Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач не цікавиться своєю дитиною, не виконує своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги дитині не надає, участі у її вихованні не приймає, чим ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивач згідно заяви підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить позов їх задовольнити. Відповідач згідно заяви позов визнав, просить його задовольнити. Представник Служби у справах дітей Сарненської районної державної адміністрації згідно заяви позов підтримав та просить його задовольнити. Дослідивши документи і матеріали справи, з'ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Також досліджені довідки та акти, з висновку Сарненської районної державної адміністрації від 03.05.2017 року №15/39-455 року вбачається, що відповідач безвідповідально ставиться до виховання дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, та його доцільно позбавити батьківських прав. На підставі викладеного, ч. 2 п. 1 ст. 164 СК України, п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав»,

Outcome: approved