Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2003 року по 07 грудня 2015 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. За час перебування в шлюбі сторонами було придбане слідуюче майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1465 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка зареєстрована за №01:10:958:04705, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться в [ADDRESS]. Згодом на зазначеній земельній ділянці сторони побудували новий житловий будинок, загальною площею 85,2 кв. м, а житловою - 47,1 кв. м., а старий житловий будинок переведений в літню кухню. На земельній ділянці знаходяться, окрім нового житлового будинку та літньої кухні, побудовані сторонами слідуючі надвірні будівлі та споруди: погріб з шийкою «Б»; прибудова «а», прибудова «в»; прибудова « в1»; убиральня «Т»; ганок «а1»; колодязь питний «К»;, хвіртка «№1»; ворота «№2»; огорожа «№3»; огорожа «№4»; яма вигрібна «№5»; трубопровід «№6», що стверджується технічним паспортом на будинок від 15.03.2017 року. Окрім того за час перебування у шлюбі на ім'я відповідача придбана земельна ділянка площею 0,0827 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: [NUMBER], яка знаходиться в [ADDRESS]. В добровільному порядку поділити майно відповідач відмовився, у зв'язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з позовом про поділ майна подружжя. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 липня 2003 року сторони уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 26.07.2003 Нижньосироватським сільвиконкомом Сумського району Сумської області, актовий запис № 14 (а.с.5). Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7). Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 16 січня 2008 року [PERSON] прийняв у власність (купив) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів № 5303326 від 16.01.2008 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] На підставі рішення Малоснітинської сільської ради Фастівського району № 11-ХХІ-У від 10.12.2008 року відповідачем [PERSON] була приватизована земельна ділянка (на якій знаходився даний житловий будинок), площею 0,1465 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка зареєстрована за № 01:10:958:04705, кадастровий номер: [NUMBER], яка знаходиться в [ADDRESS], що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] (а.с.17). Згодом на зазначеній земельній ділянці сторони побудували новий житловий будинок, загальною площею 85,2 кв. м, житловою - 47,1 кв.м. Старий житловий будинок переведений в літню кухню. На земельній ділянці знаходяться, окрім нового житлового будинку та літньої кухні, побудовані сторонами слідуючі надвірні будівлі та споруди: погріб з шийкою «Б»; прибудова «а», прибудова «в»; прибудова « в1»; убиральня «Т»; ганок «а1»; колодязь питний «К»;, хвіртка «№1»; ворота «№2»; огорожа «№3»; огорожа «№4»; яма вигрібна «№5»; трубопровід «№6», що стверджується технічним паспортом на будинок від 15.03.2017 року. Новий будинок з надвірними будівлями та спорудами прийнятий до експлуатації, що стверджується декларацією про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, яка зареєстрована в Департаменті державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області 09.06.2017 року (а.с.10). Також, за час перебування у шлюбі сторонами була придбана земельна ділянка площею 0,0827 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: [NUMBER], яка знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.18). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що спірна земельна ділянка та житловий будинок набуті у шлюбі, а тому це майно є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки відомостей про існування будь-якої домовленості між сторонами стосовно цього майна матеріали справи не містять, суд приходить до висновку, що частки позивача та відповідача в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки та житловий будинок є рівними і повинні бути визначені в розмірі 1/2 частини за кожним. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом визнання права власності на ту частину, яку просить позивач, підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved