Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в Куп'янський міськрайонний суд Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, які знаходиться під опікою з посиланням на ті обставини, що відповідач являється матір'ю неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], однак була позбавлена по відношенню до своїх дітей батьківських прав. Відповідач хоч і позбавлена батьківських прав але зобов'язана утримувати своїх дітей до їх повноліття. В добровільному порядку [PERSON] не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Оскільки відповідно до ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала. Тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. 25 серпня 2016 року рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області [PERSON] була позбавлена батьківських прав по відношенню до своїх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 7-8). 23 вересня 2016 року розпорядженням Куп'янської районної державної адміністрації Харківської області №546 дітям [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було присвоєно статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 6). 29 вересня 2016 року розпорядженням Куп'янської районної державної адміністрації Харківської області №555 було утворено прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON] на території Куп'янського району та передано їм на виховання дітей позбавлених на той час батьківського піклування - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 4-5). Довідкою про склад сім'ї №676 від 04 жовтня 2016 року підтверджується, що позивач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з прийомними дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10) Також встановлено, що відповідач [PERSON] не надає матеріальну допомогу на виховання і утримання неповнолітніх дітей, чим ставить позивача та дітей в скрутне матеріальне становище. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав відповідача не звільняє її від обов'язку утримувати дітей. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини стягуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дітей, а також інші обставини. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.247 СК України, встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Відповідно до ч. 1 ст. 128 КЗПП України - при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20%, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, 50% заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, а згідно ч. 2 ст. 128 КЗпП України - при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено 50% заробітку. Відповідно ж до ч. 3 ст. 128 КЗпП України - обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статі, не поширюється на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%. Крім того, згідно ч. 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» - обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю, тобто ст. 128 КЗпП України. До того ж, ч. 4 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» є аналогічною ч. 3 ст. 128 КЗпП України стосовно не поширення обмежень на відрахування із заробітної плати в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Окрім того, з відповідача в порядку ч.3 ст.88 ЦПК України також слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved