Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати усний договір підряду від 23.08.2018 року неукладеним та стягнути судові витрати з відповідача. В обґрунтування позовним вимог послалась на те, що з відповідачем [PERSON] познайомилась в магазині « [INFO] », розташованому по [ADDRESS] , де він приймав замовлення на виготовлення меблів. 23.08.2018 року між позивачем та відповідачем був усно укладений договір підряду на виготовлення меблів для кухні, дивану та обшивки холодильника в квартиру [ADDRESS] . Термін виконання договору підряду сторони обумовили до 10.10.2018 року. Виконуючи умови договору позивач в присутності її чоловіка. [PERSON] , 23.08.2018 року передала [PERSON] передоплату у розмірі 8500,00 грн., на що відповідачем було видано квитанцію до приходного ордеру №1 від 23.08.2018 року на вказану суму. Через деякий час відповідач систематично почав просити доплату і позивач щоразу надавала йому грошові кошти у присутності її чоловіка та дітей. Всього було передано грошових коштів на суму 30 415,00 грн. При цьому виконання договору затягувалось саме з вини відповідача. 06.07.2019 року позивач була змушена звернутись до [PERSON] з вимогою повернути отримані ним кошти або виконати умови договору. В той день [PERSON] в присутності позивача та її чоловіка власноруч заповнив бланк повернення покупця №6 від 06.07.2019 року, де зазначено, що саме [PERSON] є покупцем, термін повернення становить чотирнадцять днів, запланована дата повернення коштів у розмірі 30415,00 грн. - 20.07.2019 року, опис товару та ціна. Крім того, [PERSON] на бланку повернення покупця №6 від 06.07.2019 року написав розписку про повернення ним грошових коштів в сумі 30415,00 грн. з компенсацією матеріальної шкоди в сумі 2000,00 грн., а також зобов`язався доплатити 50 грн. за кожен день на випадок затримки фінансів. [PERSON] підписав вказану розписку та передав її позивачу. 06.07.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. 28.01.2021 року заочним рішенням суду [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не правильно обраний спосіб захисту порушеного (не визнаного) права, оскільки договір позики між ними не був укладений, а фактично між сторонами склались правовідносини з приводу укладання договору підряду. На підставі вищевказаного, позивачем подано позов про визнання усного договору підряду неукладеним через недосягнення сторонами всіх істотних умов договору. Ухвалою суду від 16.02.021 року відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін у судове засідання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення. Також повідомила, що не отримала обумовлені меблі, а лише має незручну полицю під мікрохвильову піч та незручну ставленицю. Крім того, замість обумовленого дивану вона забирала у відповідача шафу, однак у неї були несправні дверцята, через що її було повернуто [PERSON] . Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі заяви позивача проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши думку позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 23.08.2018 року між [PERSON] та [PERSON] був усно укладений договір підряду на виготовлення меблів для кухні, дивану та обшивки холодильника в квартиру позивача. Вищевикладене підтверджується квитанціями до приходного ордеру № 121 від 23.08.2018 року та № 131 від 04.09.2018 року згідно яких [PERSON] було передано грошові кошти у розмірі 8500,00 грн та 2000,00 грн. [PERSON] як предплата за виготовлення кухні. Крім того, згідно бланку повернення покупця №6 від 06.07.2019 року вбачається, що станом на 06.07.2019 року [PERSON] були передані кошти на виготовлення меблів для кухні, дивану та обшивки холодильника на загальну суму 30415,00 грн. Допитана в якості свідка [PERSON] , повідомила суду, що зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] та знайома із відповідачем, оскільки її сім`я замовила в нього меблі для кухні, диван та обшивку для холодильника. Зазначила, що при ній було передано [PERSON] грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. за полиці та у розмірі 3115,00 грн. за обшивку холодильника. Незважаючи на це замовлення виконано не було. Допитаний в якості свідка [PERSON] , повідомив, що мешкає за адресою: [ADDRESS] та бачив [PERSON] близько чотирьох разів, коли він разом із [PERSON] обирали диван у його спальню. Також бачив, як відповідачу передавали грошові кошти за диван, однак замовлення виконано не було. Допитана в якості свідка [PERSON] , повідомила, що мешкає за адресою: [ADDRESS] та є сусідкою позивачки. Зазначила, що бачила [PERSON] коли він приїзжав робити заміри для кухні та бачила як йому передавались грошові кошти. Вказувала, що зараз у позивача кухня у недоробленому стані, кутова білого кольору, однак без фасаду. Допитаний у якості свідка [PERSON] , повідомив, що є чоловіком позивачки та мешкає разом із нею та дітьми за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що познайомився із [PERSON] у магазині « [INFO] » де він із дружиною шукав меблі на кухню. Коли їм сподобались ескізи відповідача вирішити замовити меблі саме в нього та передали грошові кошти як передплату у розмірі 8500 грн, а потім ще 4000,00 грн. для встановлення скляного фасаду меблі. Зазначив, що умови договору не були виконані, а встановлена відповідачем на кухні полиця є незручною та нефункціональною для повноцінного користування кухнею. Згідно ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Предметом договору підряду є роботи, пов`язані з будівництвом об`єкта, обов`язок щодо виконання яких покладається на підрядника. Власником результату виконаних робіт (об`єкта будівництва) є замовник, якщо інше не передбачено договором. З огляду на правовідносини, що склались між сторонами, судом встановлено, що в даному випадку мова йде про такий різновид договору підряду як договір побутового підряду. Відповідно до статті 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором . До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно статті 866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Частиною 1 статті628 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК У країни, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлено строк (дату) його виконання, то воно повинно бути виконано в цей строк (дату). З матеріалів справи, а також із пояснень свідків, вбачається, що сторони договору побутового підряду узгодили всі істотні умови договору (ціну, строк, предмет та порядок його виконання). Крім того, про реальність такого договору свідчать дії як позивача щодо передачі грошових коштів в рахунок оплати послуг відповідача, так і дії самого відповідача щодо часткового виконання умов договору, зокрема встановлення полиць, ставлениці на кухні позивачки. Після укладення договору побутового підряду, [PERSON] частково виконував зобов`язання за договором, що підтверджує згоду позивача з усіма його істотними умовами та виключає його кваліфікацію як неукладеного. За таких обставин судом відхиляється твердження позивача щодо недосягнення під час укладання договору підряду згоди щодо істотних умов договору. Згідно до п. 8 Постанови Пленуму верховного Суду України №9 від 06.1.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди повинні відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятись вимоги, передбачені главою 83 книги 5 ЦК України. Статтями 15,16 ЦК України визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Враховуючи зміст вказаних норм, вимога про визнання договору неукладеним не є способом захисту особою свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який передбачений положеннями Цивільного кодексу України, не визначена відповідна вимога як такий спосіб і іншими законами України. З огляду на наведене позовні вимоги про визнання договору підряду неукладеним задоволенню не підлягають. Таким чином позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів а отже в задоволені позову слід відмовити. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог згідно до вимог ст. 141 ЦПК України не підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed