Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.05.2003 року у Карачіївецькій сільській раді Віньковецького району Хмельницької області за актовим записом № 1. Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 24.05.2003 року. Спільне життя з відповідачем не склалось, [PERSON] влаштовував скандали, принижував позивача, через безпідставні ревнощі подружжя часто проживали окремо, що врешті призвело до припинення шлюбних стосунків. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому позивач звернулась до суду із вказаним позовом. У судове засідання 17.10.2018 року сторони не з`явились. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій справу просила розглянути за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 24.05.2003 року за актовим записом № 1 у Карачіївецькій сільській раді Віньковецького району Хмельницької області. Від шлюбу у подружжя дітей немає. Протягом шлюбного життя між сторонами виникали конфлікти, суперечки, скандали, відповідач принижував позивача, безпідставно ревнував. На даний час подружні стосунки між ними фактично припинились. Позивач примирення із відповідачем вважає неможливим, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, відповідач у судове засідання не зявився, у сторін спільних дітей немає, вони тривалий час проживають порізно, шлюбних стосунків не підтримують, тому суд вважає за недоцільне надавати подружжю строк для примирення.

Outcome: approved