Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття сина, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем у зареєстровному шлюбі, який було розірвано 24.07.2015 року рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Вона перебуває у важкому матеріальному становищі, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку із чим вона вимушена була звернутись до суду із вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач також в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, надав до суду ксерокопії квитанцій про перерахування грошових коштів позивачці. Заперечень проти позову не надав. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі суд вважає, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.4). Згідност. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу утримання неповнолітнього сина та розміру аліментів, то суд вважає, що позов про стягнення аліментів з батька на користь матері, з якою постійно проживає неповнолітня дитина підлягає задоволенню. Враховуючи положення ст. 182 СК України, а також те що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, беручи до уваги, що відповідач не надав жодних заперечень, щодо розміру стягуваних з нього аліментів, а позивачка не заявляла вимоги про стягнення аліментів за минутий час в якому відповідач сплачував кошти на дитину, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та призначити стягнення аліментів, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору на користь держави, в розмірі 640 грн.

Outcome: approved