Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 жовтня 2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міського управління юстиції Хмельницької області. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось, в звязку з постійними сварками та розходженням поглядів на сімейні відносини та обовязки. З вини відповідача сумісне життя стало нестерпним, вони припинили фактичні шлюбні відносини, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Близько пяти років сторони не проживають разом, втратили почуття любові та поваги одне до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Шлюб носить формальний характер, а тому позивач просить суд шлюб розірвати, строк на примирення не надавати та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. В судове засідання позивач не зявилась. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує та просив строк на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.З ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії І - БВ № 082728 сторони перебувають у шлюбі від 08 жовтня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №335. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 160808 виданого 08 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міського управління юстиції у Хмельницькій області, та дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 050392 виданого 21 березня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. З матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивача та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає, що примирення сторін є неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ч.І ст.110, ст.112, ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved