Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09 вересня 2017 року між ними був зареєстрований шлюб, після якого сторони проживали спільно однією сім`єю до жовтня 2019 року, після чого шлюбні відносини були фактично припинені. Від шлюбу мають дитину 2018 року народження, яка проживає разом із матір`ю. Вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить їхнім інтересам. Позивач зазначає, що суперечки про поділ майна між ними відсутні, також як відсутні суперечки з приводу утримання дитини. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просить шлюб із відповідачем розірвати, оскільки примирення між ними неможливе, шлюб існує лише формально. Витрати по сплаті судового збору просила з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні був відсутнім. Направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без нього, у зв`язку із його відсутністю в країні. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 09 вересня 2017 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області шлюбі, про що складено актовий запис № 118. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . [INFO] у подружжя народилась дитина [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видане 21 листопада 2018 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 392. З пояснень позивача вбачається, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені більше року тому через несумісність характерів, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідач позовні вимоги визнає, погоджується із необхідністю розірвання шлюбу та тим, що зберегти шлюб неможливо. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України. Згідно з\~ст.\~21\~СК України,\~шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 1 ст. 24 СК України, встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України (ч. 3 ст. 105 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Виходячи із положень ст. 112 СК України, за обставин, які склалися на даний час між сторонами, враховуючи дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично зруйнована, її збереження за таких обставин є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved