Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПрАТ «ЦЗФ «Україна» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, грошової компенсації, вказуючи на те, що з 07.10.2002 року по 29.01.2021 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працювала на посаді прийомоздавальника вантажу та багажу. 29.01.2021 року вона звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпроП України, у зв`язку зі скороченням штату. Станом на день звільнення та до теперішнього часу відповідачем в повному обсязі не виплачено їй заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі складає 72027 грн. Посилається на ст.ст.47, 116, 117 КЗпроП України. Відповідач повинен відшкодовувати їй середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 72027 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення, суму компенсації за не отримане вугілля у сумі 30000 грн. ( 6 т. за 2020 р + 6 т. за 2021 р. =12т.х2500 грн.) та сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно письмової заяви просить розглянути справу у її відсутність, на позові наполягає, просить ухвалити рішення на підставі довідок про заборгованість по заробітній платі та розмір середньої заробітної плати, розрахувавши середній заробіток за час затримки розрахунку по час ухвалення рішення, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу заочно. Вивчивши матеріали\~справи,\~суд вважає\~позов [PERSON] \~до Приватного\~акціонерного товариства\~«Центральна збагачувальна\~фабрика «Україна»\~про стягнення\~заборгованості по\~заробітній платі,\~середнього заробітку\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні,\~грошової компенсації, обґрунтованим частково та таким що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, позивач з 20.01.2015 року по 29.01.2021 року працювала на ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Україна», звідки звільнена 29.01.2021 року за ст. 40 п.1 ч.1 КЗпроП України, за скороченням штату з виплатою середньомісячного заробітку, що підтверджується записами у трудовій книжці. Згідно довідки ПрАТ «ЦЗФ «Україна» від 22.10.2021 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 01.02.2021 року складає 58306 грн. 42 коп., з яких за жовтень 2019 року 763 грн. 10 коп., листопад 2019 року 4316 грн. 44 коп., грудень 2019 року 4954 грн. 68 коп., січень 2020 року 3254 грн. 56 коп., лютий 2020 року 4531 грн. 79 коп., березень 2020 року 4611 грн. 79 коп., квітень 2020 року 4688 грн. 12 коп., травень 2020 року 4100 грн. 26 коп., червень 2020 року 4464 грн. 88 коп., липень 2020 року 5211 грн. 60 коп., серпень 2020 року 4050 грн. 38 коп., вересень 2020 року 4050 грн. 33 коп., січень 2021 року 9308 грн. 49 коп. Таким чином за відповідачем існує заборгованість по сплаті заробітної плати позивача в розмірі 58306 грн. 42 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно довідки ПрАТ «ЦЗФ «Україна» від 26.10.2021 року, розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 200 грн. 70 коп. Відповідно до ст.115 КЗпроП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпроП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до частини першої статті 116 КЗпроП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Аналіз наведених положень свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Вказана правова позиція висловлена у постанові ВСУ від 24.06.2015 року. Передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 зазначеного Кодексу. При цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку\~(постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 березня 2013 р. у справі № 6-15цс13). В зв`язку з чим, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30.01.2021 року (наступний день після звільнення) по 09.11.2021 року (день ухвалення рішення). При розрахунку середнього заробітку суд враховує вимоги ПКМУ «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.02.1995 року, згідно якої врахуванню при розрахунку днів затримки розрахунку підлягають робочі дні. В зв`язку з чим за період з 30.01.2021 року по 09.11.2021 рік кількість робочих днів складає 194 дня (січень 2021 року - 0 днів, лютий 2021 року 20, березень 2021 року 22, квітень 2021 року 22, травень 2021 року 18, червень 2021 року - 20 днів, липень 2021 року - 22 дня, серпень 2021 року 21, вересень 2021 року 22, жовтень 2021 року 20, листопад 7) х 200 грн. 70 коп. (середньоденна заробітна плата позивача) = 38935 грн. 80 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~ Суд вважає визначений розмір середнього заробітку в сумі 38935 грн. 80 коп., є співрозмірним та пропорційним розміром компенсаційних витрат позивача, яких вона зазнала, внаслідок нездійснення з нею розрахунку з боку відповідача, враховуючі розмір простроченої заборгованості відповідача позивачу при звільненні на день звільнення - 58306 грн. 42 коп., період затримки розрахунку до дня ухвалення рішення - 9 місяців, відсутність підтвердження відповідачем поважних та обгрунтованих підстав для вказаної затримки розрахунку. Позов в частині стягнення з відповідача суми компенсації за не отримане вугілля в розмірі 30000 грн. задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведені позовні вимоги в цій частині, не надано доказів, які підтверджують обов`язок відповідача забезпечувати позивача вугіллям, в якому розмірі, доказів вартості вугілля та порядок його отримання. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем в розмірі 908 грн. Також на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн., від сплати якого позивач при поданні позову в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі звільнений законодавством.

Outcome: partial