Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її матері, [PERSON], яка померла 09 квітня 2014 року. В обґрунтування позову зазначає, що 09 квітня 2014 року померла її мати - [PERSON]. Одразу після смерті матері, позивач змушена була повертатися до Італії, де офіційно працевлаштована, а тому не встигла подати заяву про прийняття спадщини. Після повернення до України у березні 2016 року вона одразу ж звернулася до приватного нотаріуса, який завів спадкову справу. Нотаріус повідомив, що у спадщину вступили її рідний брат [PERSON], та батько [PERSON] (помер під час розгляду справи, провадження у справі в частині позовних вимог до нього закрите). Також нотаріус відмовив у прийнятті заяви про прийняття спадщини оскільки сплив шестимісячний строк після відкриття спадщини. Посилаючись на перебування за кордоном, як поважні причини неподання заяви про прийняття спадщини, позивач просить суд надати їй додатковий строк на прийняття спадщини, судові витрати залишити за нею. Позивач у судовому засідання не зявилася, просила суд розгляд справи провести за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Як визначено у частині першій статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач була належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не зявився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, у судовому засіданні 31 травня 2017 року відповідач визнав позовні вимоги. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 квітня 2014 року померла [PERSON]. Спадкову справу після її смерті завів приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу [PERSON] У спадщину вступили її чоловік [PERSON], та син [PERSON] (а.с.4-5). В подальшому, а саме 05 вересня 2016 року [PERSON] помер (а.с.22). [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], яка не подала вчасно заяву про прийняття спадщини і якій нотаріус відмовила у прийнятті заяви про прийняття спадщини (а.с.10). Таким чином, наразі єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є відповідач у справі [PERSON]. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину після померлої [PERSON] син [PERSON], визнав позовні вимоги іншого спадкоємця дочки [PERSON] щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини, враховуючи, що таке визнання фактично означає згоду, яка передбачена у частині другій статті 1272 ЦК України, суд дійшов висновку, що визнання позову слід прийняти, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При цьому суд вважає за необхідним встановити конкретний додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини 2 місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. У позовній заяві позивач просила залишити судові витрати за нею, тому вони не стягуються з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved