Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помела її мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із будинковолодіння з господарськими будівлями і спорудами, що розташоване по [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ. А-I загальною площею 75,90 кв. м., житловою - 41,20 кв. м, житловий будинок літ. К-I загальною площею 86,80 кв.м., житловою - 47,90 кв. м., сараї літ. В, Г, Ж, вбиральня літ. Д; гараж літ Е; навіс літ З; огорожа № 2-3; вигрібна яма літ. - I. Зазначає, що спадкоємцями майна за заповітом є позивачка. Вказує, що своєчасно, у встановлений законом строк прийняла спадкове майно, однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому просила позов задовольнити. Позивач подала заяви про підтримання позову, відповідачі подали заяви про визнання позовних вимог. Просили справу розглянути без їх участі, що вбачається із поданих сторонами письмових заяв. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності учасників справи, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод убачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.26). Згідно довідки № 2011 від 26.06.2018 року виданої виконкомом Кіцманської міської ради [PERSON] проживала і була зареєстрована в будинку по [ADDRESS] з 04.03.1967 року на день смерті [INFO]. (а.с.23) Також встановлено, що до спадкового майна входить: будинковолодіння з господарськими будівлями і спорудами, що розташоване по [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ. А-I загальною площею 75,90 кв. м., житловою - 41,20 кв. м, житловий будинок літ. К-I загальною площею 86,80 кв.м., житловою - 47,90 кв. м., сараї літ. В, Г, Ж, вбиральня літ. Д; гараж літ Е; навіс літ З:; огорожа № 2-3; вигрібна яма літ. - I, що підтверджується копією технічного паспорта, та висновками про вартість майна. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, як передбачено ст.1223 ЦК України та заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Оскільки після смерті спадкодавця позивач вступила у володіння спадковим майном, не заявила про відмову від спадщини у встановлені ст.1270 ЦК України строки, то суд рахує правильним визнати за позивачем [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті матері позивача, [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1218,1223,1261 ЦК України та

Outcome: approved