overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 липня 2013 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Фрунзенської сільської ради, Генічеського району, Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-КГ №079912, актовий запис №4. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне проживання у них не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, проживають окремо з 17.06.2014 року, спільне господарське ними не ведеться, спору про поділ майна не має та досягнуто угоди про утримання спільної дитини, яка проживає разом з нею, тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про зобовязання зявитися до суду згідно судового виклику, врученого відповідачу особисто. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів та приймаючи до уваги, що про це не заперечує позивачка, постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 липня 2013 року, зареєстрований виконавчим комітетом Фрунзенської сільської ради, Генічеського району, Херсонської області, актовий запис №4, свідоцтво про шлюб серії І-КГ №079912. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони з 17.06.2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають, спору про поділ майна не має, між ними досягнуто угоди про утримання спільної дитини, яка проживає з матірю, тому родину зберегти не можливо, шлюб позивачки та відповідача слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 листопада 1985 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований Митківською сільською радою Барського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №7. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне проживання у них не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження у поглядах на сімейні обов'язки у побуті, в зв'язку з чим сторони проживають окремо з вересня січня 2001 року, спільне господарство не ведеться з грудня 2004, спору про поділ спільного майна не має, просить шлюб з відповідачем розірвати. До судового засідання позивачка не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через розміщення оголошення в газеті, що підтверджується наявною в матеріалах справи газетою із оголошенням про повідомлення часу та місця слухання справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів та приймаючи до уваги, що про це не заперечує позивачка, постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 листопада 1985 року, зареєстрований Митківською сільською радою Барського району Вінницької області, актовий запис №7, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 23.11.1985р. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що в період спільного проживання, через розходження поглядів на сімейні обов'язки подружжя у побуті, у сторін зникло взаєморозуміння, виникають конфлікти, в зв'язку з чим вони проживають окремо з вересня 2001 року, сімейні відносини між ними припинені з грудня 2004 року, спільне господарство не ведуть, примиритися позивачка не бажає, тому родину зберегти не можливо, шлюб позивачки та відповідача слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.05.2003 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого народилась донька [PERSON] [INFO] З чоловіком стосунки фактично припинилися, у зв'язку з чим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею і [PERSON] [INFO], зареєстрований 24.05.2003 у відділі реєстрації актів громадянського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 46. В судове засідання позивачка не з'явилась, направила суду заяву, в якій розгляд справи просила провести без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі, позов визнав. Матеріалами справи встановлено, що сторони 24.05.2003 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] [INFO](а.с.6) Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинилися. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.09.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в виконкомі Росошанської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 3. В шлюбі в них дітей немає, проте розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється. Одруження виявилось невдалим через постійне виникнення конфліктів у зв'язку з різними поглядами подружжя на життя. Позивач також зазначає, що в їх стосунках взагалі відсутнє порозумінні та повага, примирення між ними неможливе, тому звернулась з даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В заяві також зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання (03.10.014 року та 17.10.2014 року) не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи. З огляду на вищезазначене суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію позивача, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 24.09.2011 року в виконкомі Росошанської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). В шлюбі в сторін дітей немає, проте у зв'язку з тим, що відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС позивач звернулась до суду. Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є постійне виникнення конфліктів у подружжя через різні погляди на життя, позивач зазначає, що в їх стосунках взагалі відсутнє порозумінні та повага, і примирення між ними неможливе. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що дає законні підстави для розірвання шлюбу. Позивач примиритися не бажає. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 жовтня 1998 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Української сільської ради Іванівського району Херсонської області, актовий запис №09. Від сумісного проживання мають повнолітню доньку. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що призводило до сварок, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини припинилися з вересня 2013 року. Вважає подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, строк для примирення не потрібен, оскільки з відповідачем спільно не проживають. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу, уточнивши, що подружні відносини припинено з серпня 2020 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Української сільської ради Іванівського району Херсонської області 24 жовтня 1998 року, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.2020 року (а.с.4). Від сумісного проживання сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини сторони фактично припинили з серпня 2020 року, дана обставина визнана сторонами. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного, не підтримують подружніх відносин. Примирення між сторонами неможливо, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 25.08.2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 562. Від спільного шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя сторін не склалось, внаслідок того, що між ними постійно виникали непорозуміння через різні погляди на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо, подальше збереження сім'ї є неможливим, примирення неможливе, а тому, просила суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON], підтримала позов та просила його задовольнити, підтвердила обставини, що викладені у позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON], позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами\~глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3\~ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею\~\~ 112\~\~ ч.2 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 25.08.2006 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 562. Від спільного шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивачки та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 25.09.2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис 319. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось, внаслідок того, що між ними постійно виникали непорозуміння через різні погляди на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо, подальше збереження сім'ї є неможливим, примирення неможливе, а тому, просила суд шлюб розірвати. Ухвалою суду від 05 травня 2015 року сторонам надавався строк для примирення. По закінченню строку на примирення сторони примирення не досягли. В судовому засіданні позивачка [PERSON], підтримала позов та просила його задовольнити, підтвердила обставини, що викладені у позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON], позов визнав, просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами\~глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3\~ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею\~\~ 112\~\~ ч.2 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 25.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис 319 Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивачки та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 березня 2015 року вона розірвала шлюб з відповідачем, а 22 червня 2015 року у них народилась спільна дитина - [PERSON]. Оскільки вона разом із дитиною проживають окремо від чоловіка та останній не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просила суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не зявилась, подала суду заяву, в якій розгляд справи просила провести без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі, позов визнав. Матеріалами справи встановлено, що сторони 25 березня 2015 року розірвала шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП №061749 від 25 березня 2015 року. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-БП №185895 від 02 липня 2015 року. На час розгляду справи відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, аліменти на утримання дитини з відповідача не стягувалися, що змусило позивачку звернутися до суду. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на дитину є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Разом із тим, суд, з огляду на вимоги ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, вважає за необхідне визначити розмір аліментів, у частці від доходу позивача у розмірі 1/4 його частини. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 25 жовтня 1997 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Шепетівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №373. Від спільного шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось, внаслідок того, що у кожного із них різні погляди на сімейне життя. Протягом останніх чотирьох років сторони не проживають як подружжя. Шлюб носить формальний характер, подальше збереження сім'ї є неможливим, примирення неможливе, а тому, просила суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 1997 року Шепетівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №373. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 жовтня 1998 року виданим Шепетівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області. З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved