Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що сторони перебували у шлюбі з 05.06.1999 року, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2016 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народились: дочка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.03.2005 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2016 року з [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі ј частки від всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 02.07.2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Аліменти [PERSON] не сплачує, будь - якої іншої допомоги на утримання дітей не надавав і не надає по цей час, не спілкується з дітьми взагалі, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Просила суд, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, телефонограмою, про причини неявки суд не повідомив. В телефонній розмові секретарю судового зсідання [PERSON] вказав, що не заперечує, щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала висновок № 01-00-011-3770 від 26.01.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 05.06.1999 року, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2016 року було розірвано (а.с.3). Від шлюбу у сторін народились: дочка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.03.2005 року (а.с.12). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2016 року з [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі ј частки від всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 02.07.2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.4-5). Відповідно до довідки №96352 від 30.07.2020 року Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці, [PERSON] станом на 24.07.2020 року не отримувала аліментів від [PERSON] згідно виконавчого листа по справі № 127/13948/16ц (а.с. 7). Станом на 30.09.2020 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 54509,13 грн. (а.с.13). Відповідно до довідки від 27.07.2020 року КЗ «Фізико - математична гімназія № 17» Вінницької міської ради, [PERSON] навчалась в гімназії з 01.09.2011 року по 12.06.2020 року , протягом усього часту вихованням дочки займалась її мама [PERSON] , цікавилась шкільним життям, відвідувала батьківські збори, брала активну участь у житті класу. Батько, [PERSON] контакту зі школою, де навчалась його донька не підтримував, з учителями не спілкувався (а.с.6). З письмових пояснень сусідів [PERSON] вбачається, що батько [PERSON] з дітьми не спілкується, участі у їхньому житті не бере (а.с.8-10). [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до висновку № 01-00-011-3770 від 26.01.2021 року, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.50-51). Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. На підставі наданих суду доказів суд вважає, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку і не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, оскільки не спілкується з дочкою, не виявляє турботи та інтересу до її життя, внутрішнього світу, не розуміє її потреб, не надає підтримки, в тому числі матеріальної. Таку поведінку батька суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками по відношенню до дитини, байдужість до її долі. Такі обставини є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved