Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 24.03.2010 року. [PERSON] позов обґрунтовувала тим, що [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що розташований за адресою с. Велимче, вул. Богдана Хмельницького, 39 Ратнівського району Волинської області. 28.01.2010 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого зазначений житловий будинок з господарськими будівлями заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON] 24.03.2010 року спадкодавець померла. Позивач та відповідач після смерті спадкодавця [PERSON] в установлений строк не прийняли спадщину за заповітом. За твердженням позивача, вона з поважних причин пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON], оскільки вона доглядала за спадковим майном та користувалася ним, зберігала у себе правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому вважала, що прийняла спадщину. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в поданій до суду письмовій заяві позов визнав, просить справу розглянути по суті у його відсутності. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ч. 5 вказаної статті. З досліджених письмових доказів встановлено, що [PERSON] померла 24.03.2010 року. При житті нею складаней заповіт від 28.01.2010 року, посвідчений Велимченською сільською радою Ратнівського району Волинської області, згідно якого, вона житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що розташовані за адресою с. Велимче, вул. Б.Хмельницького, 39 Ратнівського району Волинської області заповіла позивачу та відповідачу в рівних частках. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Відповідач у встановлений законом строк спадщину не прийняв, так як на неї не претендує, подав заяву в компетентний орган про відмову від прийняття спадщини. З довідки виданої нотаріусом слідує, що позивач в установлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Достовірність доводів позивача [PERSON] про те, що вона з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON], стверджуються довідками виданими Велимченською сільською радою Ратнівського району Волинської області. Оцінивши зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що наведені позивачем причини по несвоєчасній подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, є поважними, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved