Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, а відповідач належним чином не виконує свій батьківський обов`язок по утриманню дочки, жодних коштів на її утримання не надає, хоч аліментів нікому не платить та інших неповнолітніх дітей не має. Відповідач працює, є здоровою особою працездатного віку, проте місце його роботи їй не відоме. Оскільки вони не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню їх неповнолітньої дочки, то вона вимушена звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, просила позов задоволити та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , врозмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати щомісячно до досягнення дочкою повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився і не повідомив причини неявки, хоч про час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення йому рекомендованого поштового відправлення. За таких обставин суд 17.02.2020 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 ч.2 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який зареєстровано 14.03.2002 року Тернопільським міським управлінням юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 342, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , від 14.03.2002 року (а.с. 5). Про те, що від цього шлюбу в них [INFO] народилася дочка [PERSON] , свідчить свідоцтво про її народження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, серії [NUMBER] від 19.04.2006 року, актовий запис №1838 (а.с. 6). В судовому засіданні також встановлено, що неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом з матір`ю, позивачкою [PERSON] , яка самостійно займається її вихованням та матеріальним забезпеченням, оскільки відповідач не надає на утримання дитини жодних коштів. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, оскільки він є фізично здоровим та інших утриманців не має, про що ствердила в судовому засіданні позивачка. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку не виконує свій обов`язок, суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , врозмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, які стягувати до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved