Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні за вимогою співвласника. Свій позов мотивує тим, що відповідно до свідоцтв про право власності від 22.01.2018 року та свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.01.2018 року їй належить 7/8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] та 7/8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] По 1/8 частині вказаного нерухомого майна належить відповідачу [PERSON] Зазначає, що оскільки, відповідач має у власності інше нерухоме майно, у спірних квартирах не проживає та не приймає участі у їх утриманні, виділити в натурі частки з майна є неможливим, як і спільне проживання, вважає законним припинити право власності спільної часткової власності на спірне майно, шляхом викупу його частки у вказаному майні. Бажаючи врегулювати спір в досудовому порядку, представник позивача звернувся до відповідача з листом від 12.10.2018 року, в якому просив в добровільному порядку шляхом укладення договору купівлі-продажу на належні відповідачу частки у спірному майні. Однак, відповідач на його звернення не відреагував. На підставі викладеного, просить суд припинити право власності [PERSON] на 1/8 частину у праві спільної часткової власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , шляхом сплати [PERSON] відповідної грошової компенсації та визнати за нею право власності на зазначене майно та припинити право власності [PERSON] на 1/8 частину у праві спільної часткової власності на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , шляхом сплати [PERSON] відповідної грошової компенсації та визнати за нею право власності на зазначене майно. Від відповідача до суду відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою суду від 28 грудня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 13 травня 2019 року учасникам справи відмовлено в затвердженні мирової угоди, продовжено судовий розгляд справи. Ухвалою суду від 13 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 12 червня 2019 року учасникам справи відмовлено в затвердженні мирової угоди, продовжено судовий розгляд справи. Ухвалою суду від 28 серпня 2019 року залишено без розгляду представника позивача клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. До початку судового засідання відповідач також подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги позивача не визнає, просить суд відмовити у задоволенні позову. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права. Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно зі ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Статтею 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 2) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його родини. Право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17. Судом встановлено, що в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , позивач [PERSON] відповідно до свідоцтв про право власності від 22.01.2018 року та свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.01.2018 року [PERSON] отримала 7/8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] та 7/ 8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 8-12). Із позовної заяви вбачається, що 1/8 частка квартири [ADDRESS] та 1/8 частка квартири [ADDRESS] , належать відповідачу [PERSON] . Як встановлено в судовому засіданні, що, оскільки, частки відповідача у спільному частковому майні є незначними, то позивач вважає законним припинити право спільної часткової власності на спірне майно, шляхом викупу його частки у цьому майні, посилаючись на те, що у відповідача у власності є інше нерухоме майно. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо належності відповідачу спірного майна. За таких обставин, суд не вбачає підстав для припинення права власності [PERSON] та визнання права власності за [PERSON] на 1/8 частки квартири [ADDRESS] та 1/8 частки квартири [ADDRESS] , оскільки, на даний момент право власності відповідача на вказані частки у спірному майні не підтверджене жодними доказами. Крім того, у разі задоволення позову [PERSON] буде порушено принцип рівності прав співвласників, а правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Тому з врахуванням встановлених обставин справи припинення права власності [PERSON] на спірні частини квартири може завдати істотної шкоди його інтересам. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Outcome: dismissed