Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2021 р. (справа №127/12715/21) розірвано. Від шлюбу є двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно не бажає брати участь у додаткових витратах на сина [PERSON] , [INFO] , який постійно відвідує секції оздоровчого плавання, карате, а також додатково поглиблено вивчає англійську мову. Абонемент з плавання коштував 640,00 грн, а з вересня 2021 р. буде коштувати 780,00 грн. Вартість заняття карате - 500,00 грн, заняття з репетитором з англійської мови - 800,00 грн на місяць. Загалом позивач витрачає щомісячно на заняття дитини біля 2000,00 грн. Просить стягати з відповідача на її користь додаткові витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1100,00 грн, щомісячно, починаючи з 18.08.2021 р. до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 1-2) В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити. Пояснила, що щомісячно витрачає на гуртки дитини кошти в розмірі майже 2000,00 грн, а тому, на майбутнє хоче, щоб відповідач сплачував їй додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] фіксованими платежами, оскільки в майбутньому вона планує понести додаткові витрати в визначеному розмірі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що не бажає, щоб син відвідував деякі гуртки, а тому оплачувати їх наміру немає. Вважає, що немає підстав для стягнення додаткових витрат щомісячними платежами, оскільки не відомо, чи буде у сина бажання в майбутньому відвідувати зазначені гуртки. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується письмовим доказом - копією свідоцтва про народження. (а.с. 8) На а.с. 9-12 - копії дублікатів квитанцій від 17.08.2021, 23.12.2020, 21.10.2020, згідно яких за секцію плавання [PERSON] за три місяці було сплачено 2700,00 грн, в квитанції №0.0.2234124806.1 від 17.08.2021 р. платником зазначено позивача [PERSON] , в інших квитанціях платником зазначений [PERSON] і [PERSON] . Письмові докази, надані позивачем, що на а.с. 14-15 є неналежними, оскільки вони - на іноземній мові, їх переклад у справі відсутній. На а.с. 13 - копія сертифікату, виданого 05.06.2021 р. [PERSON] про складання екзамену Школи Зендокай карате-до на 10 учнівську ступінь. Згідно ст. 185 ч. 1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В постанові Верховного Суду від 14.01.2019 р. (справа №751/4312/16-ц) йдеться про те, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримує один з батьків на утримання дитини. Верховний Суд в постановах від 30.01.2019 р. (справа №205/4622/16-ц), від 10.01.2019 р. (справа №369/11745/16-ц) не відносить до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, відвідування спортивної секції, дитячого гуртка, дитячого садка. В постанові Верховного Суду України від 10.05.2018 р. (справа №2-1161/2011) зазначено, що розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. На підставі викладеного, враховуючи те, що позивачем [PERSON] не доведено необхідність стягнення додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] , наперед (витрат, які будуть понесені нею в майбутньому), а також не доведено розмір цих додаткових витрат, які вона понесе в майбутньому на сина, суд вважає, що немає підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які будуть понесені в майбутньому в розмірі 1100,00 грн щомісяця, починаючи з серпня 2021 р. і до досягнення дитиною повноліття, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed