Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з відповідачем шлюб розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 11.08.2017 року. Сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно ні матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ні коштів необхідних для лікування дитини та її реабілітації. [PERSON] офіційно не працевлаштований, однак отримує винагороду за тимчасові сезонні роботи, є працездатним, інших утриманців не має. [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву вимоги [PERSON] не визнав вказавши, що брати участь у вихованні та проводити особисте спілкування із дітьми не відмовляється, купує дитячі речі та продукти, регулярно поповнює банківський рахунок старшого сина [PERSON] , який фактично здійснює догляд за своїм братом (сином відповідача) [PERSON] , оскільки позивач більше часу проводить на заробітках у Республіці Польща. Крім того, за домовленістю між колишнім подружжям, відповідач подарував свою частку у будинку позивачу в рахунок спалти аліментів, а також залишив у користуванні [PERSON] легковий автомобіль. [PERSON] , вказує, що офіційно не працевлаштований, доходу та майна не має. Враховуючи вищевикладене, просить у задоволені позову відмовити. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Представник позивача - адвокат Щур О.В. письмовою заявою підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просить суд розглянути справу без його присутності та присутності його довірительки. Представник відповідача - адвокат Удод В.Ф. згідно письмової заяві позовні вимоги визнав частково - в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; просить розглянути справу у його відсутності. Заяви чи клопотання щодо забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 11.08.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 18.05.2010 року). Відповідно до довідки №1900 від 19.11.2018 року, виданої Кам`янською сільською радою Березнівського району Рівненської області, до складу сім`ї [PERSON] входять: син [PERSON] , 2010 року народження та син [PERSON] , 1993 року народження. Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати сина, а тому з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка має право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги наступні обставини. Згідно заключення ЛКК №1641 від 14.12.2018 року, [PERSON] потребує постійного лікування та реабілітації. Відповідно до положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працювати та виконувати свій батьківський обов`язок по утриманню дитини. Враховуючи вищевикладені обставини, вік дитини та її потреби, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі зі сплати судового збору, відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial