Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в якому зазначила, що 21.11.2015 року помер її батько - [PERSON] Спадкоємцями першої черги за законом є сторони по справі, але тільки позивач прийняла спадщину. У нотаріальному порядку позивачу відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину, яку складає житловий будинок № 1 по вул. Низовій в м. Шахтарську Донецької області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.1982 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Донецької області, реєстровий номер 3373, [PERSON] придбав житловий будинок № 1 по вул. Низова, в м. Шахтарську, селище [PERSON], Донецької області. Договір було зареєстровано 25.10.1982 року у БТІ м. Тореза, реєстровий номер 603. У 1983 року на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради № 205/1 від 20.04.1983 року, будинок був перебудовано, але не оформлено належним чином документи. У звязку з чим просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок № 1 з надвірними спорудами та будівлями, необхідними для його обслуговування, що розташований по вул. Низовій у м. Шахтарську Донецької області. Ухвалою суду від 03.08.2016 року до участі по справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] міську раду (а.с. 95). В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 92, 102, 116), подали заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, не заперечували проти розгляду справи у заочному порядку (а.с. 88, 107). Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 93, 103, 113, 117). Подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 29, 86). Відповідач [PERSON] міська рада про розгляд справи повідомлена в порядку ст. 74 ЦПК України (а.с.127). Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ОК № 360711, [PERSON] помер 21 листопада 2015 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис № 15 (а.с. 6). Постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій № 475/02-31 від 26.07.2016 року [PERSON], приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок 1 по вул. Низова в м. Шахтарськ Донецької області (а.с. 89). Родинний звязок між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження від 01.04.1086 року у якому батьком [PERSON] зазначено [PERSON] (а.с. 61). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини Для прийняття спадщини ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до копії спадкової справи із заявою про прийняття спадщини 31.03.2016 року звернулась [PERSON] (а.с. 50). [PERSON], який доводиться сином спадкодавцю, 29.03.2016 року подав заяву про відмову від спадщини (а.с. 64). З наведеного вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON], яка у передбачені законом строк та встановленому порядку прийняла спадщину. Відповідно, до договору купівлі-продажу від 15.10.1982 року, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, реєстровий номер 3373, [PERSON] належить житловий будинок № 1 в м. Шахтарську, селище [PERSON], вулиця Низова (а.с.10). На договорі купівлі продажу зроблено відмітку про його реєстрацію [PERSON] БТІ 25.10.1982 року, реєстровий номер 603. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Рішенням № 205/1 від 20.04.1983 року виконавчого комітету [PERSON] міськради надано [PERSON] право на перебудову індивідуального домоволодіння по вул. Низова, 1. Строк закінчення будівництва встановлено до 20.04.1986 року. Інспекцією державного будівельного контролю м. Шахтарська, на підставі рішення на перебудову від 20.04.1983 року № 205/1, акту відводу земельної ділянки в натурі, проекту житлового будинку і забудови земельної ділянки, надано дозвіл на виконання будівельних робіт індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями (а.с. 11). У технічному паспорту, виданому [PERSON] бюро технічної інвентаризації відсутні відомості, що станом на грудень 2011 року житловий будинок 1 по провулку Низова в м. Шахтарську є самочинним (а.с. 14-17). Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, станом на час дії рішення № 205/1 від 20.04.1983 року, регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та ЗУ від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності ЗУ від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Оскільки у даному випадку нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, визнання права підлягає у судовому порядку. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved