Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що [INFO] померла її мама - [PERSON], яка за життя заповіту не залишала. На день смерті матері належав будинок [ADDRESS] та прилегла до будинку земельна ділянка площею 0,40 га. Після смерті матері в даному будинку проживав син покійної [PERSON] та рідний брат позивача - [PERSON], який помер 05 серпня 1992 року. На день смерті заповіт не складався. Станом на 15.04.1991 року житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи колгоспників і склад сім'ї такий: [PERSON], [PERSON]. Дітей у [PERSON] та [PERSON] не було. [INFO] [PERSON] померла. Єдиною спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом після смерті матері, а також після смерті брата, відповідно до ст. 1261 ЦК України є [PERSON], інших спадкоємців не має. До спадкового майна покійних входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] Однак позивач не може оформити право власності на житло в порядку спадкування за законом, оскільки не збереглися документи первинної реєстрації житлового будинку із господарськими будівлями. У зв'язку з вказаними обставинами [PERSON] змушена звертатись до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивач засобами поштового зв'язку надіслала на адресу суду заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач - Копіївська сільська рада Іллінецького району Вінницької області позовні вимоги визнала повністю, про що до суду подано відповідний лист із проханням вирішити справу у відсутність представника сільської ради. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України. Суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки вони, крім повного їх визнання відповідачем, підтверджується поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7,12), свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про її шлюб (а.с. 8, 10), довідкою № 217 від 09.09.2012 р. Копіївської сільської ради про те, що станом на 1963 рік будинок та прилегла земельна ділянка площею 0, 40 га по [ADDRESS] належала покійній матері [PERSON] - [PERSON], яка являлась головою двору згідно записів погосподарської книги 1963 року № 239. (а.с. 9), довідкою № 58 від 07.04.2013 року Копіївської сільської ради про те, що згідно по господарської книги № 5, особовий рахунок № [NUMBER] житловий будинок [ADDRESS] відноситься до суспільної групи колгоспників, рік забудови будинку - 1966 рік, станом на 15 квітня 1991 року склад сім'ї слідуючий: [PERSON], [PERSON] (а.с. 11), копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на житловий будинок з господарськими будівлями переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи те, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, оскільки інших спадкоємців не має, але вона не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на спірний житловий будинок із господарськими будівлями по причині того, що правовстановлюючі документи на право приватної власності на будинок не збереглися, то в такому випадку спадкові права [PERSON] підлягають захисту шляхом визнання за нею права власності на спірний житловий будинок із господарськими будівлями. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, а також враховуючи повне визнання відповідачем по справі позову, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved