Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] селищної ради Березнівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що 08.11.1975 року одружилась з [PERSON] За час шлюбу в 1991 році за кошти сімейного бюджету вони збудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в смт.Соснове по вул.Шкільна,56а Березнівського району Рівненської області. Домоволодіння в погосподарській книзі смт.Соснове №14 записано за [PERSON] (запис по особовому рахунку 0022). Відповідно до ст.22 КпШС, який діяв в час проживання [PERSON] з чоловіком, майно, нажите подружжям за час шлюбу, було спільною сумісною власністю. В разі поділу майна, яке було спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнавались рівними (ст.28 КпШС) 15 вересня 2015 року [PERSON] помер. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина належна йому частка в праві спільної сумісної власності на вищевказаний житловий будинок. Позивач у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті чоловіка, так як постійно проживали зі спадкодавцем на час її відкриття. Позивач покликається на те, що має намір оформити право власності на спадкове нерухоме майно, а саме ? частину житлового будинку № 56-а по вул.Шкільна в смт.Соснове Березнівського району Рівненської області, однак не має змоги цього зробити, так як набуте право власності на нерухоме майно не було зареєстровано. Також, у свідоцтві про одруження прізвище позивача було помилкового зазначено як «Оніщук», що не відповідає даним її паспорта, де вона вказана як «Онищук». Вказані обставини стала підставою для відмови нотаріуса у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім того, [PERSON] вказує, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Якщо до складу майна, на частку якого видається свідоцтво, входить майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності подружжя на таке майно. Однак у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, позивач не має змоги оформити право власності на належну їй частку у житловому будинку як спільному майні подружжя нотаріально. З урахуванням вказаних обставин, просить: -- встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] є дружиною та чоловіком; -- визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в смт.Соснове по вул.Шкільна,56а Березнівського району Рівненської області в порядку участі у створенні майна спільної сумісної власності подружжя та спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] селищна рада Березнівського району Рівненської області згідно поданої письмової заяви проти задоволення позовних вимог не заперечила, просить розглядати справу у відсутності представника. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть І-ГЮ №176359 спадкодавець [PERSON] помер 15.09.2015 року. Згідно положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45185636 від 23.09.2016 року вбачаються, що спадкодавець [PERSON] не вчинив заповітного розпорядження на випадок своєї смерті. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до статті 1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.11.1975 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] Відповідно доданих паспорта МЮ 084316 прізвище позивача зазначено як «Гоменюк-Онищук Лариса Михайлівна». Із довідки виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Березнівського району Рівненської області №569 від 09.06.2016 року «[PERSON] - [PERSON]М.» та «[PERSON]М.» одна і таж особа. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є дружиною та чоловіком. Із довідки виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Березнівського району Рівненської області №30 від 06.04.2016 року встановлено, що [PERSON], який помер 15.09.2015 року, був зареєстрований та постійно проживав в житловому будинку за адресою: смт.Соснове вул.Шкільна,56а Березнівського району Рівненської області. За вказаною адресою станом на 15.09.2015 року були зареєстровані наступні громадяни: дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] Згідно ч.2 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із матеріалів спадкової справи №15/2016 до майна померлого 15 вересня 2015 року [PERSON] встановлено, що спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини. Згідно Виписки з погосподарської книги №14 смт.Соснове Березнівського району Рівненської області особовий рахунок №0022 будинок №56-А по вул.Шкільна в смт.Соснове, 1991 року побудови, рахується за [PERSON] Із технічного паспорту на житловий будинок №56-а по вул.Шкільна в смт.Соснове Березнівського району Рівненської області вбачається, що обєкт нерухомого майна, 1990 року побудови, не містить самовільно збудованих чи переобладнаних приміщень. Судом із досліджених доказів встановлено, що житловий будинок №54 по вул.Андріївська в с.Прислуч Березнівського району Рівненської області було збудовано за час шлюбу [PERSON] та [PERSON] Відповідно до положень ч.1 ст.22 КпШС (чинного на момент створення нерухомого майна) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними ( ст.28 КпШС). Таким чином, житловий будинок №56-а по вул.Шкільна в смт.Соснове Березнівського району Рівненської області є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно п.1.1 Глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Пункт 2.2 Глави 11 вищевказаного Порядку визначає, що якщо до складу майна, на частку якого видається свідоцтво, входить майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності подружжя на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.04.2016 року нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №56 А по вул.Шкільна в смт.Соснове Березнівського району Рівненської області у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (чинна на момент завершення будівництва спірного житлового будинку), яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Отже, запис у погосподарській книзі є актом органу влади, що підтверджує право власності на вищевказаний житловий будинок. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст.1218 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів ( ч.1 ст.328 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав, зокрема, є визнання права ( ч.2 ст.16 ЦК України). З урахуванням обставин, що викладені вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими. Також позивачем було заявлено клопотання про зменшення розміру судового збору, покликаючись на майновий стан, а саме, вказуючи, що до складу її сімї належать син [PERSON] та дочка [PERSON], які не працюють, вона є пенсіонером і отримує пенсію 1612 грн., має статус дружини померлого громадянина потерпілого першої категорії, смерть якого повязана із Чорнобильською катастрофою (пенсійне посвідчення серія АД №032772, посвідчення №000517 Т, експертний висновок, довідка про склад сім»ї). Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Приймаючи до уваги майновий стан позивача, суд вважає за можливо зменшити розмір судового збору, що належить до сплати, на 1300 грн. та стягнути з [PERSON] [PERSON] в дохід держави 1000 грн.

Outcome: approved