Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , втвердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 гривень щомісячно, які стягувати до досягнення дитиною повноліття, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 14.02.2011 року виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Від даного шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON] . Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося і на даний час в провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться справа про розірвання шлюбу. Неповнолітній син проживає з нею та перебуває на її утриманні, проте її заробітку не вистачає для того, щоб забезпечити йому належні умови для проживання та розвитку. Натомість відповідач, який неофіційно працює за кордоном та отримує високий заробіток, тільки інколи купляє сину одяг, хоч інших осіб на його утриманні немає. Оскільки вони з відповідачем не можуть досягти згоди з приводу способу виконання останнім обов`язку по утриманню неповнолітнього сина, то вона змушена звернутися в суд з даним позовом. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 200,00 гривень щомісячно. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти в зазначеному позивачкою розмірі 5 000,00 грн., так як не отримує будь-яких доходів від підприємницької діяльності, а поїздки за кордон відбувались без мети заробітку. Крім того, в Рожнятівському районному відділі ДВС знаходиться виконавчий документ про стягнення з нього заборгованості у розмірі 1 099 108,49 грн. Твердження позивачки про те, що він не цікавиться дитиною, не відповідають дійсності, оскільки він бере активну участь у вихованні сина, в тому числі й матеріальну, хоч остання чинить йому перешкоди в спілкуванні з сином. Під час перебування у шлюбі з позивачкою за власні кошти він придбав у м.Долина Івано-Франківської області квартиру, яку залишив їй та синові. Просив позов задоволити частково. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має і може сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі, оскільки є підприємцем, а також часто їздить за кордон, звідки привозить на продаж автомобілі і заробляє значні кошти. Їхній син [PERSON] , [INFO] , часто хворіє, є алергетиком, а також успадкував від батька хворобу астму і тому потребує коштів на лікування. Що стосується квартири, про яку відповідач зазначив у позові, то вона є його власністю, на цю квартиру накладено арешт і вони з сином нею не користувалися і не користуються. Просила позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1200,00 грн. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який зареєстровано 14 лютого 2011 року Новоселицькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2011 року (а.с. 7). Про те, що від даного шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON] , свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] від 18.10.2011 року, видане Новоселицькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 8). Згідно з виданою Вигодською селищною радою Долинського району Івано-Франківської області довідкою № 307 від 28.04.2020 року (а.с. 9), неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним та інших утриманців не має, зареєстрований як фізична особа - підприємець, а також часто виїжджає за кордон, про що ствердила позивачка та не заперечив у відзиві на позов відповідач. Вищенаведені обставини підтверджують той факт, що відповідач може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю позивачкою по справі. Надані позивачкою виписки з медичних документів (а.с. 27-31) підтверджують, що неповнолітній син [PERSON] хворіє, а отже потребує також коштів на лікування та оздоровлення. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,суд, крім вищевказаних обставин, також враховує те, що згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 858-10-09-19-55-61-01 від 08.05.2020 року (а.с. 19) відповідач за 2019-2020 роки доходів від підприємницької діяльності не отримав, а також на виконанні в органах державної виконавчої служби знаходяться виконавчі документи про стягнення з нього заборгованості на загальну суму 1 099 108,49 грн., що підтверджується повідомленням Рожнятівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) № 19.9-27/5531 від 07.05.2020 року (а.с. 18). За таких обставин, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який на даний час становить 2 218,00 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, які стягувати з дня подання в суд заяви і до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, оскільки враховує майнове становище сторін по справі та відповідає вимогам закону й інтересам неповнолітньої дитини. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved