Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила: -- встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Петрашівка Віньковецького району Хмельницької області та [PERSON], [INFO], який помер 06.11.1998 року, уродженець [INFO], є родичами - племінницею та дядьком; -- визнати недійсним Державний акт серії ЯЖ № 173509, виданий 17.06.2000 року на право власності на земельну ділянку площею 0,6320 га ім'я [PERSON], що розташована на території Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з видачею його після смерті спадкодавця; -- визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) площею 1,04 га на підставі сертифікату ХМ № 181757 від 24.09.1996 року, виданого на ім`я [PERSON], що розташована на території Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті [PERSON], який помер 06.11.1998 року. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що вона є племінницею [PERSON]еловича, який помер 06.11.1998 року. Відповідно до свідоцтва про народження позивача, її дівоче прізвище було, як у дядька - [PERSON]. Після укладення шлюбу, [PERSON] змінила своє дівоче прізвище із «Землякова» на «Бородкіна». Батько позивача - [PERSON] та її дядько - [PERSON] були рідними братами. 06.11.1998 року помер дядько позивача - [PERSON]. 28.05.2008 року помер батько позивача - [PERSON]. Однак, у повсякденному житті та у записах погосподарських книг Петрашівської сільської ради, вони значились за розмовною мовою, а не за літературним написанням. Так, батька позивача називали та записували різними похідними ти від [PERSON] а дядька від Онистифір (Ларіон, Варівон, Нистифор, Оністіфор, Оністофор, Онисифор, Анистифір, Анистифор, Оністіфір), а їх свідоцтва про народження не збереглись. Тому, виходячи із наведеного, [PERSON] не має змоги, без рішення суду, довести родинні відносини. Із виписки № 1322 від 21.11.2017 року з погосподарської книги за 1944-1946 роки, прослідковується родинний зв'язок між батьком позивача та її дядьком, де вони являлись рідними братами та батьки у них були спільні: батько - [PERSON], а мати - [PERSON]. Відповідно із свідоцтва про народження позивачки слідує, що [PERSON] є її батьком, а померлий [PERSON] - дядьком. Встановлення такого факту необхідно з метою переоформлення спадщини після смерті дядька [PERSON] - земельної ділянки площею 0,6320 га. Але, оскільки Державний акт серії ЯЖ № 173509 від 17.06.2000 року, виданий на ім`я [PERSON], виданий після його смерті, при зверненні до державної нотаріальної конторі позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину. А тому з метою захисту своїх спадкових прав позивач змушена звернутись до суду із вказаним позовом. У судове засідання 13.04.2018 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились, у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача -- Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій позов не заперечував проти вимог [PERSON], та просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Третя особа -- Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, в суд не з`явився. Представник третьої особи за довіреністю [PERSON] надіслала до суду письмове пояснення, у якому вказала, що при вирішенні спору покладається виключно на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 06.11.1998 року в с. Петрашівка Віньковецького району Хмельницької області помер [PERSON], який був власником земельної частки (пай) 1,04 га (в умовних кадастрових гектарах) по колишньому КСП «Дружба народів» на території Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, після чого на вказане майно відкрилась спадщина. 17.06.2009 року, після смерті [PERSON], на його імя Віньковецькою райдержадміністрацією видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 173509. Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, вступивши в оперативне управління майном. Інших спадкоємців немає. Вказані обставини підтверджуються записом акта про смерть [PERSON] № 38 від 08.11.1998 року; копією паспорта позивача; свідоцтвом про народження серїі І-УР № 496553, згідно якого батьком [PERSON] є [PERSON]; свідоцтвом про укладення шлюбу І-БВ № 302395, згідно якого [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], і прізвище дружини «Бородкіна»; копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 173509 від 17.06.2009 року; ксерокопією Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), згідно якої [PERSON] видавався сертифікт на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0181757, площею 1,04 в умовних кадастрових гектарах; Державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ № 005 від 02.10.1995 року, із Додатком № 1, де під № 374 списку громадян - членів КСП значиться [PERSON]; довідкою Петрашівської сільської ради № 1320 від 21.11.2017 року, згідно якої [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав в [INFO], а після його смерті в оперативне управління спадковим майном вступила [PERSON] М.І.; відповіддю завідуючої Хмельницьким державним нотаріальним архівом [PERSON], наданою на запит суду, згідно якої після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. ст. 524, 529 ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 12.12.2017 року, державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, посвідчену державним актом серії ЯЖ № 173509, у звязку з тим, що державний акт виданий Віньковецькою райдержадмінстрацією 17.06.2009 року на ім`я [PERSON], який помер 06.11.1998 року, тобто після його смерті. Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 173509, виданий 17.06.2009 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 306/2008-р від 12.09.2008 року, на земельну ділянку площею 0,6320 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6820686500:04:0070004, що розташована на території Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, слід визнати недійсним у звязку з тим, що він виданий після смерті спадкодавця [PERSON] Із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», слідує, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач просить встановити факт родинних відносин та визнати право власності на спадкове майно. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Статтею 294 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. У судовому засіданні 28.03.2018 року свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що проживають у с. Петрашівка по сусідству із позивачем [PERSON], та підтвердили, що її рідним дядьком по батьку був [PERSON]. На підставі досліджених доказів суд вважає доведеним юридичний факт, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Петрашівка Віньковецького району Хмельницької області, доводиться рідною племінницею [PERSON], який помер 06.11.1998 року в с. Петрашівка Віньковецького Хмельницької області. Отже, позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON], та зокрема права на земельну частку (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП «Дружба народів» с. Петрашівка Віньковецького району Хмельницької області, спадщину прийняла, а тому має право на успадкування вказаного майна. Визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) визнається відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved