Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до фізичної особипідприємця [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму матеріальних збитків за невиконання умов договору (індивідуальний номер замовлення EF1054L) від 4 лютого 2015 року у розмірі 5\~827 гривень та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 243,60 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 4 лютого 2015 року вона з відповідачем уклала зазначений вище договір про організацію роботи по виготовленню та передачу у власність металопластикових конструкцій. На виконання умов п.п. 2.1. 2.2 договору вона у повному обсязі двома платежами сплатила вартість замовлення. Проте, всупереч умовам п. 3.2 договору відповідачем не були передані їй у визначений договором строк металопластикові конструкції. Вона неодноразово зверталась до відповідача з питання виконання нею умов договору, проте це результатів не дало. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 901, 906 Цивільного кодексу України просила задовольнити позовні вимоги. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що вона не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, причину неявки не повідомила. Враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, доказів поважності причин неявки у судове засідання не надала, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. 4 лютого 2015 р. позивач [PERSON] як Замовник та відповідач ФОП [PERSON] як Виконавець уклали договір (індивідуальний номер замовлення EF-1054), відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобовязується організувати роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкцій (далі Вироби) за розцінками Виконавця (п. 1.1), а Замовник зобовязується оплатити та прийняти готові Вироби та роботу згідно умов договору (п. 1.2). Також сторони узгодили колір профілю (білий), заповнення та інші істотні умови. Відповідно до п. 2.1 договору вартість Виробів складає 5\~827,00 гривень, а завдаток відповідно до п. 2.2 договору склав 4\~661,00 гривень. Позивач сплатила зазначену суму у розмірі 5\~827,00 гривень відповідачу, що підтверджується відміткою про відсутність боргу на договорі від 10 лютого 2015 року (арк. справи 67). Згідно з вимогами п. 3.2 договору, після виконання пункту 3.1 (тобто оплати вартості Виробів) Виконавець зобовязується передати у власність Замовника виготовлені Вироби протягом 21 робочого дня з моменту укладення договору. У разі, якщо Вироби мають нестандартну комплектацію, строк передання у власність Замовника виготовлених виробів збільшується до 40 робочих днів Проте, Вироби не були передані позивачу у власність після спливу зазначених строків. Зазначена обставина також підтверджується висновком ДІМ СДІМ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області за результатами розгляду повідомлення громадянина (громадянки) від 17 квітня 2015 р., яким припинено перевірку за заявою позивача, оскільки їй необхідно звернутись до суду з цивільним позовом (арк. справи 10). Відповідно до умов п.п. 4.2, 4.3 договору, в разі невиконання п. 3.2 Виконавець зобовязаний виплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості цього Договору за кожний робочий день прострочення. Оплата штрафу та неустойки не звільняє Сторони від зобовязань за даним договором. У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Оскільки відповідачем не були передані у власність позивачу обумовлені договором Вироби, суд доходить висновку, що відповідач порушив свої зобовязання за договором (а саме п. 3.2), з огляду на що наявні підстави для застосування передбачених законом наслідків. Зокрема, відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно з частиною першою статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 907 ЦК України встановлено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Таким чином, позивач має право вимагати відшкодування збитків за договором, укладеним із відповідачем, оскільки відповідачем були порушені вимоги договору про надання послуг. Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Оскільки відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням\~фізичних\~чи\~юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі\~доказів\~сторін\~та інших осіб, які беруть участь у справі, судом не вирішуються вимоги щодо відповідальності відповідача за п.п. 4.2, 4.3 договору та за статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а також про розірвання зазначеного договору та відшкодування моральної шкоди на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Проте, позивач не позбавлена права заявити дані вимоги шляхом предявлення відповідного позову до суду. На підставі статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати, що документально підтверджені (арк. справи 1). На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 610, 611, 906, 907 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved