overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 30.12.2015 року. Від спільного подружнього життя мають доньку: [PERSON] , [INFO] . З травня 2019 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Спір про майно відсутній. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, вони проживають окремо, просить суд шлюб розірвати. Сторони до суду не з`явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов відповідно до ст. 200 ЦПК України підлягає задоволенню у підготовчому засіданні, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання доньки: з матір`ю [PERSON] . Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її бажанням належить змінити на дошлюбне [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2004 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . З березня 2020 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Сторони до суду не з`явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матір`ю [PERSON] . Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її бажанням належить залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 жовтня 2014 року. Від спільного проживання в шлюбі дітей не мають. Сім'я існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують з квітня 2015 року. Просить суд розірвати шлюб, оскільки втратила до відповідача почуття любові та поваги, примирення вважає недоцільним. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу, просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення повністю. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2014 року. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, шлюб існує формально, оскільки сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства протягом тривалого часу, збереження сім'ї неможливе. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В обгрунтування позовних вимог вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 березня 2015 року. Від спільного проживання в шлюбі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сім'я існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин на даний час не підтримують. Просить суд розірвати шлюб, оскільки втратила до відповідача почуття любові та поваги, примирення вважає недоцільним, дитину просить залишити з нею на проживання, бажає надалі іменуватись прізвищем «[PERSON]». В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу, просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення повністю. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 27 березня 2015 року. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, шлюб існує формально, оскільки сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства протягом тривалого часу, збереження сім'ї неможливе. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Зазначає, що шлюб було зареєстровано 29.07.1989 року у Центральному палаці реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва, актовий запис № 3688. Від шлюбу з [PERSON] позивач має доньку, яка є повнолітньою -[PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні стосунки із відповідачем припинились у 2002 році. З того часу позивач та відповідач мешкають окремо одне від одного. За таких обставин [PERSON] просить суд розірвати її шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що дійсно з 2002 року вона та [PERSON] фактично припинили відносини, мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та мають окремі бюджети. Шлюб існує формально та його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідач посилаючись на свою завантаженість не знаходить часу для звернення до органів РАЦСу, а тому позивач і звернулась до суду з позовом. Просила суд задовольнити її вимоги, поклавши на неї судові витрати та залишити після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв та клопотань від неї в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з 13 березня 2015 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть не проживають разом в зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та наполягала на задоволені позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але також надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 03 червня 1994 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили сина [PERSON], [INFO], сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з 13 березня 2015 року сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача та відповідача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з 19 жовтня 2016 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть в зв»язку з чим просить розірвати шлюб. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити зазначивши обставини, що викладені в позовній заяві, зазначаючи, що подальше збереження сім»ї є недоцільним Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення підтвердивши обставини, що викладені в позовній заяві та в поясненнях представника позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, з 20 липня 2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили сина [PERSON] [INFO], сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з 19 жовтня 2016 року сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача та відповідача бажання не має. За взаємною згодою син [PERSON] до повноліття буде проживати з [PERSON] З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини на даний час наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з 2006 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть не проживають разом в зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та наполягала на задоволені позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але також надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 30 червня 2001 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили сина [PERSON] [INFO], сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з 2006 року сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача та відповідача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з 2008 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть в зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутності на позовних вимогах наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив в зв'язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, згідно ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 18 листопада 1983 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили дітей, що на час розгляду справи в суді досягли повноліття, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з 2008 року сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача та відповідача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з 2012 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, хоча і проживають разом, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та наполягав на задоволені позову. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилась, але також надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та не заперечувала щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 06 червня 1998 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили сина [PERSON] [INFO], сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з 2012 року сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, хоча і спільно проживають, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача та відповідача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON], про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з 2014 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть не проживають разом в зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та наполягала на задоволені позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але також надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 22 червня 2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили сина [PERSON] [INFO], сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з 2014 року сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача та відповідача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved