Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, мотивуючи її тим, що вона з [PERSON] 22 листопада 2003 рок уклала шлюб. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. [PERSON], перебуває у розшуку з 24 грудня 2005 року. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для призначення державної соціальної допомоги для сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] наполягала на задоволенні заяви, наводячи аргументи аналогічні зазначеним у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що був зареєстрований 22 листопада 2003 року. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER]. Заявниця та [PERSON] мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER]. 14 травня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 10 липня 2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Частиною першою статті 248 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Як вбачається з довідку відділу ГУ МВС України в м. Біла Церква Київської області, [PERSON], [INFO], перебував в державному розшуку за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України в період з 24.12.2005 року по 17.12.2013 року. На даний момент громадянин [PERSON] в державному розшуку не перебуває в зв'язку з припиненням кримінального провадження. Копія постанови прокурора від 16.12.2013 про скасування постанови слідчого про притягнення особи як обвинуваченого та копія постанови слідчого від 16.12.2013 року про закриття кримінального провадження, містяться в матеріалах справи. З довідки №268 від 14.02.2014 року виданої Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Житлово - експлуатаційної контори №7», вбачається, що заявниця [PERSON] проживає із своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Враховуючи пояснення заявниці, дослідивши надані суду докази та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved