Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.04.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 457. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні та утриманні. В позовній заяві зазначила, що на протязі тривалого часу у них з відповідачем погіршилися сімейні стосунки, втратили взаємні почуття поваги, розуміння та любові. На даний час сторони спільно не проживають у зв'язку з тим, що відповідач в присутності дитини влаштовує постійні скандали та бійки. Неодноразово позивачкою викликалась поліція, є зафіксовані виклики, відповідач притягався до адміністративної відповідальності. Крім відповідача, бійки влаштовують його батьки. За таких обставин їх шлюб має формальний характер. Сімя фактично розпалася і відновлювати сімейні відносини позивачка не має наміру, подальше перебування у шлюбі є неможливим. У звязку з наведеним, позивачка просить шлюб розірвати, сина залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Керницька». Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позов підтримує. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнав, не заперечує, щоб після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати з позивачкою. Пояснив, що шлюб був зареєстрований 01.05.2014 року, син народився 07.09.2016 року. Спільно проживали в м. Івано-Франківськ у квартирі дружини. Відповідач заперечив, що він влаштовував бійки. Конфлікт з позивачкою виник через те, що він затримався на корпоративні. Відповідач не бажає надання строку для примирення подружжя. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Керницька) [PERSON], [INFO], був зареєстрований 25 квітня 1994 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 457, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 131962, виданим 25 квітня 2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], актовий запис № 2268, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 317392, виданого 09 вересня 2016 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги згоду батьків, вважає за доцільне сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матірю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Керницька». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved