Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона, згідно договору купівлі - продажу від 08.07.2006 року, є власником житлового будинку за вищевказаною адресою. В липні 2013 року до [PERSON] звернулась [PERSON] з проханням зареєструвати її та її двох доньок на три - чотири місяці, так як вони збирались виїхати за кордон, а без реєстрації місця проживання вони цього не могли зробити. Після усної домовленості позивачка зареєструвала у своєму житловому будинку відповідачів, а останні виїхали за межі України. Контактів з ними вона не підтримує, адреса проживання відповідачів їй не відома, в родинних зв'язках з ними не перебуває. Факт реєстрації відповідачів за адресою: [ADDRESS]. перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм будинком, у зв'язку з чим вона просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи відповідачі були повідомлені належним чином через ЗМІ, позивач просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судовим розглядом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі - продажу від 08.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Бовдуй О.О., є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). З акту обстеження вищевказаного житлового будинку від 23.03.2015 року, проведеного депутатом Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області Ісаковим О.В. в присутності свідків, вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не мешкають у даному будинку з кінця липня 2013 року (а.с. 8). Суд приходить до висновку про достовірність та правдивість фактів, що містять матеріали справи, а також доводів, наведених [PERSON] в уточненій позовній заяві у підтвердження своєї правової позиції. Реєстрація відповідачів в будинку, що належить позивачу, безперечно обмежує її права власника по користуванню нерухомим майном. Відповідачі без поважних причин не проживають у зазначеному будинку більше ніж 6 останніх місяців, втратили зв'язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ч. 1 ст. 71 ЖК України втратили право на користування цим житлом. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved