Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, 11.05.2012 року народила доньку Софію, а 03.01.2016 р. доньку Анну. На даний час з відповідачем разом не проживає. Просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, з відповідача стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини заробітку та аліменти на особисте утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що працює, але заробітну плату отримує в мінімальному розмірі, інших доходів не має. Виплачувати аліменти на утримання доньок згоден, а в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання позивачки просив відмовити, в зв»язку із тим що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини одночасно з виплатою аліментів дітям. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку Софію, [INFO] та доньку Анну, [INFO], які після того, як сторони стали проживати окремо ( з 04 квітня 2016 року) проживають з матір'ю. Декларацією прав дитини від 1959 р. закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.\~ Згідно п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу дітям, однак самостійно не може повноцінно утримувати їх, оскільки несе інші витрати пов'язані з їх фізичним, духовним та моральним розвитком, за відсутності з боку [PERSON] заперечень щодо цих посилань, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання малолітніх дітей аліменти у розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст.84 ч. ч.2, 6 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки про доходи відповідача за № 135 від 07.06.2016 р. (а.с.17) вбачається відсутність реальної можливості сплачувати аліменти на утримання дружини одночасно з виплатою аліментів дітям в розмірі ? частини доходу. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести перед судом ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що позивач не надала суду доказів в підтвердження обставин, що відповідач має реальну можливість надавати їй матеріальну допомогу, відповідно до ч.4 ст. 84 СК України, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial