Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факту неправильності (неповноти) запису та внесення у зв'язку з цим змін до актового запису про національність своєї бабусі [PERSON] в актовому записі №666 від 03 травня 1955 року про народження своєї матері [PERSON], в частині запису національності матері [PERSON], зазначивши «полька». В обґрунтування поданої заяви заявник покликається на те, що народилася [INFO] року, виховувався відповідно до польських традицій, сповідує римо-католицьку віру, підтримує стосунки зі своїми родичами - поляками, які проживають на території Польщі, святкує польські свята та вважає себе полькою. Її бабця, [PERSON], народилася в м. Львові, про що засвідчує архівна довідка № ВУК-512/25 від 05.10.2016 року. [INFO] року Залізничним відділом РАЦС м. Львова зареєстровано народження її матері [PERSON], про що було видано свідоцтво про народження [NUMBER] та складено відповідний актовий запис №666 від 03.05.1955 року, де у графі національність батьків вказана не була. Таким чином, на даний час [PERSON] прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду, а також впорядкувати документи,які є необхідними для вирішення різних життєвих ситуацій, у зв'язку з чим звернулась до суду та просить встановити факт її приналежності до польської національності та внести відповідні зміни до актового запису про народження, оскільки саме ці факти мають юридичне значеня. Просить заяву задовольнити. У судове засідання заявниця не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд без її участі. Заяву підтримала в повному обсязі, просила таку задовольнити. Представники заінтересованих осіб - Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, при цьому подавши до суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд без її участі. Заяву підтримала в повному обсязі, просила таку задовольнити. Дослідивши заяву з додатками, з'ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця - [PERSON] народилася [INFO] року в м. Львові в сім'ї [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /актовий запис Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області №3762 від 24.05.1979 р./ Як убачається із свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] /актовий запис №666 від 03.05.1955 року/ у графі національність батьків запис відсутній. Згідно витягу із свідоцтва про шлюб /284/1-15 від 28.04.2015 року/ [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] уклали шлюб 06.12.1953 р.. Із свідоцтва також вбачається, що подружжя сповідує римо-католицьку віру. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /актовий запис №2219/, [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до довідки №29/2014 від 18.03.2014 року, виданої Релігійною громадою римо-католицької церкви парафії св.. Антонія у Личаківському районі м. Львова, [PERSON] [INFO] - католичка, регулярно дотримується традицій і польських обрядів. На даний час у заявниці виник намір визнати свою національність по лінії матері, так як бабця, яка була полькою, померла, і жодного документу в підтвердження своє національності заявниця також немає, що порушує її Конституційне право на індивідуальність, право на збереження своєї національної, культурної релігійної, мовної самобутності. Отже, суд приходить до переконання, що Залізничним відділом РАЦС м. Львів у свідоцтві про народження /актовий запис № 666 від 03.05.1955 року/ допущено неповноту , а саме в записі не вказано національність [PERSON] [PERSON], що в подальшому призвело до неправильності актового запису №3762 про народження [PERSON]. Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при ньому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов'язки перед суспільством в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Відповідно до положень ст.ст. 1, 3 ЗУ «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно ст. 11 ЗУ «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. В статті 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995, ратифікованої ЗУ «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Стаття 3 Конвенції визначає, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відповідно до абз.2 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року №12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності в актах громадянського стану», суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках допущення органами реєстрації актів громадянського стану помилок при складанні актового запису (прізвища, імені, по батькові, національності і громадянства батьків тощо). Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України N 12 від 07.07.95 р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», при розгляді справ про встановлення неправильності в актовому записі про народження суди мають враховувати, що він зокрема повинен містити відомості про національність і громадянство батьків, а якщо їх не було внесено - актовий запис має бути доповнено. Зі змісту пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема: рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У відповідності до п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. При цьому, згідно ч. 2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в державних органах реєстрації актів громадянського стану або оформленню в нотаріальних органах, не замінює документів, що видаються цими органами, а є лише підставою для їх одержання. Після набрання рішенням законної сили воно згідно ст. 14 ЦПК України стає обов'язковим для органів, які реєструють факти, що мають юридичне значення, або оформлюють права, які виникають в зв'язку з встановленням судом фактів. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. При вирішенні питання щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно з Указом Президента України від 31 грудня 1991 року № 24/91 «Про порядок зміни громадянами України національності» у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного з батьків. Таким чином, суд вбачає достатньо підстав для задоволення заявлених вимог [PERSON], оскільки достатньо доказів для встановлення факту її належності до польської національності, що необхідно заявниці для відновлення національності, на підставі ст. 11, 12 ЗУ «Про національні меншини в Україні».

Outcome: approved