Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, однак 16.01.2002 року шлюб було розірвано. [INFO] від спільного проживання народилася дочка [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження записаний [PERSON] На даний час дочка навчається стаціонарно у Брацлавському агроекономічному коледжі ВНАУ на денній формі навчання та отримує стипендію у розмірі 692 грн., однак даних коштів для проживання не вистачає. Позивачка ніде не працює. Так як позивачка ніде не працює, а відповідач добровільно коштів на навчання доньки не надає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить стягнути з відповідача на утримання повнолітньої доньки аліменти в розмірі 1378 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти їх задоволення, однак у зв'язку з важким матеріальним становищем просить зменшити розмір аліментів. Суд, заслухавши сторони, дослідивши інші докази по справі, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. При вирішенні спору, суд враховує вимоги ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 цього Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, а саме те, що не має доходу, матеріально-побутові умови задовільні і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, однак знаходиться у важкому матеріальному становищі, виходячи із принципу розумності й справедливості, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання у вищому навчальному закладі, слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки, [PERSON] до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 річного віку, в розмірі 600 грн., щомісячно. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. Крім того з відповідача на користь позивачки підлягають стягнення витрати понесені на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved