Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПрАТ «КЗЕСУ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. В обґрунтування позову зазначається, що позивач працювала на підприємстві з 01 жовтня 1986 року по 05 липня 2021 року. Позивач звільнилась за угодою сторін, однак під час звільнення підприємство не здійснило повний розрахунок із позивачем та не виплатила заробітну плату. Оскільки підприємством допущено порушення порядку розрахунку після звільнення, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити. Представник відповідача звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, одночасно в заяві зазначив, що позов визнає з урахуванням наданих до суду довідок про розмір боргу по заробітній платі та розмір середньоденної заробітної плати. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Так, судом встановлено, що [PERSON] працювала на ПрАТ «КЗЕСУ» з 01 жовтня 1986 року по 05 липня 2021 року (а.с.6-8). 05 липня 2021 року позивач була звільнена за угодою сторін (а.с.5). На дату звільнення борг підприємства перед позивачем зі сплати заробітної плати складав 26 440 грн. Станом на момент розгляду справи сума боргу підприємства перед позивачем не змінилась. Відповідно до ст. ст. 116 та 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як вбачається з матеріалів справи та визнано сторонами [PERSON] звільнена з підприємства та з нею не проведено повного розрахунку по заробітній платі. Спору щодо належних звільненому працівникові сум між сторонами не має та така сума складає 26 440 грн.. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру середнього заробітку відповідачем надано розрахунок, згідно якого середньоденний розмір заробітної плати позивача складає 268 грн. 33 коп.. Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08лютого 1995 року № 100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Згідно абз. 3 п. 4 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. З наданих до суду документів та розрахунку вбачається, що борг підприємства перед позивачем складається з суми невиплаченої заробітної плати, яка станом на 26 липня 2021 року позивачу не перерахована, а тому позивач має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (дата судового рішення), виходячи з середньоденного розміру заробітної плати на рівні 268 грн. 33 коп.. Згідно з положень ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення заробітної плати в межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved