Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей.. Після уточнення позовних вимог, вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованомушлюбі. Відшлюбу народилися діти [PERSON], 08серпня [INFO], [PERSON], [INFO]. Повнолітня дитина навчається в Університеті Лазарського м.Варшава Республіка Польща в зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги на весь період навчання. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати допомогу на утримання дітей, хоча працює офіційно і отримує високий стабільний дохід. Відповідач є ФОП, крім того головою фермерського господарства і за цим м місцем роботи отримує стабільний дохід. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно до закінчення навчання. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов визнали частково, пояснили, що відповідач не ухиляється від утримання дітей, продовжує надавати допомогу на утримання дітей добровільно. Оскільки повнолітній син не звертався до суду з позовом про стягнення аліментів, отримує матеріальну допомогу від батька, просить в стягнення аліментів на утримання сина відмовити. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, має мінливий дохід, тому заперечує щодо стягнення аліментів у частці від його доходу, оскільки будуть виникати складнощі при виконанні рішення суду. При визначенні доходу відповідача, з якого буде вираховуватись розмір аліментів, просить врахувати видатки на сплату єдиного податку, сплату єдиного соціального внеску, орендну плату за землю, погашення кредиту. Просить позов задовольнити частково, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 4000 грн. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в цілому, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2016року. Під час спільного проживання народилися діти :донька [PERSON], 08серпня [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-БВ № 103939, син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-БВ № 103938. Неповнолітня донька перебуває на утриманні матері. Повнолітня дитина [PERSON] навчається у Вищому навчальному закладі Лазарського факультету економіки та управління, період навчання з 01.10.2014 р. до 30.09.2017 року, що підтверджується довідкою про продовження навчання іноземного студента від 26.07.2016 року. Повнолітній син іншого доходу крім матеріальної допомоги від батьків немає. Стан здоровя дітей задовільний. Як вбачається із заперечень відповідача на позовну заяву та матеріалів справи відповідач займається підприємницькою діяльністю, яка передбачає мінливий дохід та є головою фермерського господарства де отримує заробітну плату. Згідно податкової декларації платника єдиного податку ФОП [PERSON] протягом 2016 року його дохід склав 963304 грн. Стан здоровя відповідача задовільний, інших утриманців крім цих дітей відповідач немає. Відповідно ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст.ст.\~199,\~200 Сімейного кодексу України\~ якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60; ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів визначено постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року. Повнолітній син в зв»язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, що не заперечує відповідач. З виписки з банківської картки [PERSON] вбачається, що відповідач протягом 2016 року добровільно перераховував кошти на рахунок сина. Правова природа аліментів у розумінні глави 15 Сімейного кодексу України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обовязком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. [PERSON] не заявив суду про відмову від аліментів від батька. Добровільне виконання відповідачем обов»язку по утриманню своїх дітей, на думку суду не може бути підставою для відмови в позові. Представнику позивача було роз»яснено вимоги ч.4 ст.10 ЦПК України, представник позивача позовні вимоги змінювати не забажав, наполягає на вирішенні заявлених позовних вимог. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведені вимоги закону, оцінюючі зібрані у справі докази, а також матеріальний стан відповідача, наявність в нього обов»язку по утриманню двох дітей, стан здоров»я дітей та відповідача, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмрі в 1/6 частині всіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.07.2016 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави \~судовий збір \~в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 180-182, 191, 199-200 СК України, та

Outcome: partial