Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного. Відповідач зловживає спиртними напоями, безпідставно ревнує її, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, часті сварки. Крім того з червня 2013 року не проживають однією сім»єю, не підтримують подружні відносини. [PERSON] подав заяву згідно ст. 123 ЦПК України, зазначивши що на розлучення згідний, додавши що причиною розлучення стали кардинально інші причини, ніж зазначила позивачка в своїй заяві. [PERSON] до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Представник позивачки, згідно договору про надання правової допомоги № 18 від 02.11.2013 року, [PERSON], в судове засідання не з»явився. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності, заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, оскільки з поданої суду письмової заяви відповідача вбачається, що останній на розлучення згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 06.11.2011 року у виконавчому комітеті Балучинської сільської ради Буського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області 23.10.2013 р., актовий запис № 3 від 06.11.2011 р.. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 23.04.2012 р., актовий запис № 8). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони після одруження проживали у батьків відповідача в с.Чижиків Пустомитівського району. Сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Крім того, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, оскільки позивачка разом з донькою [PERSON], [INFO], переїхала проживати до будинку своїх батьків в с. Балучин Буського району. Останнє підтверджується актом обстеження сім»ї [PERSON], матері позивачки, від 22.10.2013 р. Сторонам надавався термін для можливого примирення строком на два місяці (ухвала Буського районного суду від 03.12.2013 р.), однак сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки такий не дав позитивних результатів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в користь позивачки, сплаченого при подачі заяви, сума судового збору в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved