Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] з вернулася в суд з позовом до [PERSON] про припинення права власності, виплату грошової компенсації та визнання права власності на 1/12 частку домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину, яке зареєстроване в Івано-Франківському оБТІ 09.08.2011 року, вона є належним власником 11/12 частини домоволодіння, що в [ADDRESS], а відповідач [PERSON] є власником іншої 1/12 частини спірного домоволодіння. Дане домоволодіння складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд. Житловий будинок в свою чергу складається із кухні, комори, двох житлових кімнат та трьох веранд. Житлова плаща складає 46,9 кв.м. Спільне володіння та користування зазначеним домоволодінням неможливе в силу стосунків, які склалися між ними, а також віддаленістю проживання відповідача, яка практично не користувалася і не користується на даний час належною їй 1/12 часткою майна, яка є досить незначною і не може бути виділена в натурі. Відповідач [PERSON] зареєстрована і проживає на території Російської Федерації і належною їй часткою домоволодіння не користується взагалі, після прийняття спадщини ніяким чином не намагалася реалізувати своє право на користування належною їй частиною майна, не несе жодних витрат по його утриманню. Оскільки виділити відповідачу належну їй частку домоволодіння в натурі є неможливо, просить постановити рішення, яким припинити право власності [PERSON] на належну їй 1/12 частину домоволодіння по [ADDRESS] та визнати за нею (позивачем) право власності на 1/12 частку даного домоволодіння. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному об'ємі з підстав, наведених в позовній заяві, окрім того суду пояснили, що згідні в добровільному порядку компенсувати відповідачу вартість належної їй 1/12 частки домоволодіння і що внесли відповідну суму на депозитний рахунок суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була допитана згідно судового доручення по місцю свого проживання, надавши суду письмові пояснення, в яких зазначила, що не буде заперечувати проти позовних вимог у випадку, якщо суд не встановить, чи не було оформлено від її імені договір дарування належної їй 1/12 частини домоволодіння на ім'я [PERSON], оскільки вона ще в жовтні 2011 року для цієї мети оформила доручення на [PERSON], яка була вповноваження вчиняти від її імені всі необхідні дії. І якщо суд встановить, що договір дарування на ім'я [PERSON] не був зареєстрований, то вона не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог, та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Надвірнянською державною нотаріальною конторою 09.08.2011 року позивач по даній справі [PERSON] успадкувала 11/12 частин домоволодіння [ADDRESS]. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в Івано-Франківському оБТІ, про свідчить витяг про державну реєстрацію прав від 09.08.2011 року (а.с.7-9). Судом також встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Надвірнянською державною нотаріальною конторою 11.12.2009 року відповідач по даній справі [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері 1/12 частину домоволодіння [ADDRESS]. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в Івано-Франківському оБТІ, про свідчить витяг про державну реєстрацію прав від 11.12.2009 року (а.с.4-6). Згідно ст. ст. 355, 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст. 365 ЦК України право на частку у спільному майні може бути припинено рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майно є неможливе; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що 1/12 частка спірного домоволодіння є незначною і не може бути виділена [PERSON] в натурі. Домоволодіння [ADDRESS] складається із житлового дерев'яного будинку житловою площею 46,9 кв.м., загальною площею 90,7 кв.м. за літерою «А», стайні дерев'яною загальною площею 26,5 кв.м., за літерою «Б», стодоли дерев'яної загальною площею 46,2 кв.м. за літерою «В», шопи дерев'яної загальною площею 14,7 кв.м. за літерою «Г», літньої кухні дерев'яної загальною площею 23,1 кв.м. за літерою «Д», колодязя бутового за №1. Житловий будинок складається із кухні, комори, двох кімнат та трьох веранд. Це підтверджено технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, складеним Івано-Франківським оБТІ 24.12.2009 року. Згідно висновку експерта про вартість об'єкта оцінки ринкова вартість домоволодіння по [ADDRESS] становить 71744,00 грн. Вартість 1/12 ідеальної частки майна становить 5979,00 грн. (а.с.18). Спільне володіння та користування зазначеним домоволодінням також є неможливим через відносини, які склалися між сторонами, а також в силу того, що відповідач зареєстрована і постійно проживає в [ADDRESS], належною їй часткою майна не користується. Дослідивши всі зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що припинення права власності відповідача у даному домоволодінні не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім'ї і не порушить їх права. Судом також на перевірку тверджень відповідача [PERSON] щодо дарування належної їй 1/12 частки домоволодіння [PERSON] встановлено, що за період з жовтня 2011 року по 01.09.2014 року договір відчуження нерухомого майна він імені [PERSON] не посвідчувався. Даний факт підтверджується відповіддю Надвірнянської районної державної нотаріальної контори від 06.09.2014 року (а.с.74). Згідно відповіді Івано-Франівського оБТІ від 19.09.2014 року № 16/16-10 також вбачається, що на даний час право власності на 1/12 ідеальну частку будинковолодіння [ADDRESS] є зареєстрованим тільки за [PERSON]. Судом на час ухвалення рішення не здобуто жодних доказів того, що від імені [PERSON] було посвідчено договір дарування 1/12 ід.ч. спірного домоволодіння [PERSON] Вимоги ч.2 ст. 365 ЦК України позивачем виконані. До ухвалення рішення суду позивачем внесено на депозитний рахунок суду 5979,00 грн., що становить вартість 1/12 частки ринкової вартості домоволодіння і відповідно є компенсацією в майні. Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача по справі слід стягнути судові витрати по справі в сумі 243.60 грн. судового збору. На підставі наведеного, ст. ст. 15,16, 355, 356, 357, 364, 365 ЦК України,

Outcome: approved