Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року, понесених нею на лікування та забезпечення потреб дитини [PERSON] , [INFO] у сумі 13133, 94 грн. В обґрунтування позову посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 11.08.2008 року було розірвано. У шлюбі [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Так, на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 20.08.2008 рок, їй видано виконавчий лист №2-1769 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів [PERSON] щомісяця, до повноліття дитини. Відповідач офіційно працює у вагонному депо та отримує регулярно заробітну плату. На теперішній час, вона аліменти не отримує, розмір заробітної плати не є достатнім для належного утримання дитини, адже прожитковий мінімум постійно змінюється, зростають ціни на продукти харчування, одяг та всі інші товари повсякденного вжитку. Окрім того, донька потребує лікування, перебуває на диспансерному обліку у лікарів з діагнозом хронічний холецистит, хронічний гастрит з наслідками гастродуоденального рефлюкса. Ідеопатичний S подібний сколіоз 1 ступеня. З супутним діагнозом - синдром вегето-судинної дісфункції. Дисплатична кардіопатія. Плосковальгусні стопи, що потребує додаткових витрат. Щомісячно витрати складають на консультації у лікарні, проходження лікування та набуття лікувальних устілок кожні шість місяців, спеціалізованого взуття. Спільна донька декілька разів на рік перебуває на стаціонарному лікуванні з зазначеними діагнозами. На забезпечення потреб дитини нею у період 2020 року по травень 2021 року було витрачено на придбання: ліків на суму - 8414,25 грн., на засоби особистої гігієни - 451,48 грн., на воду - 460,90 грн., на спеціалізоване взуття - 1428 грн., супінатори - 840 грн., проїзд на відвідування лікарні та проїзд на придбання особистих речей для дитини 368 грн., поповнення мобільного -525,31 грн., придбання одягу - 646 грн.,а всього на загальну суму 13133,94 грн. Для подальшого лікування у неї відсутні кошти, тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою від 05 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 24.06.2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява з долученням доказів по справі. у 01.09.2021 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив, з посиланням на наступне. Позов [PERSON] вважає безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до закону брати участь у додаткових витратах на дитину зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків, суд відносить частину витрат на іншого. Тобто, навіть у випадку документального підтвердження розміру зазначених у позовній заяві додаткових витрат, які понесла на утримання дитини (її медичного обстеження, лікування) вказана сума витрат розподіляється порівну на обох батьків. Позивачкою не додано до позовної заяви відповідний розрахунок додаткових витрат у хронологічному порядку, що позбавляє як відповідача так і суд можливості визначити конкретний розмір додаткових витрат. До додаткових витрат позивачка віднесла витрати, які є звичайними як то: придбання засобів особистої гігієни на суму 451,48 грн; на воду на суму 460,90 грн., проїзд на відвідування лікарні та на проїзд на придбання особистих речей на суму 368 грн.; поповнення мобільного рахунку на суму 525,31 грн.; придбання одягу для дитини на суму 646 грн., на загальну суму 2451,69 грн. Вказані витрати є звичайними витратами і не можуть бути віднесені до категорії додаткових витрат. Так, в товарному чеку від 21.05.2021 року зазначена купівля трикотажу жіночого, вартістю 387 грн., кросівок жіночих, вартістю 188, 00 грн., «батнік» вартістю 259 грн. Віднести ці витрати як додаткові витрати на дитину не має жодних підстав. Фактично, відсутні фіскальні чеки на придбання тих медичних препаратів, які (за консультативними висновками «Центру первинної медико-санітарної допомоги №4» від 02.11.2020 року (лікар Барабаш) від 02.11.2020 року (лікар Разінкова) від 21.04.2021 року (лікар Барабаш) були вписані для лікування дитини. Відсутні листи призначення медичних препаратів для лікування дитини. Відомості з листа призначення медичних препаратів для лікування дитини повинні співпадати з наявними фіскальними чеками аптек або медичних закладів м. Маріуполя. Позивачка зазначає, що дитина перебувала на стаціонарному лікуванні, але до позовної не долучені виписки із медичної картки стаціонарного хворого. Відсутні фіскальні чеки на придбання спеціального взуття та супінаторів за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року на загальну суму 2268,00 грн. Позивачкою не визначений конкретний проміжок часу за який вона просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати. На підставі зазначеного, представник відповідає вважає, що надані позивачем в якості письмових доказів медичні документи, фіскальні чеки, не підтверджують додаткових витрат і не співпадають з медичними призначеннями. На підставі чого, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 21.09.2021 року від позивача до суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що державний виконавець при нарахуванні аліментів на утримання доньки [PERSON] продовжувала нараховувати аліменти як на двох дітей у розмірі 1/3 частини, однак вона попереджала про здійснення неправильного розрахунку. На підставі чого, з червня 2020 року вона не отримує аліменти на доньку. У дитини багато тяжких захворювань, у зв`язку з тим, що вона обмежена матеріально, то вона не змогла дитині у 2021 році взяти путівку в санаторій. Дитині необхідно проходити лікування один раз на рік. Також адвокат Стеценко Л.В. звернув увагу, що у список вона включила суму за воду, тому пояснила, що під час обслуговування у дитячого гастроентеролога, лікар сказала, що дитина повинна випивати 1,5 літра води у день. Із-за гастриту і інших захворювань у дитини після прийому їжі часто зупиняється шлунок (мінеральна вода допомогає їй). Що стосується оплати за проїзд, то зазначила, що це є додатковими витратами і документи за проїзд надала суду тільки за дитину. Ще адвокат звернув увагу на поповнення рахунку мобільного телефона, тому зазначила, що дитина з березня 2020 року знаходилась на онлайн навчанні і тому була необхідність користування Інтернетом. Окрім цього, вона придбала для дитини електронний пристрій для навчання, який не включила до додаткових витрат. Насті по вимозі адміністрації школи №26 довелося покупати одяг для школи, туфлі, змінне та спортивне взуття, спортивний костюм, білу футболку та в деяких магазинах де було придбано одяг і взуття чеки не видавались і ці витрати вона також не внесла до позову як додаткові. Також не просить стягнути витрати на канцелярію, яку вона придбала для дитини. Дитині - підлітку потрібно купувати гігієнічні засоби для використання, засоби по догляду за собою, Настя потребує спеціального харчування, додаткових ліків, тому сума яка витрачається на дитину значно більша, ніж вона просить стягнути з відповідача. На жаль, вона не знала, що усі чеки повинні бути складені у хронологічному порядку, чеки з часом світлішають і це не залежить від неї. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial