Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18.03.2004 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 лютого 2004 року до їх повноліття, але не менше неоподаткового мінімуму доходів громадян щомісячно на кожну дитину. За період з 01.02.2004 року по 01.05.2016 року відповідач сплатив на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 604 грн. Зважаючи на вищевикладене, просить суд стягнути із [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за кожен день прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2004 року по 01.05.2016 року в розмірі 1199222,46 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просили суд стягнути із відповідача на користь [PERSON] неустойку (пеню) за кожен день прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2004 року по 01.05.2016 року в розмірі 21808,94 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що він надавав допомогу на утримання дітей,оскільки весь час мав заробіток, а тому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18.03.2004 року з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 лютого 2004 року до їх повноліття, але не менше неподаткового мінімуму доходів громадян щомісячно на кожну дитину. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-МИ №282258 та серії І-МИ №098439 [PERSON] народилася 07.04.1996 року, [PERSON] народився 28 грудня 2001 року. Згідно довідки №2589 від 23.05.2016 року, виданої виконкомом Камянської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON] без реєстрації шлюбу, за час спільного проживання побудували житловий будинок та господарські будівлі. У них народилося двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів №1703 від 11.05. 2016 року, вбачається, що відповідач [PERSON] в період з лютого 2004 року по квітень 2016 року сплатив 604 гривні, нарахована заборгованість у розмірі 72 706,55 грн. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, який розташований у с. Камянка по вул. Д. Воробчука, 2-А, Глибоцького району Чернівецької області, власником вказаного майна є [PERSON]. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.196 Сімейного кодексу України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені. Згідно правової позиції ВСУ України, викладеної в справі № 6-1477цс15 від 03.02.2016 р з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Суд встановив, що несвоєчасна та неповна сплата аліментів з вини відповідача стала підставою для вимог позивачки про стягнення з [PERSON] неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення, яка складає 21808,94 гривень. Дослідженими доказами, в тому числі й поясненнями самого відповідача, підтверджується наявна в останнього можливість щодо сплати аліментів за період прострочення. Разом з тим суд відхиляє пояснення відповідача щодо добровільного надання допомоги на утримання за вказаний період як безпідставні. Суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, виходячи зі співвідношення розміру самої заборгованості по сплаті аліментів та розміру заявлених позовних вимог. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та підлягають до задоволення. На підставі ст. 196 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved