Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є батьком малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що вона звернулась до відповідача з проханням надати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, проте відповідач відмовився від надання допомоги посилаючись на те, що він не працює та не має постійного заробітку. Однак позивачка стверджує, що відповідач постійно отримує заробітну плату, оскільки працює суднозварником на судах іноземних власників. За твердженням позивачки, відповідач отримує заробітну плату у розмірі 2000 доларів США. В зв'язку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 8000 гривень, а також додаткові витрати на дитину у розмірі 1500 гривень щомісячно, оскільки дочка з дитинства займається художньою гімнастикою, малюванням. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, а також пояснила, що відповідач працює суднозварником на судах іноземних власників, а тому може сплачувати аліменти у вищевказаній сумі. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно він має спеціальність зварник, проте фактично інколи має мінливі заробітки. Він також пояснив, що він, останнім часом, не працює на морському транспорті, а має лише посвідчення на здійснення такої діяльності. Крім того, на його утримання перебуває мати, а також він сплачує кошти за кредитним договором. Відповідач погодився сплачувати аліменти у розмірі 1500 гривень. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Так судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] від 09.12.2003р.. [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, оскільки доказів протилежного відповідач не надав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач має відповідні сертифікати та свідоцтва щодо роботи в якості судозварника на морському транспорті. Крім того, відповідач має паспорт моряка, який виданий 27.03.2017р., а також мав до цього інший паспорт моряка, який за його твердженням раптово пошкодив у пральній машині. З відомостей які надійшли з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 29.03.2017р. вбачається, що відповідач постійно перетинав державний кордон України. При цьому, з вищевказаних даних вбачається, що відповідач 29.08.2015р. виїхав з території України в Російську Федерацію. Після того, він в'їхав на територію України 09.02.2016р. через Морський торгівельний порт «Южний» на судні. Крім того, 14.05.2016р. відповідач виїхав з території України у ОАЄ та повернувся в Україну літаком тільки 23.12.2016р.. В судовому засіданні відповідач до отримання вищевказаної інформації поясняв, що його поїздки за кордон були лише короткострокові до родичів. Суд критично ставиться до пояснень відповідача, оскільки відповідач виїжджав з території України на тривалий період періодично, при цьому, мав всі дозвільні документи на роботу в морському транспорті. Суд також вважає, що відповідач навмисно не надав до суду оригінал попереднього паспорту моряку, намагаючись ухилитись від встановлення факту його праці на морському транспорті в період його тривалого перебування за кордоном. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При ухваленні рішення суд враховує матеріальний стан одержувача та платника аліментів, стан здоров'я сторін, а тому суд вважає, що розмір аліментів повинний бути зменшений. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що дійсно малолітня [PERSON], [INFO] відвідує Центр творчого розвитку дітей «Радуга», що підтверджується довідкою від 19.03.2017р. Однак позивачкою не надано розрахунку вартості перебування дитини у вищевказаному Центрі, або документів, які підтверджують сплати за його відвідування. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі викладеного, суд вважає, що у вищевказаних вимогах необхідно відмовити, проте суд враховує данні обставини під час визначення суми аліментів.

Outcome: partial