Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким поновити строк на звернення до суду з позовом та визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №95/1032 від 11 травня 1995 року, укладений на Одеській Товарній Біржі GIP між [PERSON] з одного боку та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON], [PERSON], з іншого боку. При цьому позивач посилається на те, що всі істотні умови угоди дотримані, право власності за договором купівлі-продажу вона зареєструвала в КП «ОМБТІ та РОН», відповідачі квартиру звільнили. На теперішній час позивач не має можливості реалізувати право власності в повному обсязі, оскільки укладений договір купівлі продажу не був нотаріально посвідчений та нотаріальна контора не визнає цей договір відповідним закону за формою, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивачка до судового засідання не зявились, повідомлялись, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачки [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, повідомлялись, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 11 травня 1995 року на Одеській Товарній Біржі GIP сторони уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна №95/1032, за умовами якого [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], продала, а [PERSON], придбала квартиру [ADDRESS]. Умови договору сторонами цілком виконані: покупець цілком сплатив вартість вищезазначеної квартири, а продавець одержав за продану квартиру обумовлену суму грошей, знялись з реєстраційного обліку за вказаною адресою і ніяких претензій матеріального характеру до позивачки не пред'являли. Зазначений договір купівлі-продажу зареєстрований 12 травня 1995 року в КП «ОМБТІ та РОН» під №794 стр.90, кн.130пр. на імя позивачки [PERSON]. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Так, на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved