Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення коштів і вимоги мотивувала тим, що між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» були укладені договори банківського вкладу. За договором SAМDN25000704100013 «Стандарт Довгостроковий» від 15.08.2008 року вона внесла на депозит суму в розмірі 4900 доларів США, а банк зобов`язувався здійснювати щомісячну виплату відсотків нарахованих на вклад за ставкою 10,5% річних. Проте, остання виплата по відсоткам за даним договором відбулась 03.07.2013 року в сумі 244 доларів США, а за період з липня 2013 року по листопад 2015 року банк заборгував 1214,36 доларів США. За договором строкового банківського вкладу №SAМDN25000716386484 «Стандарт» від 11.05.2011 року вона внесла на депозит суму в розмірі 5000 доларів США, а банк зобов`язувався здійснювати щомісячну виплату 8,5 % відсотків річних. Остання виплата за даним договором по відсоткам відбулась 03.07.2013 року в сумі 217 доларів США, а за період з липня 2013 року до листопада 2015 року виникла заборгованість в сумі 1002,67 доларів США. Позивач зазначила, що неодноразово зверталась до банку з проханням про повернення їй вкладів та відсотків (вперше в липні 2014 року), однак відповідач кошти не повернув. Таку відмову позивач вважає безпідставною, тому просила відповідно до ст.ст. 1058 ч.1, 1060 ч.1 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» зобов`язати відповідача видати готівкою через касу банку належні їй кошти за договорами банківського вкладу та відсотки в загальній сумі 12117,03 долари США. 29.08.2016 року позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача на її користь кошти за договором банківського вкладу SAМDN25000704100013 від 15.08.2008 року в сумі 4900 доларів США та відсотки за період з липня 2013 року по липень 2016 року в сумі 1515,30 доларів США, а всього 6415,30 доларів США. Стягнути з відповідача на її користь кошти за договором банківського вкладу №SAМDN25000716386484 від 11.05.2011 року в сумі 5000 доларів США, а також відсотки за період з липня 2013 року до липня 2016 року в сумі 1251,25 доларів США, а всього 6251,25 доларів США (а.с. 92). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов відповідно до заяви про уточнення вимог (а.с. 92), просила стягнути з відповідача на її користь кошти за договорами від 15.08.2008 року та від 11.05.2011 року в загальній сумі 12666,55 доларів США. Суду пояснила, що відповідно до договорів вона внесла кошти на депозит у відділеннях ПАТ КБ «ПриватБанк», що були розташовані на території АРК, про що банк видав їй електронні ощадні книжки. Договори неодноразово пролонговувались відповідно до умов і до липня 2013 року вона отримувала відсотки по депозитам, про що надала для огляду квитанції. Оскільки відповідач припинив виплату відсотків в липні 2014 року вона звернулась з вимогою повернути вклади і виплатити належні їй суми, але до цього часу відповідач безпідставно відмовляє у цьому. Вважає, що відповідач грубо порушив її права, тому вона просила стягнути суми депозитів і відсотки за весь період користування її коштами за відсотковою ставкою, що визначена договорами. Також додала, що вона не може перевірити залишок коштів на рахунках через банкомат, оскільки вважає, що банк обманув її, тому побоюється, що банкомат не поверне їй ощадні книжки. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав, подав письмові заперечення (а.с. 49-52). Суду пояснив, що позивач [PERSON] не довела факту укладення з банком договорів та внесення коштів на депозит, тому правовідносини між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» не виникли. Просив врахувати, що з 06.05.2014 року НБУ була відкликана ліцензія на здійснення валютних операцій на території АРК і банком були закриті відокремлені підрозділи на цій території. Вважає, що між банком і [PERSON] не виникли правовідносини, оскільки позивач не надала належних доказів укладення договорів банківського вкладу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно наданого позивачем договору №SAМDN25000704100013 (рос. вклад «Стандарт Долгосрочный» с ежемесячной выплатой процентов) від 15.08.2008 року [PERSON] передає, а ПАТ КБ «ПриватБанк» приймає грошові кошти в сумі 4900 доларів США на строк 2 роки (строк вкладу) до 15.08.2010 року включно. Для внесення суми вкладу банк відкрив вкладнику особовий рахунок № 26354603972358, а на підтвердження внесення коштів на депозит банк видав вкладнику електронну ощадну книжку № 1201000044251002. Відсоткова ставка за договором становить 10,5% річних, період нарахування процентів 1 місяць, мінімальний строк вкладу складає 12 місяців (а.с. 76-77). Порядок нарахування і виплати процентів визначений п.п. 2, 3 договору. Також сторони погодили, в разі, якщо не пізніше дня закінчення мінімального строку вкладу, визначеного п. 1 договору, клієнт не заявив банку про бажання повернути вклад (письмово у відділенні банку, або по телефону) мінімальний строк вкладу автоматично рахується продовженим ще на один строк, зазначений в п. 1. Мінімальний строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта до банку. Відповідно до п. 5 договору при продовженні мінімального строку вкладу розрахунок процентів на кожний продовжений строк вкладу здійснюється відповідно до відсоткової ставки, що діє в банку для депозитних вкладів такого найменування і мінімального строку на день закінчення попереднього мінімального строку вкладу, без укладення додаткових договорів до даного договору. Поточний розмір процентної ставки по кладу вкладник дізнається у відділенні банку або за допомогою електронної ощадної книжки в будь-якому банкоматі «ПриватБанка». Проценти в разі дострокового розірвання договору нараховуються відповідно до п. 9. Також умовами договору визначено, що договір оформляється в двох екземплярах. Один екземпляр видається клієнту, а інший зберігається в банку. При укладенні договору банком використовується факсимільне відтворення підпису голови правління банку, а також відтворення відтиску печатки банку технічними печатними пристроями (п. 11). В судовому засіданні був оглянутий оригінал договору від 15.08.2008 року, що роздрукований на бланку ПАТ КБ «ПриватБанк» із зазначенням номера бланку, використанням факсимільного відтворення підпису голови правління банку та відтворенням відтиску печатки банку. Як доказ на підтвердження виконання договору і внесення суми вкладу на рахунок № 26354603972358 4900 доларів США позивач надала оригінал квитанції (а.с. 78) та ощадну електронну книжку № 1201000044251002, яка, згідно умов договору, підтверджує внесення коштів на депозит (а.с. 76). Крім того, згідно наданого позивачем договору №SAМDN25000716386484 (вклад «Стандарт» с ежемесячной выплатой) від 11.05.2011 року [PERSON] передає, а ПАТ КБ «ПриватБанк» приймає грошові кошти в сумі 5000 доларів США на строк 12 місяців (строк вкладу) до 11.05.2012 року включно. Для внесення суми вкладу банк відкрив вкладнику особовий рахунок № 26354609264521, а на підтвердження внесення коштів на депозит банк видав вкладнику електронну ощадну книжку № 1201000137079765. Відсоткова ставка за договором становить 8,5% річних, період нарахування процентів 1 місяць, мінімальний строк вкладу складає 6 місяців (а.с. 74-75). Порядок нарахування і виплати процентів визначений п.п. 2, 3 договору. Також сторони погодили, в разі, якщо після закінчення строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, зазначений в п. 1 договору. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта до банку. Відповідно до п. 6 договору при продовженні строку вкладу розрахунок процентів на кожний новий строк вкладу здійснюється відповідно до відсоткової ставки, що діє в банку для продовжених депозитних вкладів такого найменування і строку на день закінчення попереднього строку вкладу, без укладення додаткових договорів до даного договору. Проценти в разі дострокового розірвання договору нараховуються відповідно до п. 7. Також умовами договору визначено, що договір оформляється в двох екземплярах. Один екземпляр видається клієнту, а інший зберігається в банку. При укладенні договору банком використовується факсимільне відтворення підпису голови правління банку, а також відтворення відтиску печатки банку технічними печатними пристроями (п. 11). В судовому засіданні був оглянутий оригінал договору від 11.05.2011 року, що роздрукований на бланку ПАТ КБ «ПриватБанк» із зазначенням номера бланку, використанням факсимільного відтворення підпису голови правління банку та відтворенням відтиску печатки банку. Як доказ на підтвердження виконання договору і внесення суми вкладу на рахунок № 26354609264521 5000 доларів США позивач надала ощадну електронну книжку № 1201000137079765, яка, згідно умов договору, підтверджує внесення коштів на депозит (а.с. 74). Представник відповідача заперечив щодо виникнення між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] правовідносин по договорам, тому дані обставини підлягають доказуванню відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України. Так, згідно ст. 1058 ч. 1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу із видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 р. № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку та договір банківського вкладу укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції). Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Оскільки позивач [PERSON] надала оригінали договорів банківських вкладів від 15.08.2008 року, від 11.05.2011 року та ощадні електронні книжки по двом договорам, що згідно умов договорів та наведених норм підтверджують внесення коштів на депозит в сумах 4900 доларів США та 5000 доларів США відповідно, суд прийшов до висновку, що письмові форми договорів банківського вкладу додержані, тому між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» виникли відповідні правовідносини. Крім того, після неодноразових письмових і усних звернень позивача до ПАТ КБ «ПриватБанк» протягом 2014-2015 років з вимогою повернути кошти, банк не заперечував факту укладення депозитних договорів із [PERSON], а в письмових відповідях лише роз`яснював про складнощі з обслуговуванням депозитів і рахунків, які виникли внаслідок політичної ситуації в країні (а.с. 13, 15, 16, 18). Тому суд вважає заперечення представника відповідача безпідставними, а оскільки він також не довів, що грошові вклади були виплачені позивачу і на рахунках № 26354603972358, № 26354609264521 відсутні кошти або знаходяться в інших сумах, суд вважає, що суми вкладів підлягають стягненню на користь позивача в примусовому порядку. Позов [PERSON] в частині стягнення процентів по договорам від 15.08.2008 року та від 11.05.2011 року підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до частини п`ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Закінчення строку дії договору банківського вкладу в разі невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні, що містять обовязок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом. При цьому згідно з ч. 2 ст. 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Враховуючи наведені обставини, з банку не підлягають стягненню проценти, нараховані позивачем за процентними ставками, передбаченими договорами. Крім того, позивачем не було надано доказів, що виплата процентів припинилась в липні 2013 року. В зв`язку з цим за період з липня 2013 року по липень 2014 року (звернення позивача з заявою про повернення вкладу) не підлягають стягненню проценти за договорами вкладу (ст.ст. 58, 60 ЦПК України). Також ні позивачем ні відповідачем не надано доказів розміру процентних ставок, які діяли щороку на день продовження строків вкладів по кожному договору, а нарахування позивачем процентів по 10,5% річних та 8,5% річних є безпідставним. Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що договори банківського вкладу не містять визначеного розміру процентної ставки за користування грошовим вкладом у разі неналежного виконання зобов`язань за цими договорами після закінчення терміну їх дії. Тому відповідно до ст. 1070 ЦК України з банку підлягають стягненню проценти за процентною ставкою в розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу. Суд враховує, що позивач заявила про намір достроково розірвати договори банківського вкладу і отримати суми вкладів по двом договорам в липні 2014 року. Представник відповідача [PERSON] зазначив, що з часу існування банку процентна ставка за вкладом «на вимогу» складає 1% річних і дана інформація є загальновідомою та опублікованою на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк». По договору від 11.05.2011 року також підлягає застосуванню п. 7, відповідно до якого при поверненні вкладу за ініціативою клієнта до спливу мінімального строку (визначеного п. 1 договору, тобто 6 місяців) з дати початку/продовження строку вкладу, клієнту повертається сума вкладу, і виплачуються проценти, нараховані за ставкою «на вимогу», за фактичний строк користування вкладом. Отже, з відповідача по договору від 15.08.2008 року підлягають стягненню проценти за період з липня 2014 року по червень 2016 року включно (731 день), по договору від 11.05.2011 року за період з 12.05.2014 року по червень 2016 року включно (783 дні), в межах позовних вимог позивача, виходячи з процентної ставки по кожному договору 1% річних: -по договору від 15.08.2008 року (4 900?0,01?365?731=98,13 доларів США) -по договору від 11.05.2011 року (5000?0,01?365?783=107,26 доларів США). Загальні суми, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становлять: -по договору № SAMDN25000704100013 від 15.08.2008 року\~ в розмірі 4900 доларів США, а також відсотки в розмірі 98,13 доларів США; -по договору № SAMDN25000716386484 від 11.05.2011 року\~ в розмірі 5000 доларів США, а також відсотки в розмірі 107,26 доларів США. Станом на день ухвалення рішення загальна сума боргу складає 10105,39 доларів США і становить еквівалент 261 628,54 грн. (офіційний курс валют НБУ станом на 29.09.2016 року 1 долару США відповідає 25,89 грн.). При визначенні суми судових витрат суд враховує наступне. Згідно Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про захист прав споживачів» судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (79%) в сумі 2590,69 грн. (сума позовних вимог 12666,55 доларів США (еквівалент 327936,97 грн.), задоволено на 10105,39 доларів США (еквівалент 261628,54 грн., що становить 79% від суми позовних вимог; 3279,36?79%=2590,69 грн.). Пунктом 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом «Про судовий збір»). На підставі викладеного,

Outcome: approved