Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про виселення [PERSON] та [PERSON] із належного їй на праві власності житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] без надання їм іншого житлового приміщення.В подольшому позивач зменшила свої позовні вимоги та пояснила, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS]. 25.11.2011 року за її згодою у вказаному житловому будинку прописались її дочка [PERSON] із чоловіком [PERSON]. Спільне проживання із дочкою та зятем не склалось по тих причинах, що між сторонами постійно виникають сварки та конфлікти. [PERSON] неодноразово зверталась в міліцію із заявами про нанесення їй побоїв. В результаті чого [PERSON] перейшла жити у інше житлове приміщення, оскільки не може належним чином користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Тому [PERSON] просить суд зобов'язати [PERSON], [PERSON] усунути перешкоди у користуванні жилим будинком за адресою по [ADDRESS], вселити її у вказаний будинок, заборонити [PERSON], [PERSON] створювати для неї перешкоди, які полягають у забороні та обмежені доступу до жилих і нежилих приміщень, господарських будівель, присадибної ділянки вказаного будинковолодіння, користування належною їй худобою та її особистими речами, зобов'язати [PERSON], [PERSON] займати приміщення у будинковолодінні лише ті, що визначені нею як власником. Також [PERSON] подала заяву про застосування строків позовної давності до об'єднаних позовних вимог [PERSON]. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Почаївська державна нотаріальна контора про визнання частково недійсними свідоцтв про право власності, їх реєстрацію та визнання права власності, який ухвалою суду об'єднано із первісним позовом [PERSON]. В своїх позовних вимогах позивач пояснила, що її батько [PERSON], який помер [INFO], в 1976 році отримав свідоцтво на забудову індивідуальної садиби в [ADDRESS] відповідно до рішення загальних зборів колгоспу. В 1980 році її батьки побудували житловий будинок з надвірними будівлями, який став належати колгоспному двору, головою якого був її батько [PERSON], а вони з мамою - членами колгоспного двору. Ще за життя 21.10.1998 року [PERSON] заповів своє майно [PERSON]. Про отримання матір'ю свідоцтва на право власності на весь будинок [PERSON] дізналась в 2014 році під час оформлення [PERSON] документів до суду. Оскільки [PERSON] була членом колгоспного двору, проживала із батьками в даному будинку, то просить суд визнати свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], видане на ім'я [PERSON] Почаївською міською радою 21 вересня 1981 року та зареєстроване в Кременецькому БТІ 24 вересня 1981 року за реєстраційним № 1083 частково недійсним в частині визнання права на 1/3 частину домоволодіння; визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане завідуючою Почаївської державної нотаріальної контори Суль Г.М. 11 січня 2001 року [PERSON] на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON], яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, зареєстроване в реєстрі за № 30, частково недійсним в частині визнання права на 1/3 частину домоволодіння; визнати реєстраційне посвідчення на об'єкти нерухомого майна, видане Кременецьким районним бюро технічної інвентаризації 07 лютого 2001 року [PERSON], що посвідчує її право на будинковолодіння в цілому, яке розташоване в [ADDRESS] частково недійсним в частині посвідчення права [PERSON] на 1/3 частину будинковолодіння; та визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 113, 7 кв.м., житловою площею 75,8 кв.м., сарай (літера Б), погріб (літера Пг) загальною вартістю 106 806,00 гривень. [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов підтримали та пояснили, що [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS]. ЇЇ дочка та зять створюють їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, виганяють її з будинку, із ними в неї постійні конфлікти. Її зять [PERSON] наносить їй побої, у зв'язку з чим вона змушена була піти з дому. Відповідачі змінили замки у дверях та не пустили її до дому, а тому вона просить усунути перешкоди - вселити її у власний будинок. Подальше спільне проживання із відповідачами вважає можливим лише при умові, що відповідачі не будуть чинити перешкоди їй у володінні будинковолодінням. У задоволенні позову [PERSON] просить відмовити, оскільки [PERSON] пропустила строки звернення до суду. Ще у 2001 році їй було відомо про оформлення [PERSON] спадщини на весь будинок. [PERSON], та її представник поданий нею позов підтримали. У задоволенні позову [PERSON] просять відмовити, оскільки вважають, що [PERSON] оговорює її та її чоловіка, ніяких погроз щодо її життя вони не чинять, вона із чоловіком не виганяє її з хати та не перешкоджає їй користуватись її власністю. [PERSON] пояснила, що знала про те, що її мати оформляє спадщину після смерті батька, однак, про порушення свого права на обов'язкову частку у спадщині як члена колгоспного двору вона дізналась нещодавно, після подання матір'ю позову в суд про виселення. [PERSON] суду пояснив, що він не чинить перешкоди [PERSON] в користуванні нею будинковолодінням, а навпаки, ремонтує будинок, господарські приміщення, веде домашнє господарство. В грудні 2013 році [PERSON] добровільно залишила свій будинок і до даного часу не повернулась. Конфлікти, які виникають у їх сім'ї можуть бути вирішені без втручання правоохоронних органів. Однак, [PERSON] оговорює їх. Просить у позові відмовити, позов [PERSON] задоволити. Представник Почаївської державної нотконтори в судовому засіданні пояснив, що житловий будинок [ADDRESS] відноситься до колгоспного двору, головою якого був [PERSON]. У спадковому майні [PERSON] має право на 2/3 частини житлового будинку (1/3 - як член колгоспного двору та 1/3 - як спадкоємець після смерті [PERSON]). [PERSON] як член колгоспного двору має право на обов'язкову 1/3 частину житлового будинку. Тому при зверненні [PERSON] в державну нотаріальну контору нотаріус повинен був відмовити в оформленні права на спадщину, роз'яснивши право на звернення до суду, оскільки, спадкоємицею [PERSON] у даному колгоспному дворі є не лише [PERSON], а й [PERSON]. В судове засідання представник Кременецької районної державної адміністрації не з'явився, однак подав до суду заяву, у якій просить слухати справу у його відсутності, позов [PERSON] в частині виселення неповнолітньої [PERSON] не підтримує. Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є сільським головою с. Ст. Почаїв. [PERSON] є депутатом сільської ради. В 2011 році в її будинок вселились і разом із нею проживають її дочка,зять і внуки. Вперше в листопаді 2013 року [PERSON] поскаржилась на поведінку дітей, а саме: що вони не пускають її у власний будинок. Вказану заяву [PERSON] розглянуто на засіданні адмінкомісії сільської ради. Сторони на засідання комісії не з'явилися. Спірний житловий будинок відноситься до колгоспного двору. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 30.12. 2013 р. він був членом комісії сільської ради, яка виходила в спірне господарство по заяві [PERSON] При комісії зять виражався відносно [PERSON] нецензурними словами, виганяв її, бив. Дочка його підтримувала. Був присутній також голова сільської ради. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] та [PERSON] вигнали з хати [PERSON], при цьому її ображали і виражалися в її адресу нецензурними словами. Вона вимушена ночувати в старій, закинутій, пустій батьківській хаті, хоча свій будинок будувала сама, а дочка з зятем прийшли жити до неї в 2011 році. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] проживала у своєму будинку до 2011 року сама. Тримала господарство: коня, корову, телицю, обробляла паї і город. В 2011 році до неї вселилися зять, дочка і внуки - відповідачі по справі. До жовтня 2013 року у них конфліктів не було. В подальшому з листопада 2013 року [PERSON] залишила свій будинок, а повернувшись не змогла попасти в хату, бо були замінені замки та замкнута брама. [PERSON] зверталась в сільську раду. При виході комісії в будинковолодіння [PERSON], було зроблено зауваження [PERSON], [PERSON] про недопустимість їх поведінки по відношенню до власниці будинку і рекомендовано не заперечувати проти вселення [PERSON].Однак вони виражались нецензурними словами. Був складений адміністративний протокол. На розгляд в адмінкомісію сільської ради [PERSON], [PERSON] не з'явились. За своїми особистими речами [PERSON] приходить у свій будинок з будь-ким зі своїх односельчанів. Свідки [PERSON], [PERSON] в суді пояснили, що між сторонами по справі почали виникати конфлікти перед січнем 2014 року. [PERSON] з будинку ніхто не виганяв, вона самостійно пішла проживати в старий будинок, а на даний час [PERSON] проживає у своєї подруги [PERSON]. Згідно реєстраційного посвідчення Кременецьким РК БТІ від 07.02.2001 року , свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВО № 356974 посвідченого державною нотаріальною конторою 11.01.2001 року, зареєстрованого за Р № 30, право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON].Згідно будинкової книги прописки громадян, що мешкають в будинку [ADDRESS] прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно довідок Почаївської РКЛ поліклінічного відділення [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 31.12.2013 р. по 09.01.01.2014 р., 20.01.2014 р. по 03.02.2014 р. із діагнозом - струс головного мозгу. Згідно рапортів чергового Кременецького РВ УМВСУ в Тернопільській області 14.02.2014 року о 13:00 год. та 15.01.2014 року о 12:10 год. у РВ із заявами зверталась [PERSON] про те, що під час сварки із зятем [PERSON], останній спричинив їй тілесні ушкодження. Згідно акту обстеження умов проживання сім'ї [PERSON], затвердженого сільським головою Старопочаївської сільської ради 30.12.2013 року, у житловому будинку [ADDRESS] проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з'ясовано, що у сім'ї стався конфлікт, під час якого [PERSON] ображав [PERSON] нецензурними словами та виганяв її з дому. Згідно матеріалів перевірки № Д-138 за заявою [PERSON], проведено перевірку за зверненням [PERSON], в якому йдеться про те, що її дочка [PERSON] 16.01.2013 року по телефону погрожувала заявниці фізичною розправою. Згідно відповіді Кременецького РВ УМВСУ в Тернопільській області № 2870 від 10.04.2014 року кримінальне провадження № 12014210120000031 від 15.01.2014 року за заявою [PERSON] закрите, оскільки в діях [PERSON] відсутній склад злочину за ст. 125 КК України. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Згідно заповіту від 21.10.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 30 завідувачем Почаївської державної нотаріальної контори, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне йому майно на праві власності заповів [PERSON]. 13.02.2008 року [PERSON] звернулася в Почаївську державну нотаріальну контору із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.01.2001 року спадкоємцем майна померлого [PERSON] є [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва на забудову індивідуальної садиби в [ADDRESS] її забудовником на підставі рішення виконавчого комітету Ст. Почаївської сільської ради № ІІ від 12 червня 1976 року є [PERSON]. Згідно довідки Старопочаївської сільської ради № 59 від 16.01.2014 року, станом на 15.04.1991 року в житловому будинку по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Кременецького РК БТІ № 101 від 17.02.2014 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON], інвентаризаційна вартість житлового будинку загальною площею 113, 7 кв.м., житловою площею 75,8 кв.м. становить 106 806,00 гривень. Відповідно до ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] правомірно вимагає усунення перешкод у здійсненні нею права користування житловим будинком, її права щодо володіння, користування житлом порушені відповідачами, а тому вони підлягають поновленню судом шляхом зобов'язаня [PERSON], [PERSON] усунути перешкоди у користуванні жилим будинком за адресою [ADDRESS] та вселення [PERSON] у вказаний будинок, заборони [PERSON], [PERSON] створювати для [PERSON] перешкоди, які полягають у забороні та обмеженні доступу до жилих і нежилих приміщень, господарських будівель, присадибної ділянки вказаного будинковолодіння, користування належною їй худобою та її особистими речами. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав» за змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв'язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності і не мають продовжувального характеру, то суд при розгляді має керуватись положеннями ЦК 1963 року. Відповідно до ст.ст. 120, 121 ЦК 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Відповідно до ст. 123 ЦК 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали [ADDRESS] і були членами одного колгоспного двору, головою якого був [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] набули права власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а тому в спадкову масу входила лише 1/3 частина спірного будинковолодіння, яка належала [PERSON] як голові (члену колгоспного) двору. Оскільки [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] просить визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], видане на ім'я [PERSON] що виключає необхідність у скасуванні рішення сільської ради та правовстановлюючих документів, суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. А позовні вимоги про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане завідуючою Почаївської державної нотаріальної контори Суль Г.М. 11 січня 2001 року [PERSON] на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 30, частково недійсним в частині визнання права на 1/3 частину домоволодіння, про визнання реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна, видане Кременецьким районним бюро технічної інвентаризації 07 лютого 2001 року [PERSON], частково недійсним в частині посвідчення права [PERSON] на 1/3 частину будинковолодіння, про визнання за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 113, 7 кв.м., житловою площею 75,8 кв.м., сарай (літера Б), погріб (літера Пг) загальною вартістю 106 806,00 гривень підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: partial