Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що 29 березня 2001 року померла її баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме: квартиру № 3 в житловому будинку № 6 по вул. Туполєва в м. Володимир-Волинський, Волинської області. Вона фактично прийняла спадщину після смерті баби, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру нотаріальною конторою їй було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на квартиру № 3 в житловому будинку № 6 по вул. Туполєва в м. Володимир-Волинський, Волинської області, яку вона успадкувала за заповітом після смерті баби [PERSON], яка померла 29.03.2001 року. На попереднє судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та слухати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] на попереднє судове засідання не зявилась, подала суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі, просить суд слухати справу у її відсутність. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії 1ЕГ № 091565, 29.03.2001 року померла [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. З договору купівлі-продажу від 11.03.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-491 вбачається, що [PERSON] належала квартира № 3 в житловому будинку № 57 у військовому містечку № 4 в м. Володимир-Волинський, Волинської області. Згідно заповіту, посвідченого 13.03.1998 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 339, [PERSON] належну їй на праві особистої власності квартиру № 3 в житловому будинку № 57 у військовому містечку № 4 в м. Володимир-Волинський, Волинської області заповіла позивачу по справі - [PERSON] Як стверджується довідкою управління містобудування і архітектури виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради № 1 від 11.01.2016 року, згідно рішення виконавчого комітету міської ради № 28 від 21.01.1993 року, назву військового містечка № 4 в м. Володимир-Волинський перейменовано на вул. Туполєва, а вуличний номер будинку № 57 змінено на № 6. З довідки приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою. Визнання позову відповідачем будь-чиїх прав та інтересів не порушує. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підставними. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 386, 392, 1217,1218, 1225, 1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved