Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з указаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що під час шлюбу з відповідачем за спільні кошти на земельній ділянці, яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№338055 від 18.11.2005 року належала її чоловіку, збудовано гараж цегляний літ. «Г», площею 22,4 кв. м., по [ADDRESS], який було зареєстровано за відповідачем. У відповідності з вимогами чинного законодавства, вона є співвласницею указаного гаражу, та відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України і на половину земельної ділянки чоловіка, на якій побудовано гараж. Однак, 03.06.2014 року державним виконавцем ВДВС Роменського міськрайонного управління юстиції Ткач П.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №1-20/2010, виданого 07.10.2010 року Недригайлівським районним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» матеріальних збитків в розмірі 77340, 23 грн. (залишок), складено Акт опису й арешту майна, яким описано і накладено арешт на весь гараж, що порушує її права, як співвласниці. Тому прохає визнати за нею право спільної сумісної власності на гараж цегляний літ. «Г», площею 22,4 кв. м., по [ADDRESS], визнати за відповідачем право спільної сумісної власності на указаний гараж, визнати за нею право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0, 0041 га, кадастровий номер 5910700000:05:074:0144 для гаражного будівництва, розташовану за адресою [ADDRESS], визнати за відповідачем право спільної сумісної власності на указаний гараж, визнати за нею право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0, 0041 га, кадастровий номер 5910700000:05:074:0144 для гаражного будівництва та зняти арешт з указаного гаражу, накладений згідно Акту опису й арешту майна від 03.06.2014 року державним виконавцем ВДВС Роменського міськрайонного управління юстиції. У судовому засіданні позивачка свій позов уточнила, просила визнати за нею право особистої приватної власності на гараж цегляний літ. «Г», загальною площею 22,4 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS]; стягнути з неї на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції в рахунок погашення боргу [PERSON] згідно виконавчого листа №1-20/2010р., виданого 07.10.2010 року Недригайлівським районним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» матеріальних збитків, 5905 грн. 00 коп.; зняти арешт з гаража цегляного літ. «Г», загальною площею 22,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS], накладений згідно Акту опису й арешту майна від З червня 2014 року. Відповідачі [PERSON] та представник ВДВС Роменського міськрайонного управління юстиції позов визнали повністю. Представник третьої особи ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» до суду не з'явився, направив заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, при вирішенні позову поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши докази, дійшов такого висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 2 лютого 1991 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому м. Ромни Сумської області, актовий запис №40 (а.с.7). Під час проживання в шлюбі подружжям, в результаті спільної праці та за спільні кошти, було збудовано гараж цегляний літ. «Г», площею 22,4 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS], який за їхньою спільною згодою було зареєстровано на відповідача з видачею йому Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.05.2014 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частинами 3 та 4 ст. 368 Цивільного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Таким чином позивачкою, в порядку, встановленому законом, набуто право спільної сумісної власності на збудований під час проживання в шлюбі в результаті спільної праці та за спільні кошти гараж цегляний літ. «Г», площею 22,4 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS]. Статтею 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У відповідності до ст.183 Цивільного кодексу України гараж цегляний літ. «Г», площею 22,4 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] є неподільною річчю, оскільки його не можна поділити без втрати його цільового призначення. 03.06.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції Ткач П.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №1-20/2010р., виданого 07.10.2010 року Недригайлівським районним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» матеріальних збитків в розмірі 77340,23 грн. (залишок), складено Акт опису й арешту майна, яким описано і накладено арешт на гараж (Г) загальною площею 22,4 кв.м., цегляний, перекриття, покрівля - з/б плити, шифер, двері металеві (а.с.23-24). Згідно ст. 365 Цивільного кодексу України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Таким чином, наявні передбачені ст. ст.364, 365 Цивільного кодексу України фактичні та правові підстави для припинення на частку [PERSON] на спільний гараж цегляний літ. «Г», площею 22,4 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] з направленням її вартості на погашення боргу. Згідно Звіту про оцінку майна від 19.05.2014 року вартість гаража (Г), загальною площею 22,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 11810,00 грн. (25-40). Виходячи з рівності часток майна дружини та чоловіка, закріпленої ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, з позивачки підлягає стягненню на погашення боргу 5905,00 грн., тобто 1/2 частину вартості гаражу. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Враховуючи викладене, необхідно визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на гараж цегляний літ. «Г», загальною площею 22,4 кв.м., розташований по [ADDRESS]; стягнути з позивачки 5905 грн., на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Роменського О.І. згідно виконавчого листа №1-20/2010р., виданого 07.10.2010 року Недригайлівським районним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» матеріальних збитків, а також зняти арешт з указаного вище гаража , накладений згідно Акту опису й арешту майна від 3 червня 2014 року.

Outcome: approved