Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа: Перша Запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 квітня 2017 року померла її мати [PERSON]. За свого життя [PERSON] заповіту на залишила, проте позивач є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді всього майна та прав, що належали останній за життя. З метою прийняття спадщини [PERSON] звернулась до Першої Запорізької державної нотаріальної контори та отримала консультативний лист, за змістом якого, їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк на прийняття спадщини був пропущений з поважних причин. Так, [PERSON] померла у місті Харцизьку Донецької області, що відноситься до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження На підставі виданих на непідконтрольній державній владі території України документів позивач не могла ні прийняти спадщину, ні зареєструвати смерть матері. Лише після встановлення факту смерті [PERSON] в судовому порядку та його подальшої реєстрації у передбаченому законодавством України порядку, позивач звернулась до Першої запорізької державної нотаріальної контори з метою вирішення питання про прийняття спадщини. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач просить суд визначити додатковий строк, тривалістю три місяці, на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 16 квітня 2017 року в місті Харцизьку Донецької області. Позивач та представник позивача адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримали та наполягали на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав відзив на позову заяву, за змістом якого просить суд розглянути справу за відсутності представника відповідача та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав лист, в якому просив розглянути справу у відсутність представника Першої Запорізької державної нотаріальної контори. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача і третьої особа та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 16 квітня 2017 року в місті Харцизьку Донецької області померла [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 413997, виданим 08 лютого 2018 року Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 47 (а.с. 12). Свідоцтво про смерть [PERSON] видано на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2018 року у справі № 332/359/18, яким задоволено заяву [PERSON] про встановлення факту смерті. Положеннями ст.ст. 1216, 1217, ч. ч. 12 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За правилами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд України в Постанові від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12 висловив правову позицію, згідно з якою право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як свідчать матеріали справи, 14 березня 2018 року, з метою прийняття спадщини [PERSON] звернулась до Першої Запорізької державної нотаріальної контори та отримала консультативний лист від 14 березня 2018 року за № 524/01-16, за змістом якого, їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини (а.с. 13). Судом встановлено, що позивач у справі, яка, згідно з свідоцтвом про народження V-HO № 445401, є донькою померлої [PERSON] (а.с. 7), є спадкоємцем першої черги в силу закону. Враховуючи викладені обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] є поважними, оскільки її смерть настала в м. Харцизьку Донецької області. На підставі виданих на непідконтрольній державній владі території України документів позивач не могла ні прийняти спадщину, ні зареєструвати смерть матері. Лише після встановлення факту смерті [PERSON] 07 лютого 2018 року в судовому порядку, позивач звернулась до Першої запорізької державної нотаріальної контори з метою вирішення питання про прийняття спадщини, що є обєктивною перешкодою для подання протягом шести місяців заяви про прийняття спадщини після померлої у квітні 2017 року [PERSON] Крім позивача, спадкоємців за законом чи за заповітом судом не встановлено. Спадщина ніким не прийнята та не оспорюється. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі.

Outcome: approved