Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, мотивуючи його тим, що 03.05.2017 р. та 26.09.2017 р. без укладення відповідного договору, безпідставно вона поповнила картковий рахунок [NUMBER] відповідача [PERSON] на суми 20351,76 грн та 9195,98 грн відповідно. Вважає, що відповідач без належних правових підстав отримав кошти в загальному розмірі 29547,74 грн. На її письмову вимогу від 29.06.2019 р. про повернення грошей відповідач не реагує. Просить стягнути з [PERSON] на її користь безпідставно отримані кошти в розмірі 29547,74 грн. (а.с. 2-4) В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, пояснив, що, дійсно, між сторонами існували в 2017 р. договірні відносини щодо виготовлення відповідачем позивачу паркету. За виконану роботу позивач розрахувалась повністю. А гроші в загальному розмірі 29547,74 грн 03.05.2017 р. та 26.09.2017 р. були безпідставно перераховані позивачем відповідачу. В квитанціях про переказ коштів в призначенні платежу зазначено, що це поповнення карткового рахунку, а не плата за виготовлення паркету. Просить позов задоволити, подав відповідь на відзив. (а.с. 95-98) Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що в березні 2017 р. до нього звернулась [PERSON] щодо виготовлення паркетної дошки. За домовленістю загальна вартість замовлення була 59750,00 грн. Письмового договору вони не укладали, була усна домовленість. Кошти, які позивач перераховувала на його картковий рахунок, є платою за сировину, матеріали і його роботу з виготовлення паркету. Зазначені кошти в книзі обліку доходів і витрат він не відображав. Наявність договірних відносин з позивачем підтверджується скаргою [PERSON] , яка була подана в Головне управління Держспоживслужби в Сумській області щодо виготовлення паркету неналежної якості. Паркет був якісний, його пошкодження виникло через недотримання позивачем умов користування. Просить відмовити в задоволенні позову, подав відзив на позов, заперечення. (а.с. 38-42, 101-103) Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 03.05.2017 р. позивач [PERSON] переказала на картковий рахунок відповідача [PERSON] 20351,76 грн, призначення платежа: поповнення карти/рахунку [NUMBER] , що підтверджується дублікатом квитанції №BASS_5678266057 від 03.05.2017 р. (а.с. 5) 26.09.2017 р. позивач [PERSON] переказала на картковий рахунок відповідача [PERSON] 9195,98 грн, призначення платежа: поповнення карти/рахунку [NUMBER] , що підтверджується дублікатом квитанції №BASS_6336291386 від 26.09.2017 р. (а.с. 6) На а.с. 7 - копія вимоги [PERSON] від 29.06.2019 р. про повернення безпідставно отриманих коштів в загальному розмірі 29547,74 грн, направлена [PERSON] . Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, вид діяльності: код КВЕД 16.29 - Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння, код КВЕД 90.01 - театральна та концертна діяльність, код КВЕД 46.73 - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. (а.с. 31) Копії свідоцтва платника єдиного внеску, свідоцтва про державну реєстрацію ФОП [PERSON] - на а.с. 45-46. На а.с. 60-62 - копія накладної №28 від 28.03.2017 р. на отримання [PERSON] паркету штучного «Ясень натуральний» 42 кв.м на суму 14000,00 грн, копії товарних чеків від 21.04.2017 р. на придбання 46 кв.м паркету на суму 17000,00 грн та від 11.05.2017 р. на придбання 16 штук фанери на суму 3920,00 грн. 14.05.2018 р. [PERSON] звернулась зі скаргою в Головне управління Держспоживслужби в Сумській області на ФОП [PERSON] , з якої вбачається, що 12.03.2017 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено усний договір про виготовлення та установку художнього паркету 38 кв.м з ясеня, ціна договору - 53800,00 грн. 01.12.2017 р. було доставлено та змонтовано паркет в квартирі [PERSON] , в лютому-березні виявились недоліки в паркеті. Зі скарги вбачається, що [PERSON] сплатила за роботу ФОП [PERSON] 53800,00 грн, а саме 22.03.2017 р. - 20100,00 грн, 03.05.2017 р. - 20250,00 грн, 14.09.2017 р. - 4450,00 грн, 01.12.2017 р. - 9000,00 грн (на руки за установку паркету).(а.с. 66-68) На а.с. 99 - копія дублікату квитанції №P24A198152490A64314 від 22.03.2017 р. про переказ [PERSON] 20100,50 грн [PERSON] (призначення платежу - за паркет 36 кв.м по [ADDRESS] ). Переказ [PERSON] коштів [PERSON] підтверджується банківською випискою по рахунку [PERSON] за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р., згідно якої 22.03.2017 р. [PERSON] перерахувала [PERSON] 20100,50 грн (призначення платежу - за паркет 36 кв.м по [ADDRESS] ), 03.05.2017 р. [PERSON] поповнила готівкою в терміналі самообслуговування рахунок [PERSON] на суму 20351,76 грн, 26.09.2017 р. [PERSON] поповнила готівкою в терміналі самообслуговування рахунок [PERSON] на суму 9195,98 грн. (а.с. 51-59) Згідно ст. 1212 ч. 1 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В постанові Верховного Суду від 22.04.2019 р. (справа №753/20514/16-ц ) зазначено, що аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів). Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Відповідно до ст. 639 ч. 1 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ст. 638 ч. 2 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно ст. 640 ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] в 2017 р. було укладено усний договір про надання послуг щодо виготовлення та установки паркету, що було підтверджено сторонами в судовом засіданні, інформацією, зафіксованою у переписці сторін в мережі Інтернет (а.с. 69-74, 75-84) та скаргою [PERSON] від 09.05.2018 р. в Головне управління Держспоживслужби в Сумській області, в якій зазначено, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] 22.03.2017 р. було укладено усний договір про виготовлення та установку художнього паркету, вартість паркету і установки становила для неї 53800 грн. Паркет було доставлено і змонтовано у квартирі Зелюкіної 01.12.2017 р. (а.с. 66-68). З виписки з рахунку відповідача вбачається, що протягом 2017 р. позивач йому на рахунок перерахувала кошти в сумах: 22.03.2017 р. - 20100,50 грн (призначення платежу - за паркет 36 кв.м по [ADDRESS] ), 03.05.2017 р. - поповнення рахунку на суму 20351,76 грн, 26.09.2017 р. - поповнення рахунку на суму 9195,98 грн. Інших коштів в цей період позивач [PERSON] відповідачу [PERSON] не перераховувала (доказів протилежного суду не надано). На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що у відповідача [PERSON] була достатня та належна правова підстава набуття майна - отримання спірних коштів від позивача [PERSON] (виконання позивачем умов договору - оплата виконаного відповідачем замовлення з виготовлення паркету). Наявність договірного характеру правовідносин між [PERSON] та [PERSON] виключає можливість застосування ст. 1212 ЦК України, тому потрібно відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 29547,74 грн.

Outcome: dismissed