізніше виявилося, що для нотаріуса має доказове значення довідка про зареєстрованих громадян разом з довідкою - підтвердженням факту проживання.09.06.2016 року рішенням Волноваського районного суду Донецької області по справі №221/1515-16-ц було задоволено її заяву та встановлено юридичний факт, що - [PERSON] - з 2002 року постійно проживала з [PERSON] до дня її смерті - [INFO] року (на час відкриття спадщини) в житловому будинку за наступною адресою: [ADDRESS]. Отже, належним чином (ч. З ст. 1268 ЦК України) спадщину після матері прийняв 1 спадкоємець 1-ї черги: вона - [PERSON] (шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем). Після смерті матері відповідач звернувся до Зміївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і, таким чином, можна стверджувати про те, що він є особою, що прийняв спадщину. Після її звернення до державного нотаріуса у м. Волноваха Донецької області з приводу оформлення спадкового майна померлої матері, їй було надано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/8 частин будинку, а щодо земельних ділянок - надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкові земельні ділянки. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, представник надав заяву, в якій просив провести судовий розгляд без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п. 4 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У зв'язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. [INFO] року в с. Ч.Бишкин Зміївського району Харківської області помер батько позивачки та відповідача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER]. 06.10.1984 р. було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладенням шлюбу серії [NUMBER] Відповідно до довідки виконавчого комітету Нижньобишкинської сільської ради останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON], була наступна адреса: [ADDRESS] Згідно довідки КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» від 21.12.2015 р. житловий будинок [ADDRESS] належав: ј частина будинку - [PERSON], а ѕ частини будинку - [PERSON]. Згідно листа від 14.11.2017 року Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що після померлого 1994 року [PERSON], 15 лютого 1995 року за р.[NUMBER] видано свідоцтво власності на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться в с. Ч.Бишкін, Зміївського району Харківської області, згідно ст.60 Сімейного кодексу України, за р.№ 2-117 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку вищевказаного житлового будинку - на ім'я дружини померлого [PERSON], яка фактично прийняла спадщину. 1/4 частка майна залишилась відкритою для оформлення сином померлого [PERSON], котрий фактично прийняв спадщину, постійно мешкаючи з померлим на час смерті за однією адресою. Після померлої [INFO] року [PERSON], 08 грудня 2006 року була заведена спадкова справа № 876/2006 за заявою [PERSON] та 26 липня 2016 року відповідно до п.2.7 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, направлена за належністю до Волноваської державної нотаріальної контори Донецької області. [INFO] року в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Останнім місцем реєстрації [PERSON] була наступна адреса: [ADDRESS] Крім іншого, [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08 червня 2005 року, в якому зазначені відомості щодо земельної ділянки, площею 5,1810 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області «рілля» кадастровий [NUMBER] та земельна ділянка, площею 0,5740 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області «сіножаття» кадастровий [NUMBER]. 27.07.2016 Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області листом проінформувала позивача щодо порядку оформлення спадщини після смерті батька. Крім того, 27.10.2016 державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої зазначається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 7,3800 га на території Нижньобишкинської сільської ради. З листа Волноваської державної нотаріальної контори від 01.12.2017 року вбачається, що з заявами про прийняття спадщини до майна померлої [INFO] [PERSON] (спадкова справа 445/2016) звернулися: дочка спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON]. Документів, які підтверджують право власності на [PERSON] на земельну ділянку площею 7,3800 га, розташованої на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області спадкоємцями не надавалися. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області вбачається, що згідно Книги реєстрації державних актів на право власності, постійного користування, договорів оренди землі на ім'я [PERSON] за № 010569100323 обліковується державний акт Серії [NUMBER] від 08.06.2005 р. на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER]. Вищевказаний державний акт було виготовлено та зареєстровано, але відмітка про отримання у Книзі реєстрації відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] року на момент дії Цивільного Кодексу УРСР /в редакції 1963 року/, в зв'язку з чим правовідносини щодо спадкового майна виникли в період дії цього Кодексу, а тому при вирішенні справи повинні бути застосовані саме його норми. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця /стаття 17 цього Кодексу/, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти /у тому числі усиновлені/, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] року на момент дії Цивільного Кодексу України, в зв'язку з чим правовідносини щодо спадкового майна виникли в період дії цього Кодексу, а тому при вирішенні справи повинні бути застосовані саме його норми. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Отже, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved