Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 07.06.2008 року. Від цього шлюбу з відповідачем в них народився син [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини у них припинились в листопаді 2010 року. 07.11.2011 року шлюб між ними було розірвано. Дитина після розірвання шлюбу залишилась проживати з позивачем. На даний час позивач перебуває у другому шлюбі зі [PERSON]. Життя їх родини повністю зосереджено в Італії, а можливі спроби маніпуляції [PERSON] щодо виїзду дитини за меді країни у ситуації, коли він зовсім не цікавиться життям сина і не приймає в ньому жодної участі, є на думку позивача, неприйнятними. Відповідач не просто не дає коштів на утримання сина, а абсолютно самоусунувся від його виховання і його життя з самого народження сина, жодного психологічного зв'язку з біологічним батьком він не має. Забезпечення сина усім необхідним (харчування, медичний огляд в разі потреби, виховання і доступ до освіти, розваги тощо) здійснює позивач та її чоловік, якого [PERSON] вважає своїм батьком. Окрім того, [PERSON] знаходиться в Україні, а син із нею в Італії, що створює певні проблеми у їх з сином житті. Фізична відсутність [PERSON] поруч із сином яка батька, позбавляє [PERSON] можливості вільно пересуватись поза межами України з будь-якою ціллю (чи то навчальною, чи то для відпочинку та оздоровлення. Таким чином вважає, що [PERSON] не виконує обов'язки щодо свого сина, покладені на нього законодавством України. Всі ці моменти створюють певний дискомфорт і психологічне напруження в житті сина., оскільки батько жодним чином не цікавиться життям сина, не приймає участі в його житті безпосередньої участі, не проявляє ініціативи спілкування з ним, не займається його матеріальним забезпеченням. Позивач не перешкоджає відповідачу в спілкуванні з сином, але все перелічене вказує на необхідність юридичного оформлення можливості приймати життєво важливі рішення у житті сина їй одноособово. З зазначених підстав просить позбавити відповідача батьківських прав. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти позбавлення його батьківських прав не заперечував. Представник третьої особи до суду не з'явився, надіслав лист з проханням справу розглянути в його відсутність, проти позовних вимог позивача не заперечував. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов, як то передбачає ст. 280 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], 29 вересня 2010 року в місті Дніпропетровськ Дніпропетровської області народився [PERSON], батьками якого записаний [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 07.12.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копії рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 09.09.2011 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.02.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки № 105 від 01.03.2018 року, виданої Костянтинівською сільською радою Мар'їнського району Донецькій області, [PERSON], [INFO] дійсно проживав в [ADDRESS] в Мар'їнському районі Донецької області без реєстрації з 31.01.2016 року по 31.01.2017 року. Згідно висновку органу опіки та піклування Мар'їнської районної військово-цивільної адміністрації Донецької області № 01-33/363 від 11.10.2018 року встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, зобов'язані поважати дітей. Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.4 статті 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дітей на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини. У відповідності до пункту 2 частини 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; змістом статті 165 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав одним із батьків. Викладені обставини дають суду підстави вважати, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та його необхідно позбавити батьківських прав. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 150, 155 СК України, суд

Outcome: approved