Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому вказав, що є співвласником житлового будинку [ADDRESS] . До вказаного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входили [PERSON] (перший чоловік позивача), [PERSON] та їх діти [PERSON] та [PERSON] . Голова колгоспного двору та чоловік позивача [PERSON] помер [INFO] , відтак з квітня 1991 року позивач стала голово вказаного колгоспного двору. Після смерті чоловіка 10.08.1994 року позивач уклала шлюб із відповідачем у справі [PERSON] , який було розірвано на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 06.04.2012 у справі № 207/492/2012. Колишній чоловік позивача та відповідач у справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи виданою виконавчим комітетом Іллінецької міської ради за № 796 від 15.10.2019 р. Проте за місцем своєї реєстрації, в будинку [ADDRESS] відповідач не проживає понад 18 років, в зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Російської Федерації. На даний час його місце проживання та місце перебування невідомі. З огляду на відсутність за місцем реєстрації на думку позивача відповідач втратив право користування вказаним житловим приміщенням, тому вона звернулася до суду із вказаним позовом. Сторони в судове засідання не викликались, так, як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк не подав заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити з наступних мотивів. Судом встановлено, що позивач є співвласником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки виконавчого комітете Іллінецької міської ради (а.с. 8). У вказаному будинку, належному позивачеві, відповідач у справі [PERSON] на протязі 18 років не проживає, що підтверджується актом обстеження на предмет проживання виконавчого комітету Іллінецької міської ради Вінницької області від 24 жовтня 2019 року (а.с. 14). Так, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає праві користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.71 ч.1 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі письмові докази в контексті наведених правових норм, суд вважає, що вимога позивача щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, доведена повністю, тому підлягає задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved