Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що 16.06.2001 року уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімені відносини вони припинили з січня 2014 року у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння та різних поглядів на вирішення сімейних проблем. Після розпаду сім'ї син [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд розірвати шлюб між нею і відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 16.06.2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER], яке видане Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, за актовим записом № 375. У шлюбі сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського районного управління юстиції м. Кременчука 28.11.2001 року, за актовим записом № 1005. Шлюбні відносини сторони припинили з січня 2014 року по причині різних поглядів на життя, шлюб, права та обов'язки подружжя, проживають окремо. Відновити сімейні стосунки позивач не бажає. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам малолітньої дитини сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Місце проживання малолітнього сина сторін, [PERSON], після розірвання шлюбу суд визначає з матір'ю - [PERSON] Враховуючи бажання позивача, після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON], оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч.1,2 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що малолітній син сторін проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні, а відповідач належним чином не виконує батьківський обов'язок по утриманню малолітньої дитини, суд на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів є обґрунтованими. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів, і вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів. Також суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені позивачем при оплаті судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved