Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира №126, що по пр. Соборності, 4 в м. Луцьку. Разом із нею у даній квартирі зареєстрована її донька [PERSON] та колишній чоловік [PERSON]. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 28.10.2014 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Відповідач останні 11 років за вказаною адресою не проживає, будь-які особисті речі та його майно відсутнє. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №126, що по пр. Соборності, 4 в м. Луцьку Волинської області. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує із підстав вказаних у позовній заяві. Просить суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать матеріали справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до відомостей про обєкт нерухомого майна від 08.10.2018 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира №126, що по пр Соборності, 4 в м. Луцьку Волинської області (а.с. 4). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 28.10.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). З будинкової книги №54469 вбачається, що у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON] (а.с. 6-8). При перевірці Луцького ВП ГУНП України у Волинській області за адресою м. Луцьк, пр..Соборності, 4/126 опитані сусіди підтвердили, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2006 року (а.с.11). Відповідно до ст.ст.\~319\~\~ч.1,\~321\~ч.1,\~391\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Права власника квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, згідно з якими власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності\~до ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обовязків, зокрема належним чином був повідомлений відповідач, однак він в судове засідання не зявився, не надав суду заперечень проти позову та доказів того, що йому чинились перешкоди у користуванні спірним житлом або причини, у звязку з якими він був відсутній за місцем своєї реєстрації є поважними. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 126, що по пр. Соборності, 4 в м. Луцьк Волинської області. На підставі ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved