Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 15.10.2005 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі у них народилось троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час троє дітей проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Позивачка вказує, що відповідач, який є батьком дитини, не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей, адже кошти потрібні на придбання ліків, продуктів харчування, одягу та інше, що потрібно дітям для їх повноцінного розвитку. [PERSON] офіційно працевлаштований, має непогану заробітню плату. За таких обставин, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розглянути справу у її відсутні. [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. За час шлюбу у подружжя народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ФМ №039214 від 31.05.2006 року, серії І-ФМ №106245 від 21.05.2008 року та серії І-ФМ №279027 від 11.10.2013 року відповідно. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч.3ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (ч.1 та ч.2 ст.183 СК України). При визначенні розміру аліментів згідно ст.182 ЦПК України та розяснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що доходи, які отримує позивачка [PERSON] є недостатніми для повноцінного забезпечення матеріального становища дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], їх духовного та фізичного розвитку. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, матеріальне становище відповідача та позивача. Положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи в сукупності всі зібрані та досліджені судом обставини, приймаючи до уваги, що обов'язок щодо утриманні неповнолітніх дітей покладено на обох батьків, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення та слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом - 27.08.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved