Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] аліменти на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку та аліменти на утримання неповнолітніх сина [PERSON] і доньки [PERSON] у розмірі 1/2 частини заробітку відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що починаючи з 06.11.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають двох спільних неповнолітніх дітей, вихованням яких займається позивачка. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини, яка на даний час перебуває у відпустці до догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, добровільно не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягаючи на задоволенні позову в межах заявлених вимог, пояснила, що між ними з відповідачем склались напружені відносини, вони проживають окремо. Відповідач надає допомогу на утримання дітей, але не у грошовій формі, а у вигляді продуктів харчування, від надання допомоги на її особисте утримання останній ухиляється. Відповідач [PERSON] в суді фактично не заперечуючи проти вказаних позивачем обставин, пояснив, що не бажає надавати матеріальну допомогу добровільно, оскільки вважає, що позивач нераціонально витрачає кошти. Позов визнав частково, просив зменшити заявлений позивачем розмір аліментів на утримання дітей до 1/3 частини його заробітку, а на утримання дружини стягнути 1/8 частину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області зроблено відповідний актовий запис за №11. Подружжя мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6,7). Згідно з наданою довідкою (а.с.2), місце проживання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] зареєстровано у смт. Нова Галещина. В судовому засіданні сторони визнали ту обставину, що наразі подружжя проживають у м.Горішні Плавні окремо, спільне господарство не ведуть, неповнолітні діти проживають разом із позивачем. Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні відносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Виходячи із змісту частини третьої вказаної статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визнається судом. Разом із тим, згідно із частиною другою названої статті, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу), яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на особисте утримання позивача на період її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи із змісту частини 4 даної норми дружина, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на викладене, враховуючі всі обставини справи, стан здоровя, матеріальне становище дітей, платника аліментів, який має стабільний заробіток, суд вважає позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини таким, що підлягає до задоволення частково - у розмірі 1/6 частини заробітку.

Outcome: partial