Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Разом з нею у спірному жилому приміщенні зареєстрована її дочка - відповідач [PERSON] , [INFO] . Однак, з вересня 2014 відповідач [PERSON] у спірному жилому приміщенні не мешкає та ним не користується. Участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не приймає. Оскільки у спірному жилому приміщенні відповідач не проживає, у неї виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за неї, чим порушуються її права, а тому вона змушена звертатися до суду. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Позивач [PERSON] .. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 березня 2010 року є власником квартири [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 березня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-528; Витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно за № 28182772 від 30.11.2010 року (а.с.15,14). Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У спірному жилому приміщенні з 12 вересня 2007 року зареєстрована дочка власника квартири відповідач [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується копією довідки, виданої Житбудкооп №11 «Новинка» від 16.05.2019 року за №19 (а.с.16). Відповідач [PERSON] не проживає та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин понад один рік. Зазначена обставина підтверджується Актами про не проживання і відсутність особистих речей від 25 квітня 2019 року, 22 лютого 2019 року, 20 грудня 2018 року (а.с.7-9), згідно із яким [PERSON] відсутня у спірному жилому приміщенні з вересня 2014 року, її особистих речей у квартирі не має. А також показами свідка [PERSON] , сусідки сторін, яка у судовому засіданні підтвердила, що відповідач [PERSON] понад один рік у квартирі [ADDRESS] відсутня у зв`язку із виїздом за межі України. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Тож, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved