Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ту обставину, що вона є спадкоємцем майна, що залишилось після смерті її сина - [PERSON], який помер [INFO] Звернувшись у встановлені законодавством строки до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті сина, позивач взнала, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби від 08.02.2006 року АА № 873302 накладено арешт на все належне [PERSON] майно, в тому числі й на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що входить у спадщину. На запит щодо надання інформації, Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надав відповідь, що у Відділі на виконанні не перебувають виконавчі документи, боржником в яких виступає [PERSON], а у відповідності до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. У зв'язку з тим, що на даний час на виконанні у відповідача виконавче провадження стосовно сина позивача як боржника не перебуває, а державним виконавцем до цього часу не знято арешт, накладений на належне йому майно та підстави для такого арешту відсутні, позивач вимушений звертатись до суду. Позивач, представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Представник Деснянського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві не з'явився, надавши письмові заперечення проти позову. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази, долучені до справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що державним виконавцем Ахмад Н.І. при виконанні рішення суду накладено арешт на все майно боржника (а.с. 13, 14). Позивач звернувся до Деснянського районного відділу ДВС міста Києва ГУ юстиції в місті Києві з запитом про надання інформації щодо руху виконавчих проваджень, боржником за якими є [PERSON] та листами від 17.10.2016 року та від 27.10.2016 року отримала відповідь про те, що , при перевірці Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчі документи, боржником у яких виступає син позивача у відділі на виконанні не перебувають, 18.02.2008 року виконавчий документ повернутий стягувачам (а.с. 16,17). Крім того, позивача повідомлено про те, що виконавче провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] знищене за закінченням терміну його зберігання, встанолвеного законодавством. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Разом з тим, судом встановлено, що на даний час виконавче провадження щодо [PERSON] на виконанні в ВДВС не перебувають, у зв'язку з чим позивач не має можливості отримати, а суд не може встановити наявність постанови про зняття арешту з майна. Як наслідок, позивач не може реалізувати свої права щодо отримання спадщини, що відкрилась після смерті сина. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. коли йому стало відомо про такі обставини. Аналізуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з майна позивача, так як на виконанні в органах ДВС жодних виконавчих документів, боржником в яких виступає позивач, не перебуває, підстав для арешту зазначеного майна суду не наведено. На підставі викладеного та

Outcome: approved