Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Новгородської селищної ради м.Торецька Донецької області про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог вказала, що рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради Донецької області № 149 від 17.06.1954 року [PERSON] була надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 1200,0 кв.м, для будівництва будинку за адресою: Донецька область, м.Дзержинськ, смт.Новгородське, вул.Червоноармійська, 82а. Будівництво будинку було завершене в 1967 році, а надвірних споруд та будівель в до 1990 року. В подальшому через хворобу [PERSON] не зареєстрував будинок у органах БТІ. 24.09.2015 року [PERSON]Т помер і після його смерті відкрилась спадщина на зазначений будинок. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], позивачка по справі. Оскільки спадкодавець за своє життя після закінчення будівництва житлового будинку не зареєстрував його та не отримав відповідного свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину отримати вона не має можливості. Позивачка просить визнати за нею право власності на зазначений будинок у судовому порядку. До судового засідання позивач та представник позивача не зявились, надали заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача до суду не зявився, просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, відповідно до рішення виконавчого комітету Дзержинської міської ради Донецької області № 149 від 17.06.1954 року [PERSON] була надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 1200,0 кв.м, для будівництва будинку за адресою: Донецька область, м.Дзержинськ, смт.Новгородське, вул.Червоноармійська, 82а. 05.05.1965 року [PERSON] уклав договір про надання у постійне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності, який був зареєстрований в реєстрі під № 2509. Будівництво будинку було завершене в 1967 році, а надвірних споруд та будівель до 1990 року. В подальшому через хворобу [PERSON] не зареєстрував будинок у органах БТІ. На підставі відповіді Новгородської селищної ради м.Дзержинська з 1967 року у звязку з інвентаризацією будинків змінилась нумерація будинків та на теперішній час будинок має адресу м.Торецьк (попередня назва м. Дзержинськ), смт. Новгородське, вул. Армійська (попередня назва вул. Червоноармійська), буд.74. 24.09.2015 року [PERSON]Т помер і після його смерті відкрилась спадщина на зазначений будинок. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] Оскільки спадкодавець за своє життя після закінчення будівництва житлового будинку не зареєстрував його та не отримав відповідного свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину отримати вона не має можливості. Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі, регулюються цивільним законодавством України щодо набуття права власності. Зокрема, відповідно до ст.ст.\~328,\~331 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; право власності на новостворене нерухоме майно\~\~(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В п.5 ч.1 ст.19 Закону України\~\~«Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмеження» від 1 липня 2004 року з наступними змінами, одним із правовстановлюючих документів про право власності на нерухоме майно є рішення суду. У відповідності до ст.ст.1217,\~1218,\~1223 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності із п.п. 4.15,\~\~4.18\~\~глави 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку\~\~ вчинення\~\~ нотаріальних дій нотаріусами\~\~України, затвердженого\~Наказом\~\~Міністерства\~\~юстиції\~\~України від 22.02.2012\~\~року №\~\~ 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у позивача відсутні з причин відсутності у спадкодавця свідоцтва про право власності, тому її вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно за нею при таких обставинах є обґрунтованими. Ці вимоги є доведені, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved