Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа. а саме: свідоцтва про право власності на житло (квартиру [ADDRESS] ) видане 21 січня 1998 року згідно розпорядження №462 від 19 січня 1998 року, посилаючись на те, що у вказаному документі її прізвище зазначене з помилкою та замість [PERSON] зазначено [PERSON] . Виправити вказану помилку (описку) не має можливості, оскільки у структурі АТ «ХАРВЕРСТ», органу який видавав свідоцтво, не існує. Документи, які регламентують роботу вищевказаного органу та визначають порядок оформлення приватизаційних документів, на підприємстві відсутні. Встановлення вищевказаного факту, має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки необхідне для користування та розпорядження частиною квартири та для прийняття спадщини після смерті чоловіка. За таких обставин, вона вимушена звернутись до суду з заявою про встановлення у судовому порядку факту, що має юридичне значення, тобто належності їй правовстановлюючого документа. а саме: свідоцтва про право власності на житло (квартиру [ADDRESS] ) видане 21 січня 1998 року згідно розпорядження №462 від 19 січня 1998 року. Ухвалою від 06 березня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Ухвалою від 04 серпня 2020 року заяву позивача про витребування доказів задоволено. В судовому засіданні [PERSON] підтримала доводи заяви, яку просила задовольнити, та зазначила про обставини, викладені вище. У останнє судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - Харківської міської ради в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява, в якій останній просив розглянути справу за відсутності представника Харківської міської ради та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права третіх осіб. Присутня у судовому засіданні заінтересована особа - [PERSON] проти встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житло (квартиру [ADDRESS] ), не заперечувала. У останнє судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи - [PERSON] допитаної в якості свідка, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч.\~1,\~3\~ст.\~13\~ЦПК України,\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Учасник справи\~розпоряджається своїми\~правами щодо\~предмета спору\~на власний\~розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст. 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Згідно вимог\~ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України). Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05 серпня 1977 року складеного російською мовою, 05 серпня 1977 року російською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] » уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] народилась російською мовою « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 січня 1980 року складеним російською мовою, згідно якого батьком останньої зазначений російською мовою « [PERSON] », матір`ю російською мовою « [PERSON] ». Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням від 19 січня 1998 року №462 Органом приватизації житлового фонду ЗАТ «Харківський верстатобудівельний завод», квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної) власності гр. [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] . При цьому, у зазначеному документі невірно зазначено прізвище заявника, а саме вказано « [PERSON] », хоча згідно копії паспорту громадянина України, серії [NUMBER] виданим Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській обл., вірним є « [PERSON] ». Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській обл. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 07 червня 1983 року. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: [ADDRESS] станом на 02.03.2020 року зареєстрована [PERSON] . Згідно до\~Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадян України для виїзду за кордон»\~паспорт громадянина України є документ, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. 16 липня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16 липня 2005 року). [INFO] [PERSON] помер, про що 07 лютого 2020 року складено відповідний актовий запис № 02 (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 07 лютого 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)). Через невідповідність правовстановлюючого документу, а саме помилці при зазначенні прізвища [PERSON] в свідоцтві заявник не в змозі прийняти спадщину після смерті чоловіка та користуватися, розпоряджатися належною їй частиною квартири. З метою врегулювання цієї ситуації заявником було направлено запит від 10.02.2020 року до приватного акціонерного товариства «Харківський Верстатобудівний завод» про надання інформації. Відповідно до відповіді приватного акціонерного товариства «Харківський Верстатобудівний завод», 26.01.1998 року орган приватизації житлового фонду ВАТ «Харківський верстатобудівельний завод» видав Свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS] , на імя [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] (основний квартиронаймач). На сьогодні у структурі АТ «ХАРВЕРСТ» такого органу не існує. Документи, які регламентують роботу вищезазначеного органу та визначають порядок оформлення приватизаційних документів, на підприємстві відсутні. Крім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка заінтересована особа - [PERSON] , пояснила, що є донькою [PERSON] та підтвердила факт належності останній правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житло - квартиру за адресою: [ADDRESS] , видане 21.01.1998 року згідно розпорядження №462 від 19.01.1998 року, в якому помилково зазначено прізвище матері як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Оскільки факт належності вказаного документу заявнику встановлений в судовому засіданні, іншим способом заявник не має можливості усунути помилку правовстановлюючого документу, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved