Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що 08 серпня 2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON],який розірвано рішенням Гощанського районного суду Рівненської області , що набрало законної сили. В шлюбі народилося двоє дітей,[PERSON],03.03.2011 року та [PERSON],02.02.2016 року, які проживають із нею. [PERSON] проживає окремо і матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, добровільно надавати відмовляється,аліментів на інших дітей не сплачує, непрацездатних батьків немає. Крім цього, відповідач ухиляється від її утримання,а тому вона п знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дочок у твердій грошовій сумі на кожну дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення молодшою дитиною повноліття та на утримання неї до досягнення дитиною трьох років в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця . Позивачка звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд справи без її участі , позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення, оскільки відповідач повідомлений про день судового засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявку суд не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріалами справи : свідоцтвами про народження серії 1-ГЮ № 130723 , серії 1-ГЮ №249491,виданих відповідно 11 березня 2011 року, 10 лютого 2016 року Тучинською сільсько радою Гощанського району Рівненської області, довідкою Забродівської сільської ради № 565 від 02.11.2017 року стверджено, що [PERSON] народилася 03 березня 2011 року, [PERSON] - 02 червня 2016 року , які знаходяться на утриманні позивачки, батьком яких є відповідач ( а. с. 5-7). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 ч. 1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Розмір аліментів , визначений судом у твердій грошовій сумі , підлягає індексації відповідно до закону ( ч. 2 ст. 184 СК України). За приписами ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує :стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сімї та інших осіб, яких зобовязаний утримувати. Таким чином, суд приходить до висновку стягнути із відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі на кожну дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За приписами ч. 4 с. 84 СК УКраїни право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища , за умови , що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Разом з тим, ч. 6 цієї статті визначено, що право на утримання має дружина , з якою проживає дитина і в разі розірвання шлюбу. Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 21.07.2017 року шлюб між сторнами було розірвано ( а. с.4). З довідки комунального закладу Рівненського обласного протитуберкульозного диспансеру Рівненської обласної ради № 713 від 30.10.2017 року , виписки з наказу № 22-вд від 12.04.2016 року вбачається , що [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною за досягненням нею 3-х річного віку з 11.04.2016 року пор 02.02.2019 року,тобто має дитину до трьох років і право на утримання від відповідача - батька дитини. Отже, беручи до уваги, що сторони розірвали шлюб, малолітні діти проживають із дружиною, відповідач може надавати матеріальну допомогу, так є особою працездатного віку, немає інших утриманців. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, офіційно не працює, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 800 грн. щомісячно. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 800 грн. щомісячно. За приписами ст. 79 ч.2 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Судові витрати в справі, оскільки позивачка звільнена від їх сплати, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави . Отже необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1280 гривень ( 640 + 640= 1240 гривень).

Outcome: approved