Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON]звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], третя особа Баранинська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позов обґрунтовує тим, що у 2011 році вона згідно з договором дарування набула право власності на будинок № 40 по вул. Гагаріна в с. Баранинці Ужгородського району Закарпатської області. По усній домовленості у даний будинок були зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки від 21.11.2018 року № 2035, виданої Баранинською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, в житловому будинку, який розташований за вказаною адресою, відповідачі за місцем реєстрації не проживають з 2010 року (згідно з відповідними актами, складеними і підписаними сусідами). Не дивлячись на те, що відповідачі зареєстровані за вищевказаною адресою, вони не проживають в даному будинку, починаючи з 2010 року і по теперішній час. Жодної участі у сплаті комунальних платежів та участі в належному утриманні даного житлового будинку вони не беруть, особистих речей, які б їм належали, немає. На прохання щодо самостійного та остаточного зняття з реєстраційного обліку з місця проживання відповідачі не реагують. Оскільки за даною адресою відповідачі не проживають протягом тривалого часу (майже 8 років), позивач зазначає, що виникає необхідність сплачувати надмірну суму комунальних послуг, а також виникають проблемні аспекти, що повязані із отриманням відповідних субсидій на їх оплату, тощо. У звязку з наведеним, з метою захисту своїх прав у неї виникла необхідність звернутися за захистом до суду. На підставі наведеного позивач просила суду визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, будинком за адресою: с. Баранинці, вул. Гагаріна, 40, Ужгородського району Закарпатської області, шляхом зняття їх з реєстраційного обліку. Позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, будинком за адресою: с. Баранинці, вул. Гагаріна, 40, Ужгородського району Закарпатської області, шляхом зняття її з реєстраційного обліку. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2019 року відкрито спрощене провадження у даній цивільній справі без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України. Представником третьої особи письмових пояснень щодо позову не подано. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов з урахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: с. Баранинці, вул. Гагаріна, 40, Ужгородського району Закарпатської області, що стверджується договором дарування будинку від 29.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 972, та витягом з Державного реєстру правочинів, витягом про державну реєстрацію прав від 14.12.2011 року. У будинку за вищевказаною адресою значиться зареєстрованою відповідач [PERSON], [INFO], що підтверджується письмовим повідомленням відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області від 08.01.2019 року. З довідки від 21.11.2018 року № 2035, виданої Баранинською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [INFO]. Склад зареєстрованих та проживаючих осіб: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] Крістіна Олексіївна, [INFO] (зареєстрована, але не проживає), [PERSON], [INFO] (зареєстрована, але не проживає), [PERSON], [INFO] (зареєстрована,але не проживає). Довідкою від 07.12.2018 року № 2168, виданою Баранинською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, стверджується, що згідно з погосподарського обліку сільської ради [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], за місцем реєстрації фактично не проживає з 2010 року. Актами, підписаними сусідами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що засвідчені Баранинським сільським головою 17.09.2018, 02.11.2018 та 11.12.2018 року, підтверджено, що [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [INFO], з 2010 року. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Статтею 71 ЖК України визначено, що\~право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті даної статті. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Як встановлено судом, реєстрація відповідача у будинку, що належить позивачеві є перешкодою їй для користування і розпоряджання своєю власністю на свій розсуд, і таке становище порушує конституційні права позивача. Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги вищенаведені обставин, оскільки відповідач не є членом сімї позивача та співвласником будинку, а також у належному позивачеві будинку не проживає з 2010 року та правових підстав для користування будинком немає, суд вважає, що позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком № 40 по вул. Гагаріна в с. Баранинці Ужгородського району Закарпатської області, є підставними та підлягають до задоволення. Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання є Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV. Згідно зі ст. 3 Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст. 11 даного Закону орган реєстрації здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці. При цьому, за змістом ст. 7 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved