Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась у суд із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS]. У судове засідання позивачка не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені позовні вимоги повністю підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином відповідач повідомлений про місце і день судового розгляду цивільної справи. При цьому, відповідачем до суду подана заява про визнання позовних вимог позивача з клопотанням розгляду справи у відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як установлено в судовому засіданні [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане [INFO], актовий запис №74. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS], яке відноситься до категорії колгоспного двору та право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку. Для позивачки померла є матір'ю, ступінь родинного зв'язку підтверджується свідоцтвом про народження. За життя матір позивачки склала заповіт, що посвідчено 20 вересня 2007 року секретарем виконавчого комітету Карпилівської сільської ради, яким належне на день смерті майно, заповіла [PERSON]. Позивачка у справі, як спадкоємець за заповітом на дану спадщину прийняла її, оскільки подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до Остерської районної державної нотаріальної контори, але оформити дану спадщину у нотаріальному порядку не може, так як не має правовстановлюючого документу на належну частину у домоволодінні за померлою матір'ю. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили: померлі матір [PERSON], батько [PERSON] та брат, а син для померлих [PERSON], тому кожен має право на дане домоволодіння в рівних частинах кожен на 1/3 частину. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року (із змінами), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося до припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Спадщину після смерті батька [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги прийняла його дружина, оскільки постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Карпилівської сільської ради, однак за життя спадкових прав на домоволодіння після смерті чоловіка не оформила та правовстановлюючий документ не отримала. Позивачка у справі є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті матері, [PERSON], брат а син для померлої, звернувся з заявою про відмову від прийняття спадщини, інших спадкоємців у даній спадщині не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті, у зв'язку з цим позивачка, змушена звернутися до суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, підлягає задоволенню із наступних підстав: Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з аналізу поданих доказів та враховуючи положення чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. За заявою позивачки судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: approved