Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просила збільшити розмір аліментів стягуваних із відповідача на її користь з 200 гривень до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 05.02.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що від шлюбу з відповідачем у неї є спільна дитина - син [PERSON], [INFO]. Рішенням Віньковецького районного суду від 15.03.2007 року із відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] було присуджено аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи із 05.02.2007 року. Однак на теперішній час, у зв`язку із зміною у законодавстві, та віковим потребами дитини цей розмір аліментів менший ніж передбачено законом, тому [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 23.07.2018 року відкрито провадження у справі, та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 17.09.2018 року, про що повідомлені сторони. У судове засідання 17.09.2018 року сторони не зявились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 28.11.2006 року розірвано. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом із матірю, тобто позивачем. Згідно із рішенням Віньковецького районного суду від 15.03.2007 року із відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] присуджено стягнення аліментів у розмірі 200 гривень щомісяця, починаючи з 05.02.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» прожитковий\~мінімум у\~2018\~році встановлений\~на дітей\~віком до\~6\~років з\~1\~січня 2018\~року -\~1492\~гривні,\~з 1\~липня -\~1559\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1626\~гривень;\~на дітей\~віком від\~6\~до 18\~років з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, розмір аліментів на утримання дитини в розмірі\~200\~грн. не відповідає вимогам, встановленим статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»,\~і він\~не буде\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини,\~а тому враховуючи зміни у законодавстві, вік та потреби дитини, суд вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних із [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON]. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Предметом розглядуваного судом спору є збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у позивача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного, а також позиції позивача. Враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, їхній стан здоровя, вік дитини та її матеріальні потреби, беручи до уваги, що із 01.07.2018 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років встановлений у сумі 1944 гривні, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім того, згідно з розясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому збільшений розмір аліментів на користь позивача належить стягувати не з 05.02.2007 року, як просить позивач, а з дня набрання рішенням законної сили. В силу ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial