Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.01.2006 року померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок із надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться у с. Жидичин, вул. Б.Хмельницького, 15, Ківерцівського району Волинської області. Згідно заповітного розпорядження, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок своєму сину [PERSON], позивачу по справі. У даний час він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться у с. Жидичин, вул. Б.Хмельницького, 15, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила в його задоволенні відмовити, оскільки частина земельної ділянки поблизу спірного будинку належить їй на праві приватної власності, а земельна ділянка під будинком має ділитись в рівних частинах між нею та позивачем. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши представлені письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.01.2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 013355 від 21.01.2006 року (а.с. 3). Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори 04.06.1980 року, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться у с. Жидичин, вул. Б. Хмельницького, 15, Ківерцівського району Волинської області, своєму сину [PERSON] (а.с. 3). Заповіт не змінений, не відмінений і не скасований. При цьому в судовому засіданні було встановлено, що у заповіті було допущено описку у написанні прізвища спадкоємця, а саме вказано прізвище «Бабинський», проте правильним є написання прізвища позивача «Бабінський», однак вона будь-яким чином на зміст заповіту не впливає. Родинні відносини позивача із спадкодавцем, а саме, що [PERSON] приходиться сином [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ІР № 097176 від 17.01.1958 року (а.с.2). Відповідно до довідки виконавчого комітету Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 1065 від 05.06.2006 року житловий будинок у с. Жидичин, вул. Б.Хмельницького, 15, Ківерцівського району Волинської області значиться за [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 095258 від 27.12.2004 року (а.с. 88) [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована по вул. Б.Хмельницького, 15 у с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області та згідно Державного акту серії ВЛ № 095258 від 27.12.2004 року (а.с. 90) площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства, що у с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом також встановлено, що згідно постанови державного нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.07.2014 року № 459, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 6). Суд не приймає до уваги твердження відповідачки про те, що земельна ділянка, що належить згідно державних актів ВЛ № 095259 від 27.12.2004 року та ВЛ № 095258 від 27.12.2004 року відповідно на 0,16 га та 0,09 га підлягає поділу порівну, оскільки вирішення цього питання не є предметом позовних вимог. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться у с. Жидичин, вул. Б.Хмельницького, 15, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 21.01.2006 року. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 784 грн. 30 коп.

Outcome: approved