Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Дарницької у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. У травні 2010 року шлюб з відповідачем вона розірвала. На даний час відповідач проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. З грудня 2004 року, за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти. Починаючи з народження дитини відповідач не сумлінно ставився до виконання своїх обов'язків батька, не хотів працювати, тому вона була змушена з самого народження дитини звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. За час спільного проживання, вона не одноразово зверталась до поліції з заявами про побиття, її та дитини. Відповідач то влаштовувався то звільнявся з роботи, в наслідок чого, постійно виникала заборгованість по сплаті аліментів. Відповідач зловживає спиртними напоями. Розлучившись з відповідачем, вона була вимушена переїхати на постійне місце проживання до міста Києва разом з маленькою дитиною. У Києві їй не одразу вдалось знайти нормальну стабільну роботу, тому був постійний брак коштів, винаймання житла, оплата дитячого садка, розходи на школу, харчування, лікування дитини її оздоровлення, матеріально її підтримувала мати [PERSON] та чоловік з яким вона знаходиться у відносинах [PERSON] Весь час, відповідач не цікавився ні здоров'ям, ні матеріальним забезпеченням дитини. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01 березня 2018 року складає 20 552,29 грн. Всі питання, щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Додатково дитина займається у музичній школі, бере приватні уроки навчання на електрогітарі. Ці заняття потрібні дитині, він відвідує кожний урок з задоволенням. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Вона намагається всебічно розвивати дитину, оплачує її навчання у музичній школі (придбання музичного інструмента, його догляд), оздоровлення, (із-за проблем зі шлунком, кожен рік возить дитину до м. Трускавця), відпочинок літом на морі, харчування, яке б задовольнило його здоров'я, лікування у період протікання хвороби, також для розвитку дитини завела вдома декоративну собаку, яку теж необхідно утримувати. Крім того, щоб дитина повноцінно себе почувала, вона винаймає двокімнатну квартиру, щоб дитина мала можливість мати особистий простір. Відповідач у свою чергу, жодного разу не з'являвся у житті дитини, не поздоровляв з днем народження, не знає яку школу відвідує дитина. Відповідач не виконує, батьківського обов'язку, що говорить про його особисте ставлення до дитини. Він ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною вже 9 років, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Крім того, три роки тому, відповідач виїхав у невідомому напрямку і місце перебування його не відоме. На сьогодні така безвідповідальність відповідача, порушує права дитини, нею було придбано квартиру у м. Києві, і у найближчому майбутньому стане питання виписки-прописки дитини, а без дозволу батька - відповідача це не можливо зробити. Також у майбутньому, вона має намір відрядити дитину на навчання за кордон, для цього потрібно дозвіл відповідача, якому у свою чергу - це не потрібно та не цікаво, а при цьому права дитини будуть порушені: про свободу вибору закладу навчання, свободу вільного волевиявлення та пересування. Таким чином, відповідач ухиляється від виховання дитини, свідомого нехтує своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи. Представник служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явилась, направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені [PERSON] вимоги підтримала у повному обсязі. Згідно ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як видно з матеріалів справи відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції в Дніпропетровської області 06 жовтня 2004 року). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області 08 квітня 2010 року, [PERSON], [INFO], уродженка міста Першотравенська, Дніпропетровської області, змінила прізвище на [PERSON], про що в книзі реєстрації зміни імені 08 квітня 2010 року зроблено відповідний актовий запис №04. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області 15 червня 2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що у книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №79 від 15 червня 2010 року. Згідно характеристики наданої на [PERSON], директором СЗШ №128 Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Сайко Олегом Вікторовичем та класним керівником [PERSON], [PERSON] навчається з п'ятого класу під керівництвом [PERSON]. За останні три роки навчання у класі, керівник бачила піклування його матері [PERSON] та бабусі [PERSON], які проявляють по відношенню до дитини батьківське піклування, турботу, займаються його розвитком та слідкують за навчанням. Батько [PERSON] жодного разу не з'являвся у школі. Крім того, мати [PERSON], свої обов'язки, як матері виконує на високому рівні, проявляє піклування про сина, займається його вихованням, як шкільним так і позашкільним (дитина відвідує навчання у музичній школі), тому [PERSON] росте спокійною, врівноваженою, вихованою дитино (а.с.14). Відповідно до постанов старшого державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Н.М. від 22 лютого 2018 року [PERSON] тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами та у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів, розмір якої станом на 01 лютого 2018 року становить 13 421,69 грн. Відповідно до висновку органу Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації від 30 листопада 2018 року № 101-10778/03, доцільно позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], так як він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров'я. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею ст.150 Сімейного Кодексу України, передбачені обов'язки батьків щодо виховання і розвитку дитини. Статтею 164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Такими обставинами є факти, якщо батьки : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, і питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Позбавлення батьківських прав є, насамперед, способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання має бути виявлений позитивний результат в долі дитини (дітей), який має настати після позбавлення батьків їх прав. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. дитини, За правилами ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Враховуючи викладене суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON], [INFO], так як останній свідомо не виконує свої батьківськи обов'язки, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Крім того, у відповідність до ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved