Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на наступні обставини. 01 листопада 2013 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів у розмірі 65 000 (шістдесят п'ять тисяч) грн. Цей правочин між сторонами був укладений письмово, про що свідчить розписка [PERSON], якою він підтвердив що отримав від позивачки 65 000 грн. та зобов'язався повернути борг до 01 листопада 2014 року. Позивачка вказує,що у вищевказаний термін відповідач борг не повернув, став уникати з нею зустрічей та ухилятися від виконання умов договору. За таких обставин, позивачка вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою про повернення боргу. Позивачка у судове засідання не з'явилась, однак направила до суду заяву з проханням заслухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Із розписки від 01.11.2013 року (а.с.13) видно, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошову позику в розмірі 65 000 (шістдесят п'ять тисяч) грн. та отриману грошову позику зобов'язується повернути до 01 листопада 2014 року. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ст.1049 ЦК України,позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами був укладений договір позики. На підтвердження укладення договору позики та його умов позивачем представлена розписка позичальника (а.с.13), яка посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми, що відповідає вимогам ч.2 ст.1047 ЦК України. Також судом встановлено, що відповідач не виконав умов договору, а саме: не повернув борг у встановлений договором строк, чим порушив ст.1049 ЦК України, яка передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, відповідач, що взяв у позивачки в борг 65 000 грн., не звільняється від відповідальності за неможливість сплати боргу через відсутність коштів, тому має повернути цю суму.

Outcome: approved