Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Також у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] Однак, останній не є членом її родини, в даній квартирі не проживає, у витратах по утриманню будинку участі не приймає, його речей у житловому приміщенні немає, у добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляється. З врахуванням наведеного, просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 18 червня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 25 червня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До початку судового засідання представник позивача подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин проте, вчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням на веб-порталі судової влади. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 08 травня 2018 року, [PERSON] являється власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та власність на яку зареєстровано в установленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.05.2018 року (а.с. 5-7). Відповідно до витягу з будинкової книги, в даній квартирі зареєстрований [PERSON], що не є членом сім'ї власника квартири (а.с. 8-12). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. З акту перевірки паспортного режиму від 10.10.2017 року, встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], однак з 01.02.2017 року по даний час за вказаною адресою не проживає (а.с. 13). Також вказана обставина підтверджується повідомленням Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області № 3/3168 від 03.05.2018 року (а.с. 14) Отже, відповідач [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає в спірній квартирі. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік.

Outcome: approved