Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. У своєму позові позивач пояснила, що з 27.10.2001р. по 24.02.2009р перебувала у шлюбі з [PERSON], під час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON]. Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2011 року, з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.02.2011року до досягнення дитиною повноліття. Однак, на даний час з'явилися підстави для збільшення розміру аліментів, оскільки змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку та дитина потребує більше коштів для її утримання, також змінився розмір мінімальної заробітної плати, відповідач на сьогоднішній день має постійне місце роботи, отже посилаючись на перечисленні підстави, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 25% від усіх видів доходу відповідача, починаючи з дня подання до суду та до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі через зайнятість на роботі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти заявлених вимог. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON]. Дитина проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Згідно з Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2011 року, з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.02.2011року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181\~СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183та\~ст.184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181\~СК України).Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру)ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»установлено у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Із рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2011 року вбачається, що з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.02.2011року до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, враховуючи, що майнове та сімейний стан одержувача аліментів [PERSON] не змінився, але оскільки змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку і дитина потребує більше коштів для її утримання, суд вважає, що розмір аліментів який стягується із [PERSON] на підставі рішення Чернігівського районного суду від 11.02.2011 року підлягає зміні. Відповідачем надано до суду заяву в якій він повністю визнає позовні вимоги. Тому, суд вважає, що позов [PERSON] знайшов своє обґрунтування і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved