Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про припинення права власності [PERSON] на 1/6 частки квартири, та виплату відповідачу грошової компенсації. В обґрунтування позову зазначила, що 26.02.2005 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Під час перебування у шлюбі сторони були зареєстровані та проживала за адресою [ADDRESS] 30.01.2006 року зазначена квартира була приватизована. 23.10.2009 року шлюб між сторонами - розірвано. 07.07.2016 року укладено договір «Про визначення часток майна у спільній сумісній власності», відповідно до якого відповідачу належить 1/6 частка квартири [ADDRESS] 14.07.2016 року згідно договору дарування позивач отримала в дар 3/6 частини квартири за вищевказаною адресою, однак 1/6 частина квартири належить відповідачу, який вже більше 10 років не мешкає в ній. У зв'язку з цим позивач зверталась до відповідача з проханням відчужити його частку у квартирі з урахуванням інтересів малолітнього сина у досудовому порядку, натомість відповідач згоду не надав. На підставі зазначеного, з урахуванням інтересів малолітнього сина, позивач просить припинити право власності [PERSON] на 1/6 частини квартири, визнати за нею право власності на частину квартири що належить відповідачу, та виплатити відповідачу грошову компенсацію за квартиру у розмірі 151816 грн. 67 коп. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників справи, суд прийшов до наступного. Батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON], (свідоцтво про народження серії [NUMBER] У судовому засіданні встановлено що позивач разом з сином зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідач у спірній квартирі не мешкає. Відповідно до договору про визначення часток майна у спільній сумісній власності від 07.07.2016 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко О.І., за реєстровим № 1131, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/6 частки (кожному) квартири [ADDRESS] З договору дарування частки квартири від 14.07.2016 року вбачається, що [PERSON] прийняла в дар 3/6 частки квартири [ADDRESS] З Інформаційної довідки № 63807627 від 19.07.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна вбачається, що 4/6 частки квартири за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], 1/6 частка цієї квартири належить на праві власності [PERSON], 1/6 частка належить на праві власності [PERSON]. Зі звіту про оцінку майна від 25.10.2018 року вбачається, що оціночна вартість квартири [ADDRESS] Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивачем перераховано 151816 грн. 67 коп., що становить 1/6 частку вартості зазначеної квартири, на депозитний рахунок ТУ ДСА у Харківській області, про що свідчить квитанція № 0.0.1247288265.1 від 22.01.2019 року АТ КБ «Приватбанк». Таким чином, законом встановлена можливість із зазначених вище підстав припинити право власності особи на частку у спільному майні. Окрім цього, право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників і при цьому суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду України - постанова від 02.07.2014 року у справі № 6-68цс-14 Частка відповідача у спірному будинку складає лише 1/6 частки і не може бути виділена у натур. Дану обставину відповідач визнав. Позивач не може користуватися житловим будинком спільно з відповідачем оскільки вони спільно не проживають. Відповідач погодився на отримання компенсації за свою частку, якає незначною, в квартирі. Припинення права відповідача на 1/6 частки в спірній квартирі не завдасть істотної шкоди його інтересам, тому що відповідач має інше житло і в спірному житлі не проживає, про що не заперечував у судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved