Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька [PERSON], 09.12.2005 року відкрилась спадщина, що складається з трьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,0138 га., розташованих на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Остання звернулася в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак їй відмовлено через те, що відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікату державного акту на право власності на землю позивачці відмовлено, мотивуючи відсутністю власника земельної ділянки. Тому просить суд визнати за нею таке право. [PERSON], до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі в судове засідання не зявився, подав лист з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд, у відповідності до ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст. 1, 10, 60 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ; кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Свідоцтвом серії І-СГ № 029405, виданим Чанизькою сільською радою Буського району Львівської області 09.12.2005 р., підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 20. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ № 049928 від 22.03.2000 року, реєстровий № 10989, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 136, на земельні ділянки № 1 площею 0,0834 га., № 2 площею 0,4717 га., № 3 площею 0,4587 га., загальною площею 1,0138 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, виданий на імя [PERSON]. Згідно довідки Чанизької сільської ради № 821 від 02.12.2016 р., [PERSON] та [PERSON] одна і таж сама особа, іншої такої на території сільської ради не зареєстровано. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Крім неї, спадкоємцем першої черги спадкування по закону до даного спірного майна, є син померлого та брат позивачки [PERSON], який на дану спадщину не претендує, від своїх спадкових прав відмовляється в користь сестри, що підтверджується його письмовою заявою від 29.11.2016 року, засвідченою секретарем Топорівської сільської ради Буського району [PERSON] за реєстровим № 111. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Також спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом, незалежно від черги. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по його утриманню, сплачує комунальні платежі. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки спірні земельні ділянки належали батьку позивачки, після його смерті переходять до позивача, спадкоємця померлого. Обставин, які б спростовували твердження позивачки поданій позовній заяві, суд не знаходить.

Outcome: approved