Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Київського національного торговельно-економічного університету в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичної виплати заборгованості в розмірі 27362,13 грн. та судові витрати у розмірі 8768,00 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 31.08.2019 року вона була звільнення з посади доцента Харківського інститут фінансів Київського національного торговельно-економічного університету в зв`язку з закінченням терміну дії контракту. На підставі наказу № 2734 від 05.09.2019 року про реорганізацію Харківського інституту фінансів КНТЕУ припинено діяльність відокремленого структурного підрозділу Харківський інститут фінансів Київського національного торговельно-економічного університету. В день звільнення не була виплачена заборгованість з заробітної плати в розмірі 25421,52 грн. Заборгованість сплачена лише 19.11.2019 року. Відповідач порушив її права, тому вона вимушена звернутись до суду. Згідно довідки її середньоденна заробітна плата складає 408,39 грн. Кількість робочих днів у період з 01.09.2019 по 19.11.2019 становить 67 днів, таким чином середній заробіток за весь час затримки складає 27362,13 грн. Крім того нею був сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. та витрати на правову допомогу, які складають 8000,00 грн. зазначені суми вона просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 21.12.2019 року провадження у справі відкрито. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. З трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 31.08.2019 року наказом № 108-о від 19.08.2019 року була звільнена з посади доцента Харківського інституту фінансів Київського національного торговельно-економічного університету в зв`язку з закінченням терміну дії контракту. Згідно довідки Харківського інституту фінансів КНТЕУ № 01-2/260-1 від 08.11.2019 року розмір середньомісячної заробітної плати [PERSON] складає 10209,79 грн., середньоденна заробітна плата складає 408,39 грн. Згідно виписки за картковим рахунком клієнта [PERSON] у АТ «УкрСибБанк» вбачається, що 19.11.2019 року їй було виплачено заробітну плату у розмірі 25421,52 грн. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, та своєчасне її отримання. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 КЗпП України). Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний вдень звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України (ч. 1 ст. 47 КЗпП України). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір належних працівникові сум при звільненні, власник або уповноважений ним орган в такому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Отже наявна затримка в розрахунку при звільненні з 01.09.2019 року по 19.11.2019 року включно. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої пов`язана відповідна виплата. Згідно п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до вимог «Порядку обчислення середньої заробітної плати», суд виходить з наступного розрахунку середнього заробітку за час затримки: 408,39 грн. середньоденний дохід позивача; 67 робочих днів за період затримки розрахунку. Таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку складає 27362,13 грн. з розрахунку: 67 робочих днів х 408,39 грн. середньоденна заробітна плата позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 174 від 11.12.2019 року який укладений між АО «Лєда право» та [PERSON] , згідно акту наданих послуг № 1 до Договору № 174 від 11.12.2019 року зазначено, що адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв правничу допомогу: консультація клієнта 500 грн/година, 4 години вартістю 2000 грн., складання та подання позовної заяви 8 годин - 4000 грн. Всього надано послуг на 6000, 00 грн. Згідно платіжного доручення № 23831823 від 13.01.2020 року [PERSON] сплачено АО «Лєда право» 6000,00 грн. за правничу допомогу. Згідно меморіального ордеру № 218761 від 16.12.2019 року [PERSON] сплачено ТОВ «Леда право» 2000,00 грн. за правничу допомогу. Позивачем надано належні докази на підтвердження витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги, тому позовні вимогі в цій частині підлягають задоволенню. Крім того позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на її користь. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved