Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони 29 вересня 2012 року уклали шлюб з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрували в Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис 438. Від шлюбу дітей не має. Спільне життя у них не склалося через несумісність характерів і різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спільне господарство сторони не ведуть з березня 2018 року. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Крім того, позивач просить суд провести поділ спільного майна придбаного в шлюбі, визнавши за нею право власності однокімнатну квартиру [ADDRESS], із стягненням з неї на користь відповідача грошової компенсації в розмірі 336000 грн. замість його частки. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу і розділ спільного майна придбаного в шлюбі, за варіантом запропонованим позивачем, а саме: шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], з присудженням йому відповідачу [PERSON] грошової компенсації в розмірі 336000 грн. замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно п.10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~№11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,визнання\~його недійсним\~та поділ\~спільного майна\~подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що з 29 вересня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Триполка), що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №378487, актовий запис №438. З позовної заяви видно, що сторони, подружніх стосунків не підтримують, взаємна повага та любов відсутні. У поданих до суду заявах просять шлюб розірвати. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалась, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов в частині поділу спільного майна подружжя обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти була придбана однокімнатна квартира в новобудові загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS], на імя чоловіка. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35443035 від 30.05.2017. Відповідно до вимог ч.3 ст.\~368\~ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.\~372\~ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до статей 69,70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем за подання позовної заяви про розірвання шлюбу був сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн., що відповідає встановленому абз.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону «України «Про судовий збір розміру» на час його сплати, за подання позовної вимоги про поділ майна був сплачений судовий збір в розмірі 5286 гривень, що відповідає встановленому абз. 3 п.2 ч.2 ст.4 Закону «України «Про судовий збір розміру» на час його сплати. Враховуючи, що в підготовчому засіданні відповідач визнав позов, що стало підставою для ухвалення рішення суду в підготовчому засіданні, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору. Згідно з ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, інша частина судового збору відповідно до ст.141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved