Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому прохала позбавити відповідача [PERSON], який являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO]., по відношенню до останнього батьківських прав в зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю та прохала суд їх задовольнити. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ЦПК України, правом надання відзиву на позов та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.03.2017 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/4 частини частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, починаючи з 24.01.2017р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. включно (а.с.8). У контексті вказаного суд наголошує, що відповідач не сплачуває аліменти на малолітню дитину, що згідно довідки-розрахунку від 24.01.2018 № 636, наданої Горішньоплавнівським міським ВДВС ГТУЮ у Полтавській області [PERSON] має перед [PERSON] заборгованість по аліментах, розмір якої станом на 31.12.2017 становить 23 583 грн. 00 коп. (а.с.10). Згідно інформації від 31.01.2018 СЗОШ І -ІІІ ступенів № 3 ім. В.О. Нижниченка, повідомив, що батько малолітнього [PERSON], [INFO]., [PERSON] за період навчання в школі жодного разу не відвідував навчальний заклад, де навчається дитина, не спілкувався з класним керівником, учителями стосовно проблем та успіхів сина в навчанні (а.с.11). Згідно інформація від 26.01.2018 ПСМНЗ «Дитяча музична школа» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, повідомив, що тільки мати [PERSON] відвідувала батьківські збори, за успішністю і відвідуванням музичної школи стежила мати. За 4 роки навчання батько малолітнього [PERSON], [INFO]., [PERSON] жодного разу не відвідував батьківських зборів, не цікавився успіхами дитини у навчанні. У відповідності до договору купівлі-продажу від 17.03.2003 [PERSON] має на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] (а.с.14). Із акту обстеження житлово-побутових умов від 25.05.2018 (а.с.45) вбачається, що родина проживає за адресою: [ADDRESS]. в будинку проживає мати [PERSON], 1974р.н., з двома малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У матері є ще троє повнолітніх дітей, які проживають окремо. Родина є багатодітною (посвідчення [NUMBER], строк дії продовжено до 31.08.2018.). Умови проживання задовільні, будинок потребує ремонту, житло з усіма зручностями, обладнаний необхідними меблями та побутовою технікою. Для виховання та розвитку дитини створені належні умови: у дитини всі умови для комфортного буття та відпочинку, в наявності одяг по сезону та речі, які цікавлять дитину. Доход сім'ї складає 5000 грн., а саме: мати отримує допомогу по загибелі чоловіка на дітей 3700 грн., а також займається господарством, вирощує бройлерних курчат для продажу. Мати також займається розписом стін. Оплата за будинок становить 1000 грн./за газ. Родина має підсобне господарство, огород. З письмового висновку органу опіки та піклування № 03-26/2056 від 05.06.2018 щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню його малолітнього сина [PERSON], [INFO]., вбачається, що виходячи з інтересів дитини, враховуючи, що батько [PERSON] з 2011 року і до теперішнього часу не виконує свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню дитини, веде асоціальний спосіб життя, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с.43-44). Як убачається із висновку психолога № 331 від 01.06.2018 (а.с.45) під час бесіди малолітній [PERSON], [INFO]., повідомив, що проживає однією родиною разом з мамою [PERSON], татом [PERSON] (вітчим) та сестрою [PERSON]. Ще має двох сестер та брата, які вже дорослі та проживають окремо. Про біологічного батька [PERSON] говорить, що він його останній раз бачив, коли йому було 6 чи 7 років. Дитина згадує, що коли батько [PERSON] ще проживав разом з сім'єю, то дуже часто вживав алкоголь, лаявся та бив їх. Саме через це, мама попросила його піти з дому. З того часу [PERSON] жодного разу батька не бачив та не хоче з ним зустрічатись, оскільки боїться його. Хлопець знає, що в суді знаходиться справа відносно позбавлення його батька батьківських прав, та він не проти щоб позов матері був задоволений. Суд вказує, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Судом також взято до уваги показання свідків [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., які зазначили, що останній раз бачили відповідача років шість тому назад. Охарактеризували відповідача тільки з негативної сторони, оскільки він не працює, зловживає спиртними напоями. Не допомагає сім'ї, вихованням дитини не займається. Постійно ображав малолітнього [PERSON], на що останній скаржився матері та сусідам. Вихованням малолітнього [PERSON], займаються вітчим [PERSON] та мати. Малолітній [PERSON] називає вітчима татом. Вітчим та мати займаються вихованням дитини. У судовому засіданні було заслухано думку дитини, яка зазначила, що він проживає разом з сестрою [PERSON], матір'ю та вітчимом. Батька [PERSON], бачив останній раз, коли йому було 6 чи 7 років. З того часу, він не бачив батька. Коли батько [PERSON] ще проживав разом з сім'єю, то дуже часто вживав алкоголь, лаявся та бив їх. Саме через це, мама попросила його піти з дому. Зі слів малолітнього [PERSON], наразі, вихованням його та сестри займається вітчим та мати. Вітчим проживає разом з ним 7 років, добре ставиться до нього та сестри, матеріально забезпечує родину. Приділяє їм достатньої уваги. Хлопець знає, що в суді знаходиться справа відносно позбавлення його батька батьківських прав, та він не проти щоб позов матері був задоволений. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України.) За змістом ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У силу вимог ст.ст. 77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт ухилення відповідача по справі [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]., а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору на користь позивача у сумі 704 грн.80 коп.

Outcome: approved