Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 12.05.2016р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. Шлюбні стосунки між ними не склались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Вже тривалий час вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Син постійно проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Зазначаючи, що дитині ще не виповнилось трьох років вона також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Відновлення шлюбних відносин вона вважає неможливим. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року у справі було відкрито провадження та розпочато підготовче провадження, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, позивачу, у разі надходження відзиву - надати відповідь на відзив. До початку підготовчого засідання від відповідача відзив на позов не надходив і ухвалою суду від 28 січня 2019 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду. Сторони у судове засідання не з'явились. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала свої позовні вимоги. Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав, тому суд вважав можливим розглянути справу за його відсутністю, на підставі наявних в справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що сторони дійсно з 12 травня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, номер актового запису 26. Із позовної заяви та заяви позивача вбачається, що збереження сім'ї суперечить її інтересам. Наведене переконало суд, що шлюб між сторонами зберігати недоречно, тому його слід розірвати. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись судом з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, який не може бути меншим ніж це встановлено частиною 2 цієї статті. Також, відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З наданих до позовної заяви документів судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Широківської сільської ради За таких обставин, враховуючи, що чоловік позивачки - [PERSON] є особою працездатного віку, має постійний доход, інших дітей на утриманні не має, суд вважає, що він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини та здатен надавати допомогу дружині на її утримання . З огляду на те, що відповідач відзиву до позовної заяви надати не побажав, у суду не виникає сумнівів в обґрунтованості пред'явлених позивачкою вимог, у зв'язку з чим їх слід задовольнити.

Outcome: approved