Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

\~ \~ [PERSON] звернулась із заявою\~ про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Зезик В.А. та зареєстрованим в реєстрі за №2-4255 від 17.11.2006 належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею 14.42 гектарів, що знаходиться на території Майорівської сільської Ради Біляївського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, при складані вказаного свідоцтва було допущено помилку, прізвище записано « [PERSON] », що не збігається із даними у паспорті. При цьому, в інших правовстановлюючих документах на ім`я заявника, зокрема паспорті громадянина України, свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] (виданому повторно - 04.07.2018 року), які видані українською мовою, прізвище заявниці вказано як « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ На звернення заявниці до організації для отримання кадастрового номеру земельної ділянки, було відмовлено в прийнятті документів у зв`язку з розбіжностями у написані даних в документах, що посвідчують особу та правовстановлюючих документах. Наявність вищевказаних розбіжностей у написані її даних могла виникнути через неправильний переклад прізвища з російської на українську мову. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (на російській мові, виданим 23.02.1991 року), де прізвище дружини зазначено на російській мові « [PERSON] ». Таким чином документи містять розбіжності, щодо зазначення прізвища заявниці, що унеможливлює подальше розпорядження належним їй майном. Вказана розбіжність виникла внаслідок невірної транслітерації, під час перекладу її прізвища між українською та російською мовами, а тому виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчують її особу та правовстановлюючим документом - свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.11.2006 року. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, в заяві просила справу розглядати за її відсутності. Заінтересована особа - Біляївська міська\~рада Біляївського\~району Одеської\~області,\~надала заяву\~про розгляд\~справи за\~відсутності їх\~представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вищевказана заява підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що\~ на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Зезик В.А. та зареєстрованим в реєстрі за №2-4255 від 17.11.2006 належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею 14.42 гектарів, що знаходиться на території Майорівської сільської Ради Біляївського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, при складані вказаного свідоцтва було допущено помилку, прізвище записано « [PERSON] », що не збігається із даними у паспорті. При цьому, в інших правовстановлюючих документах на ім`я заявника, зокрема паспорті громадянина України, свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] (виданому повторно - 04.07.2018 року), які видані українською мовою, прізвище заявниці вказано як « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ На звернення заявниці до організації для отримання кадастрового номеру земельної ділянки, було відмовлено в прийнятті документів у зв`язку з розбіжностями у написані даних в документах, що посвідчують особу та правовстановлюючих документах. Наявність вищевказаних розбіжностей у написані її даних могла виникнути через неправильний переклад прізвища з російської на українську мову. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (на російській мові, виданим 23.02.1991 року), де прізвище дружини зазначено на російській мові « [PERSON] ». Вказана розбіжність виникла внаслідок невірної транслітерації, під час перекладу її прізвища між українською та російською мовами, а тому виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчують її особу та правовстановлюючим документом - свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.11.2006 року. Пунктом 1\~Постанови Пленуму\~Верхоного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№5\~від 31.03.1995\~року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено\~в п.\~12\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№5\~від 31.03.1995\~рокупри\~розгляді справи\~про встановлення\~факту належності\~правовстановлюючих документів\~особі,\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові,\~місце і\~час народження\~якої,\~зазначені в\~документі,\~не збігаються\~з ім`ям,\~по батькові,\~прізвищем,\~місцем і\~часом народження\~цієї особи,\~вказаними у\~свідоцтві про\~народження або\~в паспорті,\~у тому\~числі,\~факту належності\~правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~4\~ППК України- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до\~ч.\~1\~ст.\~5\~ППК України- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ППК Українивизначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд вважає, що у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом допущена описка, що не позбавляє заявника повною мірою реалізувати її право володіння земельною ділянкою та отримати кадастровий номер на неї.

Outcome: approved