Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , треті особи Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» та Комунальне підприємство «Теплоенерго», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обгрунтування позову зазначила, що вона у 2005 році придбала квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 19.09.2018 року близько 14-00 години відбулося залиття квартири. Крім квартири позивачки також постраждали сусідні квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] 6. Під час залиття квартири мешканці викликали працівників ЖЄКу, поліцію та аварійну службу. До квартири [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом вище, позивачка потрапила лише о 21-00 годині того ж дня та їй повідомила жінка, яка у ній проживала, що вона дану квартиру винаймає у [PERSON] .. Того ж дня, 19.09.2018 року [PERSON] звернулася до КП «Житлове господарство Самарського району» із заявою про виклик комісії для встановлення причин залиття. 24.09.2018 року комісія КП «ЖГ Самарського району» складала акт про залиття та зазначила причиною залиття прорив ділянки відповідного трубопроводу від стояка центрального опалення до батареї у квартирі [ADDRESS] . В акті зазначено, що «мешканець квартири [ADDRESS] самостійно виконував роботи по заміні радіаторів опалення у своїй квартирі. Судячи із залиття, роботи були виконання неякісно, у зв`язку з чим сталася аварія, що призвело до залиття квартири [ADDRESS] ». Квартиранти відмовилися підписувати акт, про що був складений відповідний акт сусідами. Таким чином, позивачці була завдана майнова шкода, яка була оцінена експертом Новомосковського бюро експертної оцінки у 58 274,00 грн. (матеріали 29914,70 грн., роботи 28358,75 грн.). Крім того, позивачка сплатила 1500,00 грн. за роботу експерта. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просила суд стягнути на її користь із відповідача [PERSON] матеріальну шкоду, завдану їй внаслідок залиття квартири, у розмірі 58274,00 грн., судові витрати та витрати на оплату послуг експерта. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, однак він не приймається судом до уваги, оскільки поданий з порушенням строків. Причини порушення подачі відзиву на позов судом не визнані поважними. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити та додатково зазначила, що позивачка після придбання квартири зробила у ній ремонт, а 19.09.2018 року квартира була залита внаслідок прориву труби у квартирі відповідача. Акт про причини залиття був складений 24.09.2018 року, проведено експертну оцінку. Відповідач добровільно відмовляється відшкодувати збитки, тому позивачка просить стягнути кошти, які були витрачені нею на вимушений ремонт квартири через залиття з вини відповідача, який неналежним чином утримував своє майно та допустив прорив труби у квартирі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що доказів того, хто виконав неякісний ремонт по заміні радіаторів опалення, немає. Батареї у квартирі [ADDRESS] встановив попередній власник. Відповідачу стало відомо, що КП «Теплоенерго» проводило випробування системи опалення, внаслідок зміни тиску стався прорив труби центрального опалення, однак про випробування нікого не попередили. Крім того, законодавством не передбачено, що відповідач має доводити свою невинуватість, а оскільки позивачка не надала доказів вини безпосередньо відповідача у заподіянні шкоди, тому у задоволенні позову слід відмовити. Представник третьої особи КП «Житлове господарство Самарського району» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи КП «Теплоенерго» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.2005 року [PERSON] на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.126-127). 19.09.2018 року близько 14-00 години у квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом вище над квартирою [PERSON] , відбулася аварія в системі центрального опалення, внаслідок чого відбулося залиття квартири [ADDRESS] , що підтверджується Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання від 24.09.2018 року, складеним комісією КП «ЖТ Самарського району» у складі начальника дільниці Амур-Нижнодніпровського району Золотаревського О.Д., інженера ВТВ Гунченко О.В. (а.с.8). Комісією встановлено, що причиною залиття є прорив ділянки відповідного трубопроводу від стояка центрального опалення до батареї у квартирі [ADDRESS] . Висновком комісії встановлено, що мешканець квартири [ADDRESS] самостійно виконував роботи по заміні радіаторів опалення у своїй квартирі. Судячи із залиття, роботи були виконані неякісно, у зв`язку з чим сталася аварія, що призвело до залиття квартири [ADDRESS] . Крім того, 24.09.2018 року жителями будинку №17 складено також акт, що під час обстеження квартири [ADDRESS] комісією, квартиранти, які проживали у вказаній квартирі, відмовилися називати свої прізвище, ім`я та по-батькові, та підписувати акт комісії (а.с.12). Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку від пошкодження оздоблення та меблів приміщень житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття за адресою: [ADDRESS] , складеного 02.11.2018 року на замовлення [PERSON] . Новомосковським бюро експертної оцінки, ймовірна ринкова вартість матеріального збитку складає 58\~274,00 грн.(а.с.15-52). За послуги оцінювача позивачка сплатила 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією №1810-5 від 30.10.2018 року(а.с.11). Згідно з Інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, власником квартир [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.124-125). За частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст.77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 151 ЖК УРСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом. Частиною 2 статті 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно з пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Kабінету Mіністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. \~ \~ \~ \~ Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку №4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт складений комісією 24.09.2018 року відповідає вимогам, зазначеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, складений уповноваженими особами у присутності позивачки, а також осіб, які проживали у квартирі [ADDRESS] , та відмовилися надавати свої дані, про що також складений відповідний акт. Крім того, представник відповідача у судовому засіданні підтвердив, що про залиття квартири [ADDRESS] [PERSON] дізнався 20.09.2018 року. В акті комісії визначені причини залиття, докладно відображено наявні пошкодження внаслідок залиття. За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивачки. При цьому суд зауважує, що доводи представника відповідача щодо проведення випробувань КП «Теплоенерго», внаслідок яких відбувся прорив труби та залиття квартири, не підтверджені жодними належними та допустими доказами та спростовуються актом про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання від 24.09.2018 року, складеним комісією та Звітом про оцінку вартості матеріального збитку, складеним 02.11.2018 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт завдання шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження у суді, відповідачем та його представником не доведена відсутність вини останнього у її спричиненні, тому суд вважає стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 58\~274 гривні 00 копійок, а також 1 500,00 гривень за складання звіту вартості матеріального збитку, та на підставі ст. 141 ЦПК України 768,40 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: approved