Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 04.11.2006 року, сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3148. За час спільного проживання у сторін народились двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], які на даний час проживають із позивачем. Спору щодо місця проживання спільних дітей між сторонами немає. Позивач зазначає, що протягом останніх п'яти років, сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує лише формально, тому вона вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме нормальному життю і просить розірвати шлюб із відповідачем. Крім того, зазначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя не виправить стан шлюбних відносин сторін, оскільки зазначені нею обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів. В підготовче засідання позивач [PERSON], не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у підготовчому засіданні та задоволити її позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в підготовче засідання не з'явився, надав до суду письмову, нотаріально посвідчену заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.11.2006 року, сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3148 (а.с.3). За час спільного проживання у сторін народились двоє дітей: донька- [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалось, оскільки кожен з них має різні інтереси, уподобання, кожен живе своїм відокремленим життям, внаслідок чого сторони протягом п'яти років спільно не проживають. На примирення сторони не погодилися, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що сторони наполягали на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, які складаються з 704,80 грн. судового збору, підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved