Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що був зареєстрований 02.05.2009 року у Карачіївецькі сільські раді Віньковецького району Хмельницької області. Свій позов [PERSON] мотивувала тим, що 02.05.2009 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них народилось двоє спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], та син [PERSON], 09.01.2014 року. Під час спільного проживання в останні п`ять років між сторонами виникали сварки, відповідач часто дорікав дружині, підозрював у подружні зраді, кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства. З липня 2016 року подружні стосунки між ними припинились, та вони почали жити окремо один від одного. Шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливо, тому позивач просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали, та просили шлюб розірвати. Позивач пояснила, що у період шлюбного життя чоловік пив, вчиняв скандали та фізичне насильство, постійно дорікав їй. А тому, не бажаючи більше терпіти, у липні 2016 року [PERSON] залишила відповідача, та разом із дітьми перейшла жити до матері. Збереження сім`ї і подальше спільне проживання вважає неможливим, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судове засідання 20.12.2016 року, будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявився. У судовому засіданні 19.10.2016 року відповідач позов визнав. У судовому засіданні 09.12.2016 року пояснив, що протягом надання часу для примирення відновити шлюб із [PERSON] не вдалось. Заслухавши сторони, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 02.05.2009 року за актовим записом № 1 у Карачіївецькі сільські раді Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 061764. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають з матірю, тобто позивачкою Як випливає із змісту позовної заяви та наданих сторонами у судовому засіданні пояснень, в період шлюбного життя між сторонами виникали конфлікти та суперечки. Сторони подружніх стосунків не підтримують з липня 2016 року, проживають порізно, спільного господарства не ведуть, та їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідач проти розірвання шлюбу також не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, оскільки сторони не повязані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 19.10.2016 року сторонам було надано строк для примирення один місяць, але, як пояснили сторони у судовому засіданні, примирення між ними не відбулось. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved