Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], 12 червня 2014 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Вона має намір організувати для своєї дитини відпочинок в інших країнах світу з метою розширення її світогляду, спрямувати дитину на розвиток її історичних і культурних цінностей інших народів, підготувати дитину до свідомого життя у суспільстві. Однак, через напружені стосунки із батьком дитини [PERSON], останній відмовляється надавати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон разом з нею. Вона вважає, що його дії суперечать інтересам дитини, в результаті чого дитина позбавлена розширювати свій світогляд. Тому, вона вважає, що згідно з діючим законодавством України, яке регулює даний вид правовідносин, має право на отримання дозволу на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна зі своєю дитиною, без згоди та супроводу батька [PERSON] Просить суд, надати дозвіл дитині [PERSON], [INFO], на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з нею без згоди та супроводу батька. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про підтримання своїх позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення судових повісток на імя відповідача. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що позивач не висловила думку щодо винесення судом заочного рішення, а відповідач не заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про народження, виданого 20 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилась 08 липня 2012 року, батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обовязком батьків. Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений і нормами міжнародного права. Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обовязків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Особисте немайнове право на свободу пересування фізичної особи закріплене статтею 313 ЦК України. Згідно частини третьої даної статті фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, та передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995р., визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, інтереси неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову[PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. На підставі викладеного, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, Закону України «Про порядок виїзду із України та вїзду в Україну громадян України», Закону України «Про охорону дитинства», Конституції України, ст. 155 СК України,

Outcome: approved