Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] ,\~ звернулася\~в суд\~з позовом\~до [PERSON] \~про визнання\~його таким,\~що втратив\~право на\~користування житловим\~приміщенням,\~розташованим по\~ [ADDRESS] .\~Свої вимоги\~мотивує тим,\~що вона\~являється власником\~будинковолодіння по\~вищевказаній адресі.\~В зазначеному\~будинку зареєстрована\~вона,\~її чоловік\~ [PERSON] ,\~її син\~ [PERSON] ,\~її дочка\~ [PERSON] ,\~її батько\~ [PERSON] ,\~її мати\~ [PERSON] ,\~її сестра\~ [PERSON] та\~її брат\~ [PERSON] (відповідач). Відповідач зібравши всі свої речі, виїхав з будинковолодіння в січня 2017 року і по даний час в ньому не проживає. Ніякої участі в утриманні даного житла не приймає, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та ним не користується, хоча позивач не чинить жодних перешкод відповідачу щодо користування житлом. Відповідач не є членом сім`ї позивача. Комунальні послуги позивач сплачує самостійно. В добровільному порядку спір вирішити не можливо, так як будь-якого зв`язку з відповідачем немає. З огляду на вищенаведене вважає, що відповідач втратив право на користування зазначеним житлом та просила визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 10.06.2019 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, з метою заслухання їх усних пояснень та показання свідків о 13 год. 00 хв. 08.07.2019 року. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву. 08.07.2019 року розгляд справи було відкладено на 31.07.2019 року, у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. В судовому засіданні 31.07.2019 року позивач [PERSON] позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просила його задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS] , яке належить їй на праві приватної власності. Відповідач [PERSON] в судове засідання 31.07.2019 року не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Також, згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] , жителі с.\~Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, які є сусідами позивача, ствердили, що відповідач з 2017 року у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не проживає, витрат по утриманню житлового будинку не несе, речей повсякденного вжитку, які б належали йому, в будинку позивача немає. Вислухавши думку позивача, опитавши свідків, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 161498961 від 29.03.2019 року [PERSON] (позивач) на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: довідка про право власності серія та номер: 117, видана 11.03.2019 року Тлумацькою міською радою об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 9). Відповідно до довідки про склад сім`і та проживання, виданої Тлумацькою міською радою об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області №\~189 від 27.05.2019 року (а.с. 6) в будинку за вказаною адресою зареєстровані та проживають: [PERSON] (батько позивача), [INFO] , [PERSON] (мати позивача) [INFO] , [PERSON] (позивач), [INFO] , [PERSON] (сестра позивача), [INFO] , [PERSON] (відповідач, брат позивача), [INFO] , [PERSON] (чоловік позивача), [INFO] , [PERSON] (швагро позивача), [INFO] , [PERSON] (дочка позивача), [INFO] , [PERSON] (син позивача), [INFO] . Відповідно до копії довідки № 191 від 27.05.2019 року (а.с. 8) та довідки № 195 від 06.06.2019 року (а.с. 22), виданих Тлумацькою міською радою об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області [PERSON] (відповідач), 1973\~р.н., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але дійсно з 2017 року і по даний час не проживає за вказаною адресою. Згідно актів про підтвердження місця проживання від 04.12.2018 року, 06.03.2019 року, 04.07.2019 року під час обстеження місця проживання по [ADDRESS] , виявлено, що за даною адресою згідно по господарської книги зареєстрований [PERSON] (відповідач), [INFO] , але в будинку не проживає і його особистих речей немає (а.с. 61, 62, 63). Отже, відповідач зареєстрований у вказаному домоволодінні, однак, як стверджують позивач та свідки, фактично з 2017 року в будинку, належному [PERSON] (позивач) не проживає, участі у його утриманні не приймає, не оплачує комунальні послуги, особистих речей та речей повсякденного використання, які б йому належали, в будинку не має. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно ч. 1 до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що відповідач з 2017 року у домоволодінні, належному позивачу, не проживає, тобто відсутній більше року за місцем реєстрації без поважних причин, не подав суду відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів, які би спростували позовні вимоги позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач втратив право на проживання та користування домоволодінням позивача, розташованим за адресою: [ADDRESS] , а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При такому вирішенні спору, враховуючи те, що позивач в позові просила судові витрати по справі віднести на її рахунок, суд вважає, що судові витрати по справі віднести на рахунок позивача. На підставі ст. ст. 71, 72, 107, 163 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved