Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що вона є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. З батьком доньки - відповідачем [PERSON] вона не перебувала у шлюбі. За їх спільною заявою, поданою до органу державної реєстрації актів цивільного стану, на підставі п.1 ч.2 ст. 125 СК України, відповідач визнав себе батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач щомісячно надає кошти на утримання дитини у сумі, яка є значно меншою мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину та є меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення з заявою до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в позові. У судовому засіданні відповідач не визнав позовні вимоги, зазначивши, що бажає надавати кошти на утримання дитини без ухвалення судового рішення. Визнав, що є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , дитина зареєстрована на підставі їх спільної заяви з позивачкою. Просив в задоволені позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.82 СК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до п.1 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини; Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що сторони у шлюбі не перебувають та є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про народження, виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.6)., яка проживає з позивачем, що підтверджується актом проживання (а.с.7). Спір щодо місця проживання дитини у сторін відсутній. Позивачка є інвалідом третьої групи з дитинства (а.с.8) та отримує соціальну допомогу (а.с.9), перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини (а.с.10). Має на утримання сина [PERSON] , 2009 р.н. (а.с.7). Отримує пенсію в разі втрати годувальника у розмірі 1100 грн. (а.с.13). Інших доходів позивач не має. Відповідач офіційно працевлаштований, має середньомісячний дохід близько 8000 гривень, непрацездатних осіб на утриманні не має, аліментних зобов`язань не має. Є працездатною, здоровою людиною. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ч.1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. На підставіст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. ч.1, 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», у 2021 р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати малолітнього сина, а також те, що витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими, майновий стан сторін, відсутність у сторін інших аліментних зобов`язань, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є обґрунтованим і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.06.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що даний розмір аліментів зможе забезпечити дитині не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які дитина мала би при сумісному проживанні з обома батьками. Згідно зі ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає, що даний розмір аліментів зможе забезпечити дитині не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які б дитина мала би при сумісному проживанні з обома батьками. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved