Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, від дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 17.04.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судовому засідання позивач позов підтримала у повному обсязі та в його обґрунтування зазначила, що з 25.09.2004 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Півтора роки тому сторони фактично припинили шлюбні відносини, хоча і проживають за однією адресою, однак мають різні бюджети. На теперішній час в проваджені суду перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина по 3000 грн. щомісячно, але робить це після її нагадувань та прохань. Саме тому, позивач вирішила звернутись до суду, щоб отримувати аліменти за рішенням суду - регулярно, без затримок. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та пояснив, що на утримання сина щомісячно надає матеріальну допомогу у розмірі 3000 грн. Крім того робить дитині коштовні подарунки, на свята додатково дає кошти. Затримки у виплаті аліментів мали місце, але через особливості оплати праці за місцем роботи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 (а.с. 8). Однак, з пояснень сторін у судовому засіданні випливає, що на теперішній час позивачем ініційоване судове провадження щодо розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 621 (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, має задовільний стан здоров`я, висловив свою згоду на виплату аліментів у розмірі ј частини його заробітку (доходу) на утримання сина, інші утриманці у [PERSON] відсутні. Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. З урахуванням вказаних обставин, а також стану здоров`я та матеріального становища дитини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 08.04.2020. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при звернені до суду із вказаним позовом звільнена від сплати судового збору, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Однак, враховуючи процесуальну поведінку відповідача, який до початку розгляду справи по суті визнав позов [PERSON] та той факт, що фактично відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини до звернення позивача до суду, однак позивачем було вирішено стягнути аліменти з [PERSON] за судовим рішенням. За таких обставин, суд дійшов висновку про віднесення судового збору у цій справі за рахунок держави.

Outcome: approved