Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПП «Рассвєт», в якому просить винести рішення про розірвання договору оренди землі, що укладений 27.12.2007 року між [PERSON] та приватним підприємством «Рассвєт», зареєстрований у відділі Держкомзему у Борзнянському районі Чернігівської області 14.03.2008 року за № 040884200089, а також про зобовязання ПП «Рассвєт» повернути їй успадковану від [PERSON] земельну ділянку, надану йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8565 га, кадастровий номер 7420885600:03:000:0319, що знаходиться на території Печівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 22.05.2013 року помер її чоловік [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2014 року вона успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку, яка належала його батькові - [PERSON], який помер 04.05.2011 року, площею 1,8565 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Печівської сільської ради Борзнянського району, кадастровий номер 7420885600:03:000:0319, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 773424, виданого 23.08.2005 року, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010584200162. 27 грудня 2007 року між її свекром - [PERSON] та ПП «Рассвєт» був укладений договір оренди землі для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що знаходиться на території Печівської сільської ради, площею 1,8565 га (рілля). Даний договір зареєстрований в Державному реєстрі земель 14.03.2008 р. і укладено на 15 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (рілля) на час укладення договору становила - 20106,00 грн. Вона, набувши прав власника зазначеної земельної ділянки, не має наміру залишати її в користування ПП «Рассвєт» до закінчення 15-річного строку дії договору, а відповідач на її звернення від 25.11.2014 року про розірвання договору оренди землі у визначений нею у заяві семиденний строк не побажав надати відповіді. Вказані факти спонукали її звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити, посилаючись на п.п.11, 12, 13, 40 договору оренди землі, укладеного 27.12.2007 року між [PERSON] та ПП «Рассвєт». Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснивши тим, що доводи позивача в обґрунтування позову в частині невиплати орендної плати не відповідають дійсності, оскільки за усною домовленістю з попередніми власниками сплата проводилася у збільшеному розмірі з метою запобігання заборгованості на випадок неврожаю. Розривати договір не погодилися, оскільки вважають, що не повністю вичерпані можливості знайти вигідне обопільно рішення у їх спорі. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував щодо заявлених у позові вимог, пояснивши, що покладається у вирішенні спору на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, враховуючи заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.12.2007 року між [PERSON]І.(1), батьком чоловіка позивачки - [PERSON]І.(2), та ПП «Рассвєт» був укладений договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему у Борзнянському районі Чернігівської області 14.03.2008 року за № 040884200089. У відповідності до умов договору орендодавець передав у користування ПП «Рассвєт» строком на 15 років земельну ділянку загальною площею 1,8565 га (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 7420885600:03:000:0319), яка знаходиться на території Печівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, а ПП «Рассвєт» зобов`язувалось щорічно до 31 грудня вносити орендну плату в розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (з урахуванням індексів інфляції), що на час укладення договору складала 301,59 грн. Після смерті 04.05.2011 р. [PERSON]І.(1), батька чоловіка позивачки - [PERSON]І.(2), останній прийняв батьківську спадщину, включаючи зазначену земельну ділянку. 22.05.2013 року помер чоловік позивачки - [PERSON]І.(2). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Прийнявши спадщину, позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.08.2014 року, відповідно до ст.1225 ч.1 ЦК України, п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України, отримала права власника на земельну ділянку загальною площею 1,8565 га (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 773424 від 23.08.2005 року, кадастровий номер 7420885600:03:000:0319). Позивач стверджує, що ПП «Рассвєт», як орендар земельної ділянки, має сплатити їй, як новому власнику та орендодавцю земельної ділянки, орендну плату за 2013-2014 роки, яка остаточно була визначена нею в судовому засіданні, в розмірі 1502,51 грн. Відповідачем заперечується існування заборгованості, оскільки орендна плата проводилася у збільшеному розмірі з метою запобігання виникненню заборгованості у випадку неврожаю. Згідно з п.9 договору оренди землі від 27.12.2007 року передбачено виплату орендної плати у грошовій формі, а відповідно до п.12 цього договору у випадку сплати орендної плати у натуральній чи відробітковій формі передача продукції та наданих послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Однак ці зазначені акти відповідачем суду не пред`являлись, а на підтвердження отримання орендодавцями оплати в натуральній формі пред`явлені відомості видачі зерна за період з 2008 року по 2012 рік. Документи про здійснення орендної плати за 2013-2014 роки у відповідача відсутні. Водночас, виходячи з положень ст.2 Закону України «Про плату за землю», ст.288.1 ПК України, ст.96 ч.1 п.«в» ЗК України, ст.25 Закону України «Про оренду землі», ст.537 ч.1 ЦК України, у орендаря земельної ділянки в разі смерті спадкодавця не зникає обов'язок сплачувати орендну плату. У випадку, якщо орендар не має можливості її сплачувати з причини відсутності відомостей про правонаступника, за таких обставин він до моменту оформлення спадщини може депонувати належну до виплати орендну плату або виконати свої зобов'язання шляхом внесення суми орендної плати на депозитний рахунок нотаріальної контори для подальшої передачі цих коштів спадкоємцям кредитора-орендодавця. Отже, ПП «Рассвєт» повинно було продовжувати нараховувати та вносити орендну плату за орендовану у [PERSON]І.(1) та його правонаступника [PERSON]І.(2) земельну ділянку й після смерті останнього до часу визначення належного спадкоємця, якою стала [PERSON] Факт користування ПП «Рассвєт» належною [PERSON]І.(1) та [PERSON]І.(2) земельною ділянкою до 2014 року відповідачем не оспорюється. Тому є обґрунтованими доводи позивача про те, що ПП «Рассвєт», як орендар земельної ділянки, має сплатити [PERSON], як новій власниці та орендодавцю земельної ділянки, орендну плату за 2013-2014 роки в розмірі 1,5% нормативної грошової оцінки землі, визначеної станом на вказані роки, в сумі 1502,51 грн. у відповідності до наданого суду розрахунку заборгованості орендної плати (за 2012 рік -174,17 грн., за 2013 рік 664,17 грн., за 2014 рік. 664,17 грн.). Досліджуючи питання щодо розміру заборгованості по виплаті орендної плати за 2013-2014 роки, суд проводив аналіз даного питання, виходячи з наданих представниками ПП «Рассвєт» відомостей за 2008-2012 роки, з яких вбачається, що орендна плата за землю за вказаний період вносилася відповідачем в натуральній формі, що передбачено п.12 договору оренди. Справжність підписів стороною позивача не оспорювалась. Оцінюючи доводи позивача щодо підстав розірвання договору оренди та покладення зобов`язання на ПП «Рассвєт» повернення земельної ділянки, суд виходив з того, що в якості підстави для дострокового розірвання договору оренди землі [PERSON] вказує перехід до неї права власності на земельну ділянку у відповідності до п.40 договора оренди землі. Згідно з ст.ст.629, 651, 653 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами й розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі розірвання договору в судовому порядку зобов'язання припиняється з моменту набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом у відповідності до ст.792 ч.2 ЦК України Законом України «Про оренду землі» в ст.31 визначений перелік підстав для припинення договору оренди землі, а також передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Згідно з вимогами ст.32 ч.4 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Проте сторонами в п.40 договору оренди землі було узгоджено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору, що відповідає положенням ст.32 ч.4 Закону України «Про оренду землі». Право власності на належну стороні договору орендодавцю [PERSON] (1) земельну ділянку, перейшло в порядку спадкування до його сина [PERSON]І.(2), а після його смерті, також в порядку спадкування, до [PERSON], яка не побажала продовжувати надавати земельну ділянку в користування орендарю ПП «Рассвєт» до закінчення строку дії договору. Водночас, відповідач у добровільному порядку вирішити спірне питання не побажав, залишивши без розгляду заяву орендодавця від 25.11.2014 року про розірвання договору. З огляду на вказані факти, позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди землі та зобов'язання ПП «Рассвєт» повернути їй земельну ділянку, заявлені нею правомірно. Позивач у позові також просила стягнути з відповідача судові витрати по наданню їй правової допомоги в сумі 2000 грн., обґрунтувавши це договором, що був укладений з фахівцем у галузі права [PERSON] 01.09.2014 року, розрахунком витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, актом прийомупередачі наданої правової допомоги, свідоцтвом платника єдиного податку на ім`я [PERSON], квитанцією до прибуткового касового ордеру, посвідченою печаткою ФОП [PERSON], що містить посилання на договір про надання правової допомоги від 01.09.2014 року. Дана вимога позивача узгоджується з положеннями ст.ст.79, 84, 88 ЦПК України, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» і підлягає задоволенню. Аналізуючи правильність сплати позивачкою судового збору в розмірі 611,56 грн., з огляду на її заяву про зменшення позовних вимог, подану після відкриття провадження у справі, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави додатково грошову суму у розмірі 318,42 грн. оскільки складовими загальної суми судового збору є: 442,78 грн. (судовий збір за розгляд питання щодо розірвання договору оренди), 243,60 грн.(судовий збір за розгляд питання сплати боргу), 243,60 грн. (судовий збір за стягнення заборгованості по орендній платі за два роки (2013-2014 р.р.) в сумі 1992,51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved