Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просила шлюб зареєстрований 29.11.2005 р. (актовий запис № 68) в відділі реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області між нею та відповідачем розірвати. Сина [PERSON] залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Судові витрати просила не відшкодовувати. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб був зареєстрований 29.11.2005 р. в відділі РАЦС Чутівського районного управління юстиції Полтавської області. Актовий запис № 68. Вони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач зазначила, що з відповідачем вона не проживає з початку березня 2018 р. Їхні сімейні стосунки погіршилися через те, що відповідач постійно ревнує, влаштовує вдома сварки та бійки. В травні минулого року він її побив, в зв'язку з чим вона звернулася в органи поліції. Вона вже один раз зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, але заради збереження сім'ї з відповідачем примирилася. Проте свого ставлення до неї останній не змінив. Тому на початку березня цього року вона покинула чоловіка і разом з сином стала жити у своєї сестри. За таких обставин позивач вважає, що їхня сім'я з відповідачем розпалася, а їх шлюб носить формальний характер. Їхнє спільне проживання є неможливим та суперечить як її інтересам, так і інтересам неповнолітньої дитини. Тому вона бажає шлюб з відповідачем розірвати. На примирення вона не згодна. Спору про поділ майна у них немає. Спір про місце проживання сина - [PERSON], [INFO], відсутній, і за домовленістю сторін син залишиться проживати з матір'ю - [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 29.11.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області (актовий запис № 68), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 29.11.2005 року (а.с. 7-8). Від спільного сімейного життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05.09.2006 року (а.с. 9). Як встановлено судом, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір щодо поділу майна - відсутній. Спір про місце проживання сина - [PERSON], [INFO], відсутній, і за домовленістю сторін син залишиться проживати з матір'ю - [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved