Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до казенного підприємства «Південукргеологія» про стягнення коштів за договорами про надання послуг, зазначивши третьою особою Головне управління держпраці у Дніпропетровській області. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на підставі укладених з відповідачем договорів виконувала трудові обовязки на КЗ «Південукргеологія» щодо чергування на обєкті, проте відповідач не розрахувався з позивачем за виконану роботу, у звязку з чим [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 6\~377,24 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач в судове засідання для участі в розгляді даної цивільної справи свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та КЗ «Південукргеологія» були укладені договори типової форми з фізичними особами про надання послуг (чергування на обєкті), а саме: - № 103 від 06 серпня 2015 року, за яким сума договору становить 1773 грн.; - № 125 від 04 вересня 2015 року, за яким сума договору становить 1664 грн.; - № 142 від 05 жовтня 2015 року, за яким сума договору становить 1551 грн.; - № 174 від 03 грудня 2015 року, за яким сума договору становить 1709 грн. Представник позивача в судовому засіданні пояснив суду, що за договором № 103 від 06 серпня 2015 року позивачу було виплачено відповідачем 500 грн. За рештою договорів заробітна плата [PERSON] виплачена не була. Згідно з ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до положень ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Положеннями ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що за договором № 103 від 06 серпня 2015 року позивачу було виплачено 500 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6197 грн. заробітної плати за зазначеними вище договорами, частково задовольнивши таким чином позовні вимоги. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання даного позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial