Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач [PERSON] ухиляється від допомоги по утриманню дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги, не бере участі у вихованні дитини. З 2004 року син перебуває на обліку в лікувальному закладі з діагнозом бронхіальна астма та потребує постійного профілактичного лікування, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі ? частини заробітку та додаткові витрати в розмірі 200 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просила суд задовольнити в повному обсязі. При цьому зазначила, що суму додаткових витрат нею вирахувано з загальних витрат на рік по лікуванню сина. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що він надає матеріальну допомогу сину постійно. Також при вирішенні питання відповідач просив врахувати, що на його утриманні перебуває малолітня донька. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.2). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до довідки форми №3 від 21.03.2014р., неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Відповідач працездатний, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання сина. Відповідно до довідки про середню заробітну плату, [PERSON] за період з жовтня 2013р. по березень 2014р., включно, отримав заробітну плату в розмірі 8200грн. (а.с.10). Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до копії свідоцтва [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2104 рік», на день винесення рішення по справі прожитковий мінімум становить: для дитини віком до 6 років - 1032грн., для дитини віком від 6 до 18 років - 1286грн. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі ? з усіх видів заробітку на утримання дитини до досягнення нею повноліття, оскільки [PERSON] постійно працює та має регулярний дохід, про що свідчить довідка з місця роботи. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно матеріалів справи, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 24 березня 2014 року. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В позовній заяві позивач [PERSON] просить стягнути додаткові витрати на утримання сина в розмірі 200 грн. щомісячно і до виповнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» від 19 березня 2014р., неповнолітній [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку з діагнозом Бронхіальна астма персестируюча, ДНО з 2004 року (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. На вимогу суду позивачем не було надано жодних доказів, що підтверджують понесення останньою додаткових витрат на лікування сина у зв'язку з перебування на диспансерному обліку, а тому суд вважає, що на даний час відсутні підстави для стягнення додаткових витрат. Підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial