Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в Млинівський районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка зазначила, що спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Чоловік не піклувався і не піклується про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, взаємодопомоги та поваги до неї, як до дружини та матері їхніх дітей. Крім того, їй стало відомо про те, відповідач проживає з іншою жінкою, а тому подальше збереження шлюбу з вказаних причин суперечить її інтересам та інтересам її дітей, що має для неї істотне значення. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.26) Відповідач [PERSON] в судове засідання, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином на офіційному сайті судової влади України. (а.с.31) Судом у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] повторно виданим 08 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області, яким підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 червня 2001 року у Підгаєцькій сільській раді Млинівського району Рівненської області, прізвище дружини після одруження - [PERSON] . (актовий запис №05). (а.с. 4) Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов`язки в шлюбі та сім`ї. Частиною 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд, оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, враховуючи викладені у позові обставини, прийшов до висновку, що позов є обргунтованим та підлягає задоволенню. Подальше збереження шлюбу протирічить правам та інтересам сторін, порушує їх права на вільний вибір та добровільність шлюбу, а тому є всі підстави суду визнати, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. У відповідності до ч.1 ст.141 КУпАП судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач при звернені до суду з позовною заявою сплатила судовий збір в сумі 840,80 грн., що об`єктивно підтверджується квитанцією №0.0.176634661.1 від 14 липня 2020 року. (а.с.15) На підставі наведеного,

Outcome: approved