Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 08.12.2011 року помер її двоюрідний брат [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,89 в умовних\~кадастрових гектарах,\~ відповідно\~до сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії СМ №0059419, яку він прийняв шляхом спільного проживання після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 26.10.2010 року та яку остання прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 29.10.2001 року, але юридично за життя не оформила. Вона прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем, входячи до кола спадкоємців пятої черги за законом і на частину спадкового майна отримала свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак оригінал вище згаданого сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~ було втрачено, у звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просила визнати за нею\~ право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представниця позивачки [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечували, просили справу розглянути без їх участі, про що повідомили суд письмово листами. Відповідно до ч.3 ст.200ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню\~ в підготовчому засіданні з наступних підстав. Зокрема, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, в судовому засіданні встановлено, що 08 грудня 2011 року помер двоюрідний брат позивачки [PERSON], який мешкав в с. Черепівка, Буринського району, Сумської області, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі,\~ право на земельну частку (пай)\~ у землі, розташованої на території [PERSON] сільської ради, Буринського району Сумської області,\~ яка перебуває у колективній власності\~ САПТЗТ «Батьківщина» розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено\~ сертифікатом серії СМ №0059419,\~ яку він прийняв після смерті 26 жовтня 2010 року своєї матері [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї, входячи до кола спадкоємців за законом першої черги та яку остання прийняла фактично вступивши в управління\~ та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 29 жовтня 2001 року, але за життя юридично не оформила. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його двоюрідна сестра позивачка по справі [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї, входячи до кола спадкоємців за законом пятої черги і на частину спадкового майна, а саме дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується поясненнями представниці позивачки, Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть спадкодавців та Витягом про народження [PERSON], довідкою Держгеокадастру, довідками [PERSON] сільської ради, рішенням Буринського райсуду від 05.12.2017 року, паспортом позивачки, інформаційною довідкою про вартість земельної частки (паю), копією спадкової справи, з якої вбачається , що позивачка на частину спадкового майна отримала свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7-14,24-26). Разом з тим, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище згадану земельну частку (пай), оскільки оригінал зазначеного сертифікату за невідомих обставин було втрачено, а дублікат отримати позивачка не спроможна, у звязку із змінами в законодавстві та смертю спадкодавця, що підтверджується поясненнями представниці позивачки, розясненнями нотаріуса, розясненням відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с.15,17). Однак право [PERSON] на вказану земельну частку (пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №666/94 від 10.11.1994 року та Указу\~ від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям №720/95. Зокрема, згідно п.2\~\~ Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, право на земельну частку (пай)\~ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України (\~ 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON], будучи колишнім членом КСП пенсіонером був включений до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000001, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Батьківщина» 25.05.1995 року і йому\~ вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай)\~ був виданий, що підтверджується, державним актом на право колективної власності на землю серії СМ №000001 та\~ доданим до нього списком громадян, членів сільськогосподарських підприємств, в тому числі пенсіонерів (а.с.18-23).\~ Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Так як\~ право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог і необхідності захисту її прав шляхом визнання за нею права на зазначену земельну частку (пай), що було посвідчено за спадкодавцем сертифікатом серії СМ №0059419.\~

Outcome: approved