Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просила встановити факт прийняття спадщини [PERSON] . Вона померла [INFO] , а після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , фактично вступила у спадщину та прийняла спадкове майно, в тому числі, земельну ділянку за № 233, площею 5,09 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії КР № 3524081800:02:00:233 від 20 квітня 2000 року виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що [INFO] в с. Станіславівка Віньковецького району Хмельницької області помер її брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку № [NUMBER] площею 5,09 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Цю спадщину прийняла його мати [PERSON] , яка на момент смерті сина проживала разом з ним. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем за законом після її смерті є її донька - [PERSON] . Своїм правом на отримання спадщини після померлої матері на майно померлого брата, як спадкоємиця [PERSON] скористалась шляхом подання відповідної заяви, однак за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на майно померлого брата (земельну ділянку) не має можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку. Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як донькою та матір`ю, та факт належності [PERSON] державного акта серії КР №3524081800:02:00:233 від 20 квітня 2000 року на право власності на земельну ділянку за № 233 площею 5,09 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, виданий на ім`я [PERSON] . На сьогоднішній день [PERSON] не має змоги отримати належне за законом майно, а державний нотаріус Віньковецької державної нотаріальної контори Макарова Н.В. порадила їй звернутися до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини матір`ю [PERSON] після смерті сина [PERSON] . Відповідно до виписки з погосподарської книги за 2000-2005 роки № 1331 Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області від 02.10.2017 року, особовий рахунок 1101 головою двору була [PERSON] [INFO] . З 2000 по 2002 роки за адресою [ADDRESS] був зареєстрований та проживав [PERSON] , [INFO] . По його прибуттю в с. Станіславівка в 2000 році на вказане господарство, він привіз із собою корову та 30 голів птиці (гуси), деякі предмети меблів, посуду, побутові прилади та речі особистого вжитку, в тому числі, чималі кошти. [PERSON] , яка в період з 1989 року по 2006 рік працювала на посаді секретаря Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, підтверджує, що до Зіньківської сільської ради до шести місяців з дня смерті сина [PERSON] приходила його мати [PERSON] , та просила прийняти у неї заяву на прийняття спадщини. Оскільки заява була написана від руки, юридично не грамотно, з орфографічними помилками, та [PERSON] не мала свідоцтва про смерть сина, цю заяву було прийнято в порядку звернень громадян і відповідно до закону надано письмову відповідь. Також секретар пояснила [PERSON] , що вона і так вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном після смерті свого сина і така заява є необов`язковою. Вказане пояснення було зареєстровано в Зіньківській сільській раді Віньковецького району Хмельницької області, під вхідним номером № 18/02-25 від 22.04.2019 року, що підтверджується відміткою на поясненні, та на підставі цих пояснень Зіньківською сільською радою Віньковецького району Хмельницької області видано довідку № 221 від 22.04.2019 року. Ухвалою суду від 16.10.2019 року у справі відкрито провадження. У судове засідання 04.11.2019 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Представник заявника [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без участі сторони заявника та задовольнити позовні вимоги. Представник заінтересованої особи, Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова А.І. Кедись також подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без участі представника сільської ради, та визнав заявлені вимоги. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] в с. Станіславівка Віньковецького району помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.05.2016 року Віньковецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку за № 233 площею 5,09 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, згідно державного акту серії КР № 3524081800:02:00:233 від 20.04.2000 року. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцем першої черги за законом є його мати [PERSON] , що підтверджується Витягом із Дердавного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [NUMBER] . Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, зазначену в постанові від 18 грудня 2013 року, справа № 6-138цс13. Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Оскільки спадкодавець помер у 2002 році, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст. 285 ЦПК). Перевіряючи доводи заявника, судом було встановлено, що мати [PERSON] та син [PERSON] були зареєстровані та постійно проживали в [ADDRESS] . Після смерті сина мати залишилась проживати у цьому будинку, та активно використовувала речі та майно померлого, що підтверджено письмовими матеріалами справи. Таким чином, з огляду на зазначене, в силу ст. 549 ЦК УРСР [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка залишилася після смерті її сина [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи вищезазначені норми права, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту прийняття спадщини.

Outcome: approved