Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві покликається на ту обставину, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08 грудня 2011 року. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей, донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] досяг повноліття, однак з 16 серпня 2011 року він навчається на платній основі в Володимир-Волинському агротехнічному коледжі, термін навчання по 30 червня 2015 року, у зв»язку з чим син потребує додаткових витрат на придбання літератури, канцелярських товарів, на поїздки до місця навчання та продукти харчування. Після досягнення сином повноліття, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, не бере участі у його вихованні, дитина знаходиться повністю на її утриманні, а сама вона не може забезпечити дитині належний рівень проживання та здійснювати усі необхідні витрати. Просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі по 350 грн. щомісячно, до закінчення ним навчання. За заявою [PERSON] ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 червня 2014 року його було залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судове засідання для участі у розгляді справи позивач [PERSON] не з»явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] заперечив проти задоволення позову, суду пояснив, що після досягнення повноліття він проживає з батьком та бабусею, за навчання в коледжі платить батько, він також постійно його забезпечує всім необхідним, оскільки матір - позивач по справі, живе та працює в Італії. Стверджує, що ніякої додаткової матеріальної допомоги йому не треба. Відповідач [PERSON] заперечив проти позову та вважає наведені у ньому обставини надуманими. Суду пояснив, що після розірвання шлюбу діти проживають з ним та з бабусею. Матір дітей проживає в Італії, всі витрати по їх утриманню несе він, у тому числі й щодо навчання сина. Сам він не працює, однак має заробіток, який носить мінливий характер. Заслухавши пояснення третьої особи та відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У відповідності до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08 грудня 2011 року. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей, донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується копією рішення Володимир-Волинського міського суду 08 грудня 2011 року та копією паспорта [PERSON] Як вбачається з договору №9 від 16 серпня 2011 року, укладеного між відповідачем по справі [PERSON] та Володимир-Волинським агротехнічним коледжем, останній взяв на себе зобов»язання своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу сина [PERSON] (п.31 Договору). Довідкою від 05 травня 2014 року стверджується, що [PERSON] навчається в Володимир-Волинському агротехнічному коледжі на контрактній основі, термін закінчення навчання 30 червня 2015 року. Як пояснили відповідач та третя особа на стороні позивача [PERSON], після досягнення повноліття син проживає з батьком та бабусею, за навчання в коледжі платить відповідач, він також постійно його забезпечує всім необхідним, оскільки матір - позивач по справі, живе та працює в Італії. Ніякої додаткової матеріальної допомоги на утримання дитини у зв»язку із навчанням [PERSON] не потребує. З копій паспортів та пояснень осіб, які з»явились, вбачається, що позивач зареєстрована за іншою адресою, ніж відповідач, який зареєстрований разом із сином, крім цього вона фактично тимчасово проживає в Італії. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивач не змогла довести обставини, на які вона покликається у тексті позовної заяви, на підтвердження яких не подала суду належних доказів, а тому підстав для задоволення позову не вбачає. Судові витрати суд у відповідності до ст.88 ЦПК України покладає на позивача.

Outcome: approved