Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 90 грн.43 коп., що складає вартість проїзного документа. Свій позов обґрунтовує тим, що 26.10.2018 р. у квиткові касі вокзалу станції Миколаїв, нею був оформлений проїзний документ серії ДР № 206199 на поїзд № 376Ш сполученням Херсон-Харків для здійснення поїздки у плацкартному вагоні № 19, місце № 020, з м. Миколаїв до м. Кривий Ріг з вокзалу станції Миколаїв за розкладом 26.10.2018 р. о 17:28 год. Вартість проїзного документу становила 90 грн.43 коп. Приблизно через дві години після відправлення потягу Позивачем була помічена надзвичайна кількість різних за розміром небезпечних побутових комах - тарганів у плацкартному вагоні № 19. Була здійснена усна скарга провіднику вагону. З метою досудового врегулювання спору 07.11.2018 р. Позивач звернулась із письмовою претензією до ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі вартості проїзного документа. Відповідно до листа ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 16.11.2018 р. звернення Позивача було надіслане за належністю до філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця». 18.12.2018 р. Позивачем була отримана відповідь від ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця», що вимоги щодо компенсації вартості проїзду можуть бути задоволені лише у судовому порядку. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2019 р. позовну заяву залишено без руху. 23.04.2020 р. на адресу суду надійшла заява Позивача на виконання вимог ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2019 р., 23.09.2020 р. на адресу суду від Позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2020 р. у справі відкрито провадження у спрощеному порядку без повідомлення сторін. 10.03.2021 р. на адресу суду надійшов відзив від представників відповідача Кисельової В.С. та Дерев`янко Д.В. , в якому вони заперечували проти позову зазначивши, що Роботою поїзної бригади поїзду № 375/376 під час рейсу 25-27 жовтня 2018 року (два тури) керував начальник поїзда [PERSON] . Вагон, в якому здійснювала поїздку Позивач, був побудований в 1988 році, Деповський ремонт вагону проведено 20.03.2017 року. Вагон був відправлений в рейс у належному санітарно-гігієнічному та санітарно-технічному стані. Перевіркою Рейсового журналу № 9 та Книги скарг та пропозицій № 82 ЛНП [PERSON] встановлено, що під час рейсу поїзда № 375/376 у період 25-27 жовтня 2018 р. зауважень та скарг не надходило. [PERSON] була безпечно та своєчасно перевезена з м. Миколаїв до м. Кривий Ріг, претензій щодо термінів перевезення не висловлювала. Відповідач, як перевізник, виконав в повному обсязі зобов`язання перед позивачем. Підстави для повернення вартості квитка відсутні. 18.03.2021 р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив від Позивача, де вона зазначила, що відповідач у якості доказів проведення де обробки вагону, в якому перебувала Позивач надає Договір № П/Л-171058/НЮ від 11.05.2017 р. з Державною установою «Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоров`я України» Відповідно до п. 12.1 Договору термін його дії встановлено до 31.12.2017 р., а Позивач здійснювала подорож 26.10.2018 р. Відповідач не надав жодного доказу, який підтверджує факт проведення дезобробки вагону № 19 поїзду № 376 Ш. Позивач дійсно не вносила запис у Книгу скарг та пропозицій, події які відбулись були викладені в Претензії до Відповідача. Постановою КМ України №938 від 31.10.2018 року (а.с.55-57) ПАТ «Українська залізниця» було перейменовано в Акціонерного товариства «Українська залізниця». Судом встановлено, що 26.10.2018 р. у квиткові касі вокзалу станції Миколаїв, нею був оформлений проїзний документ серії ДР № 206199 на поїзд № 376Ш сполученням Херсон-Харків для здійснення поїздки у плацкартному вагоні № 19, місце № 020, з м. Миколаїв до м. Кривий Ріг з вокзалу станції Миколаїв за розкладом 26.10.2018 р. о 17:28 год. Вартість проїзного документу становила 90 грн.43 коп. Приблизно через дві години після відправлення потягу Позивачем була помічена надзвичайна кількість різних за розміром небезпечних побутових комах - тарганів у плацкартному вагоні № 19. Була здійснена усна скарга провіднику вагону. З метою досудового врегулювання спору 07.11.2018 р. Позивач звернулась із письмовою претензією до ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі вартості проїзного документа. Відповідно до листа ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 16.11.2018 р. звернення Позивача було надіслане за належністю до філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця». Згідно до листа ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця» від 03.12.2018 р. вих. № ПК-5/668 під час проведення комісійного огляду поїзда № 375/376 Харків-Херсон, який здійснював рейс під час поїздки Позивача встановлено, що у вагону № 19 побутових комах не виявлено. Зазначено, що поїздка [PERSON] здійснювалась 26.10.2018 р., а до філії «Пасажирська компанія» звернення надійшло лише 19.11.2018 р., що в свою чергу не дає можливості об`єктивно встановити факт наявності тарганів у вагонах під час поїздки. Вимоги щодо компенсації вартості проїзду можуть бути задоволені лише у судовому порядку. В своєму позові як на підставу своїх вимог [PERSON] посилається на п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають правона відшкодуваннямайнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно до п.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Згідно до п.15 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Таким чином, належна якість наданих послуг, недоліки наданих послуг по перевезенню пасажирів залізничним транспортом визначається у нормативно-правових актах і нормативних документах та умовах договору із споживачем. Придбаний пасажиром квиток свідчить про умови укладеного зі споживачем договору. Нормативним документом, який визначає якість наданих послуг по перевезенню пасажирів залізничним транспортом, є «Правила перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України», далі Правила, затверджені наказом від 27.12.2006 № 1196 Міністерства транспорту та зв`язку України. Відповідно до п.37.3 Правил, серед інших зобов`язань, перевізник зобов`язаний безпечно та своєчасно перевезти пасажира від пункту виїзду до пункту призначення, указаного в проїзному документі, надавши йому місце згідно з придбаним проїзним документом. Щодо вказаного обов`язку [PERSON] зауважень не зазначала. Згідно до 10.2. до складових вартості проїзного документа включається квиток, плацкарта, податок на додану вартість, страховий збір (страховий платіж), плата за продаж проїзного документа (комісійний збір) та може включатись за бажанням пасажира плата за користування комплектом постільних речей та інші послуги, що надаються суб`єктом господарювання. Згідно проїзного документу ДР № 206199, у вартість квитка [PERSON] включено: тариф, страховий платіж, комісійний збір, ПДВ та плата за користування комплектом постільних речей. Інші додаткові послуги відсутні. Відповідно до п.19.7 Правил, вартість проїзного документа повертається повністю або частково, якщо: а) проїзний документ не використаний повністю або частково; б) проїзний документ з вини перевізника використаний у вагоні чи поїзді нижчої категорії, ніж зазначено в проїзному документі; в) за груповим проїзним документом прямувала неповна кількість її учасників; г) проїзний документ має позначку про припинення поїздки чи зупинку на шляху прямування і пред`явлений до повернення на станції, де здійснена відмітка про зупинку чи припинення поїздки на шляху прямування, не пізніше однієї години після відправлення поїзда з цієї станції. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості залізничного квитка 90 грн.43 коп. При цьому суд бере до уваги і те, що доказами, які надали сторони до матеріалів справи, не підтверджуються пояснення позивача з приводу наявності тарганів у вагоні. Вказані обставини не визнанні відповідачем, а позивач не надав докази у їх підтвердження. На підставі наведених вище обґрунтувань суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення вартості залізничного квитка 90 грн.43 коп. Зважаючи на вимоги ст.141 ЦПК України і те, що суд відмовляє позивачу в задоволенні його позовних вимог, судові витрати позивача, , відносяться на його рахунок і відшкодуванню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed