Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, вказує, що з 2011 року малолітній син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач протягом цього часу жодного разу не відвідував сина та не цікавився його вихованням. Жодної матеріальної допомоги не надавав. А тому, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. В заяві на імя суду позивач позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та справу розглянути без її участі. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольниити позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце був повідомлений у передбаченому законом порядку. В матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява [PERSON], в якій останній позовні вимоги [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] повністю визнав та просить справу розглянути без його участі. Представник служби у справах дітей Гощанської РДА не заперечувала щодо задоволення позову, вказала, що позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини. Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Батьками [PERSON], [INFO] є: батько [PERSON] та мати [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №199040, виданого повторно 03 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 січня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та з [PERSON] стягнено аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину. Станом на 01 березня 2018 року розмір заборгованості [PERSON] щодо сплати аліментів становить 97\~318 (девяносто сім тисяч триста вісімнадцять) грн. 10 коп., відповідно до розрахунку заборгованості, виданого Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області. Згідно із довідки №707 від 11 червня 2018 року, виданої Виконавчим комітетом Козинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, [PERSON], [INFO], дійсно, проживає з матірю [PERSON], [INFO] за адресою: Рівненська область, Радивилівський район, с.Нова Пляшева, вул.Першотравнева, 17. Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний і моральний розвиток. Ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини згідно із п.2 ст.164 СК України є підставою позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, обєктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обовязками. Відповідач [PERSON] не вчинив жодних дій для участі у вихованні дитини, що свідчить про відсутність обєктивних причин неможливості відповідача забезпечити дитину необхідним для розвитку та виховання в домашніх умовах. При цьому судом не встановлено обставин, існування яких, перешкоджає у здійсненні відповідачем своїх батьківських обовязків. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що батько малолітнього [PERSON] не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не проявляє батьківської турботи. Тобто, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. А тому суд вважає за необхідне на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON]. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved