Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 19.12.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Батьком неповнолітньої доньки у свідоцтві про народження записаний відповідач. Сімейне життя з відповідачем не склалось, останній з 2015 року не бажає приймати участь в утриманні та вихованні доньки та не надає жодної матеріальної допомоги. Як відомо позивачу, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей в нього не має. Водночас, донька постійно потребує нормального харчування, одягу, тощо. Усе це потребує значних коштів, а сама позивач не здатна в повній мірі цього забезпечити. Приймаючи до уваги вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікуз дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачем подано до суду письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі статей 224 226 Цивільного процесуального кодексу України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою позивача. За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статей\~180,\~182 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 3\~статті 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька,\~\~яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до частини 1\~статті 182 Сімейного кодексу України\~при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-ЖС № 008848, виданого 08.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 15.04.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя, серія І-ЖС № 147061, актовий запис № 382 від 15.04.2004 року (а.с.6). Дитина мешкає з позивачем, що підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 04-26/7-6520 від 30.03.2017 року (а.с.24). За твердженням позивача, що не спростовано відповідачем, дитина знаходиться на повному матеріальному утриманні матері. Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісяця з дня подання позову до суду. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, на користь інших осіб він аліментів не сплачує. Доказів на спростування цих висновків суду не надано. Виходячи з інтересів неповнолітньої дитини - [PERSON], з метою її матеріального утримання, необхідно прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, на користь особи, з якою проживає дитина, - на користь матері, позивача по справі. Згідно із частиною 1\~статті 191 Сімейного кодексу України, частиною 1\~статті 367 Цивільного процесуального кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину пред'явлено 13.03.2017 року (а.с.1). Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліментів, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,\~починаючи з дня звернення, а саме з 13.03.2017 року до повноліття дитини. Також, у відповідності до частини 3\~статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved