Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.09.2010 року. Мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З початку грудня 2017 року, з відповідачем не проживають однією сім'єю і спільного господарства не ведуть, з сином проживають окремо від відповідача. Підставою розпаду сім'ї стало те, що відповідач під час сумісного проживання мало приділяв їй уваги як дружині, усі сімейні питання він вирішував не згідно сумісною думкою, а виключно вирішував ці питання на свій розсуд, при цьому не цікавлячись її думкою. Так, відповідач працюючи та отримуючи заробітну плату, останній час спільного проживання не витрачав її в інтересах сім'ї, а навпаки, без її згоди, витрачував усі кошти на свої особисті потреби, а саме, грав на тоталізаторах. У зв'язку з таким відношенням відповідача до неї, у них виникали систематично сварки, під час яких він ображав її лайливими словами, що негативно пливало на психологічний стан дитини, яка була присутня під час цих сварок. Тобто відповідач не поважав її як свою дружину. На підставі стосунків які склалися, втратила до відповідача почуття любові та поваги, яке було на час укладення шлюбу. В грудні 2017 року відповідач повідомив її, що заборгував третім особам більше 75000 грн., забрав свої речі та покинув їх з дитиною. Вважає, що шлюб з відповідачем фактично розпався та формальне збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки не має наміру бути в зареєстрованому шлюбі з особою, з якою не має наміру проживати спільно у подальшому. Збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю з відповідачем, на цей час не існує. Оскільки малолітній син проживає та буде проживати з нею і після розірвання шлюбу, подала заяву до суду про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Після розірвання шлюбу не буде перешкоджати відповідачу приймати участь у вихованні дитини в порядку, передбаченому їх з відповідачем майбутньою усною угодою про це. Працює вихователем в КДМЗ № 3 «Веселка» у м. Вільногірську і отримує заробітну плату у розмірі 3800,00 грн. у місяць, фізично здорова та не потребує майнової допомоги від відповідача на її утримання після розірвання шлюбу. Відповідач працює в м.Вільногірську в ТОВ «Вільногірське скло» і щомісячно отримує заробітну плату у розмірі близько 9000 грн., фізично здоровий та майнової допомоги з її боку після розірвання шлюбу не потребує. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно з якими позивач позов підтримала та просила задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2010 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.09.2010 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4). Факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією\~свідоцтва про\~народження [PERSON], згідно якого останній народився 25.02.2012 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким\~ чином, судом\~ встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24.09.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], разом не проживають і не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з грудня 2017 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, питання утримання та місця проживання малолітньої дитини вирішено, відповідач позов визнав, що не суперечить обставинам справи та закону, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище [PERSON], згідно її заяви. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved