Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22 червня 2004 року до 21 грудня 2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї і знаходяться на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, тому просила стягнути аліменти у розмірі по ? частині заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач [PERSON] в ході розгляду справи змінила заявлені вимоги, просила стягнути по 1362 гривні щомісячно на кожну дитину та по 500 гривень щомісячно додаткових витрат на кожну дитину, погодилась за заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки, не повідомивши причини неявки та не подавши заяви про розгляд справи у його відсутності, що є підставою для заочного розгляду справи за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 22 червня 2004 року до 21 грудня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають біля позивачки і знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається судом, якщо платник аліментів працює, має сталий заробіток (дохід). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів, що відповідач працює та має інших утриманців, а також не встановлено наявності у відповідача щомісячного доходу у такому розмірі, що дає можливість стягувати по 1362 гривні щомісячно на кожну дитину. Суд також враховує, що максимальний розмір стягуваних аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати (ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»). Тому, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1286 гривні) та розміру мінімальної заробітної плати (1218 гривень), розмір аліментів слід визначити по 600 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК (2947-14) участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Позивачем на обґрунтування заявлених вимог про стягнення додаткових витрат на дітей не наведено доводів та не зазначено обставин, тому в цій частині заявлені вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial