Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В позовній заяві зазначено, що в провадженні Олешківського РВ ДВС Південного МУ Мінюста (м. Одеса) перебуває виконавчий лист № 664/1562/19 від 05.11.2019 року, виданий на підставі рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02.10.2019 року, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.06.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно виданому державним виконавцем Олешківського РВ ДВС Південного МУ Мінюста (м. Одеса) Волковою Г. розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по вищевказаному виконавчому листу заборгованість по аліментах станом на 01.10.2020 року складає 35905,17 грн. Згідно розрахунку позивача, пеня від вказаної суми несплачених аліментів за період з 11.06.2019 року по 01.10.2020 року становить 90316,60 грн. Позивач, з урахуванням того, що відповідно до ст. 196 СК України розмір пені за прострочення сплати аліментів не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 35905,17 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність законних підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору, а відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, тому суд приходить висновку, що з відповідача слід стягнути на користь держави 50% судового збору за пред`явлення вказаного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved