Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 7700,00 грн. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала на те, що 04.02.2020р. відповідач\~отримала в позику від неї грошові кошти у сумі 7700,00 грн, які зобов`язалася повернути до 01.05.2020 року, що підтверджується розпискою [PERSON] . У вищевказаний строк відповідач на порушення своїх договірних зобов`язань позику не повернула. Посилаючись на зазначені обставини, оскільки у визначений сторонами строк сума боргу добровільно не повернута, позивач змушена звернутись до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою судді від 09.10.2020р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явилася,\~повідомлялася належним чином про дату та час розгляду справи, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не надсилала. Згідно з відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрованп за адресою: [ADDRESS] , та саме за цією адресою судом надсилалась судова кореспонденція рекомендованим листом з повідомленням на ім`я відповідача, поштове повідомлення повернулося з відміткою про її відсутність за вказаною адресою, тому виходячи із вимог ч.8 ст.128 ЦПК України є повідомленою належним чином. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 04.02.2020 року, [PERSON] , [INFO] , яка проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , отримала безпосередньо від [PERSON] , грошову суму в розмірі 7700 (сім тисяч сімсот) гривень, яку зобов`язалася повернути до 01.05.2020 року. Факт укладання між сторонами договору позики та виникнення у [PERSON] обов`язку по поверненню позичених грошових коштів підтверджується представленою з боку позивача розпискою. За твердженням позивача, в обумовлений сторонами в договорі строк, [PERSON] позичені грошові кошти не повернула, прийняті на себе зобов`язання не виконала. Причини невиконання зазначеного грошового зобов`язання та цільове використання позичених грошових коштів правового значення для розгляду справи по суті не мають. Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2\~ст.1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Нормами\~ст.1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно вимог\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.1\~ст.611 ЦК України,\~ у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Отже, одностороння відмова [PERSON] від повного виконання зобов`язання, яке виникло у неї за договором позики є недопустимою, та дає суду можливість дійти висновку, що пред`явлені позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З боку відповідача суду не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги в частині стягнення суми боргу. Крім того, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 грн.. \~

Outcome: approved