Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.12.2007 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Між ними постійно виникають сварки, що виникають на ґрунті непорозумінь та свідком яких нерідко є дитина, що також тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняють їй душевні страждання. Відсутні нормальна моральна атмосфера в сім`ї. На підставі такого відношення один до одного, між ними втрачено почуття любові та поваги, які були у них під час сумісного проживання та під час укладення шлюбу. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан відносин, а спроби примирення між ними не приносять жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Переконалася, що з чоловіком мають різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, обов`язки та захоплення, що виключає подальше спільне життя. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам спільної дитини, оскільки не має наміру бути в зареєстрованому шлюбі з чоловіком, з яким не бажає сумісно проживати у подальшому. Крім того, щоб у подальшому не виник спір по володінню до майна, яке вона, можливо, придбає в подальшому за належні їй особисті кошти, шлюб треба розірвати. На даний час ведення спільного господарства припинено з лютого 2020 року за спільною згодою та домовленістю, проживають окремо. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Майнових спорів на даний час між ними немає. Суперечки про місце проживання сина немає. За спільною домовленістю з відповідачем, син проживає разом з нею і буде проживати після розірвання шлюбу також з нею. Нею до суду подано заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина з боку відповідача. Вона фізично здорова та не потребує майнової допомоги від відповідача на її утримання після розірвання шлюбу. Відповідач фізично здоровий і майнової допомоги з її боку після розірвання шлюбу не потребує. При подачі цього позову нею сплачений судовий збір у розмірі 908 грн., які просить стягнути з відповідача. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.02.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судове засідання сторони не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно з якими позивачка позов підтримала та просить задовольнити, відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2007 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.12.2007 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4). Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , згідно якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 21.12.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на протязі тривалого часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, питання місця проживання неповнолітньої дитини вирішено, питання утримання дитини буде вирішено окремо, відповідач позов визнав, що не суперечить обставинам справи та закону, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved