Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в смт Коктебель, м. Феодосія, АР Крим. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що вона є дружиною померлого громадянина України [PERSON] , який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Громадянин [PERSON] помер [INFO] у смт Коктебель м. Феодосія, АР Крим, про що [PERSON] було видано органом окупаційної влади АР Крим свідоцтво про смерть від 11.01.2017 серії [NUMBER] . Однак вказане свідоцтво є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки видане органом, що створений не у порядку передбаченому законодавством України. Встановлення факту смерті необхідно заявниці для можливості прийняття спадщини та подальшого продажу нерухомого майна, що було придбане під час перебування заявниці у шлюбі з [PERSON] . У судовому засіданні представник заявниці вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Уточнив, що місцем смерті [PERSON] є: АР Крим, Феодосійський р-н, смт Коктебель, Україна. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 27 листопада 1971 року серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 27 листопада 1971 року, про що складений актовий запис № 29. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Місце реєстрації шлюбу - Планерська селищна рада м. Феодосії Кримської області. Згідно зі свідоцтвом про смерть від 11 січня 2017 року серії [NUMBER] , виданого окупаційним Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у смт Коктебель, м. Феодосія, АР Крим. Вказане свідоцтво складене російською мовою. Згідно зі ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, отримання від органів та/або осіб, що створені, обрані чи призначені не у порядку передбаченому законом, документів про смерть [PERSON] не створює для заявниці юридичних наслідків, а саме, вона не зможе здійснити державну реєстрацію смерті свого чоловіка та отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка. Відповідно до ст. 17 Закону України 01.07.2010 № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Статтею 18 зазначеного Закону встановлено, що про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Забезпечення органів державної реєстрації актів цивільного стану бланками свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Порядок ведення обліку і зберігання бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та звітності про їх використання встановлюється Міністерством юстиції України. Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що свідоцтво про смерть від 11 січня 2017 року серії [NUMBER] , видане окупаційним Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, тобто органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє заявницю, яка є громадянкою України, зареєструвати факт смерті чоловіка та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані зі смертю чоловіка. Згідно зі ст. 18 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації смерті фізичної особи. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті фізичної особи. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть фізичної особи у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року. На підставі викладеного, враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті свого чоловіка, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість її вимог щодо встановлення факту смерті, оскільки реєстрація смерті неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved