Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк в два місяці з дня прийняття судом рішення для подання нею нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом першої черги після батька [PERSON], померлого [INFO], посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за законом першої черги та має намір реалізувати свої спадкові права, однак через фактичне перебування в Російській Федерації за адресою: [ADDRESS] не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріусом їй було відмовлено та роз'яснено про необхідність звернення з цього питання до суду. Від представника позивача - адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю. Від представника відповідача - виконавчого комітету Куп'янської міськради Харківської області по довіреності Демченко Н.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника міськвиконкому та у вирішенні справи покладалися на розсуд суду. У зв'язку з поданими сторонами заявами фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позиції сторін, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин. Як судом встановлено, [INFO] в м. Куп'янську Харківської області, помер [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області був складений відповідний актовий запис № 435 від 14 липня 2015 року (а.с. 10). З свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.02.1974 року Куп'янським міськвідділом РАЦСу Харківської області вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.13). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00013491159 від 19 лютого 2014 року, згідно відомостей про актовий запис № 216 від 24 листопада 1990 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управляння юстиції у Харківській області, після державної реєстрації шлюбу прізвище позивачки «[PERSON]» було змінено на «[PERSON]» (а.с. 11-12). Згідно довідки про укладення шлюбу № 149, виданої Рязанським відділом Управління РАЦСу Москви від 31.01.2014 року, між [PERSON] та [PERSON] 10.06.2000 року укладено шлюб з присвоєнням прізвища дружині «[PERSON]», актовий запис № 1024 (а.с. 16). З свідоцтва про право на власність на нерухоме майно, виданого 27 серпня 2013 року Управлінням економіки Куп'янської міської ради Харківської області, а також копії Виягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.02.2014 року вбачається, що власниками квартири [ADDRESS], по Ѕ частці на праві приватної спільної часткової власності є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-15). Відповідно до довідки № 1896, виданої 11.12.2017 року ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Куп'янськ», [PERSON], 1949 року народження, на день смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 1979 року по [INFO] (а.с. 17). Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області Литвинової І.В. від 12 січня 2018 року, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії і рекомендовано звернутись до суду на підставі того, що вона не прийняла спадщину після смерті батька, оскільки не подала відповідну заяву у встановлений законом 6-місячний строк з дня відкриття спадщини. До спадкового майна входить частка у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Інших спадкоємців за законом згідно ст. 1261 ЦК України у померлого немає (а.с. 8-9). Відповідно до ст.ст.1270,1272 ЦК України для прийняття спадщини або відмови від неї встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини, тобто у даному випадку з [INFO]. За правилами ч.ч.1,3,ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок , що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов'язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщин. Це є обов'язковим для обох названих видів спадкування. У зв'язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом йому слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно буквального її сприйняття, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, позивачка не прийняла спадщину, не подала заяву нотаріусу. В обґрунтування поважності причин пропуску зазначеного вище строку [PERSON] посилається на те, що через фактичне перебування в Російській Федерації за адресою: [ADDRESS], не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини, що є об'єктивними та істотними труднощами для звернення до нотаріуса. До батька вона приїздила час від часу. Від спадщини вона не відмовляється і бажає реалізувати свої спадкові права. Інших спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має. Його син [PERSON] спадщину у встановлений законом шестимісячний строк не прийняв. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, на думку суду, в розумінні наведених вище роз'яснень, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, відсутність за місцем відкриття спадщини, перебування за власною волею в іншому населеному пункті, тощо. Крім того, як слідує з правових висновків Верховного Суду України, викладених в постановах у справах N 6-85цс12 від 26.09.2012 року та N 6-148цс15 від 04.11.2015 року, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані у випадку одночасної наявності двох обов'язкових умов: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. У судовому засіданні свідок [PERSON] засвідчила, що позивачка постійно мешкає в Російській Федерації, оскільки там працює, але приїздить час від часу до м. Куп'янська. Вона приїжджала на поховання [PERSON], а потім поїхала назад. Тяжко переживала спочатку смерть матері, а потім і батька. [PERSON] від імені позивачки займалася похованням дідуся [PERSON] Особисто позивачка не змогла подати заяву до нотаріальної контори, так як вимушена була виїхати за межі України. Відомості, повідомлені свідком, у суду не викликають сумнівів та підтверджуються і узгоджуються з іншими наданими суду доказами. З копії відривного бланку повідомлення про прибуття іноземного громадянина до місця прибуття у період часу з листопада 2017 року по лютий 2018 року убачається, що [PERSON] має офіційне місце перебування в [ADDRESS] ( а.с. 24). На підставі викладених вище обставин, враховуючи те, що [PERSON] добросовісно помилялася щодо своїх спадкових прав та вчасне подання нею заяви було ускладнене через перебування за межами України, але вона не самоусунулася від права на спадкове майно, суд визнає причину пропуску строку поважною та у порядку ч.3 ст. 1272 ЦК України находить можливим визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON]

Outcome: approved