Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частки від доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача в її користь витрати за надання правничої допомоги у розмірі 800,00 грн., сплачених при подачі позову до суду та судовий збір в дохід держави. В позовній заяві зазначено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17.02.2015 Виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 1. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони спільно не проживають. Позивач разом з дітьми проживає без реєстрації в будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Діти сторін - [PERSON] та [PERSON] навчаються в Семенівському дитячому садочку. Позивачем подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, однак це не звільняє відповідача від обов`язку утримувати дітей. [PERSON] з часу окремого проживання, не надає коштів на утримання дітей. Самостійно забезпечити своїх дітей всім необхідним [PERSON] не має змоги. Відповідач фізично здоровий, інших утриманців немає. Позивачу невідомо, де працює відповідач в даний час. [PERSON] вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки від його доходу (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання їх неповнолітніх дітей. [INFO] представником позивача - адвокатом Вань І.Р. подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, де зазначено, що при поданні позовної заяви допущена описка в прохальній частині позовної заяви, а тому просить стягувати щомісячно з відповідача в користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення неповнолітніми дітьми повноліття; стягнути з відповідача в користь позивача витрати за надання правничої допомоги у розмірі 800,00 грн., сплачених при подачі позову до суду та судовий збір в дохід держави. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Уточнену позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить задовільнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 25.02.2020 не з`явився, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик його до суду на офіційному сайті Судової влади України та шляхом направлення поштового відправлення за адресою [ADDRESS] , який повернувся у зв`язку із відсутністю адресата за місцем проживання. Відповідач причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 25.02.2020 постановлено провести заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст. 280 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 лютого 2015 року Виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17.02.2015 Виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 1. Те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стверджується копіями їх свідоцтв про народження, виданими Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Каховського району Херсонської області, відповідно: серії [NUMBER] , актовий запис № 04 від 05 жовтня 2015 року; серії [NUMBER] , актовий запис № 05 від 05 жовтня 2015 року. Довідкою № 853, виданою 09.12.2019 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради стверджено, що [PERSON] , 1993 р.н. та її діти[PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2015 року народження проживають в [ADDRESS] в будинку батьків без реєстрації. Про те, що [PERSON] та [PERSON] дійсно навчаються в Семенівському дитячому садочку Городенківського району Івано-Франківської області доводиться довідками № 78, 79, виданими 09.12.2019 Семенівським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад». Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак відповідач, який проживає окремо від сім`ї, не надає кошти для утримання дітей в достатньому розмірі. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Приймаючи до уваги положення ст.ст. 181-183 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулася до суду з позовом 16.12.2019, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved