Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, зважаючи на наступне. Шлюб між нею та відповідачем було укладено 29.04.2015 р. і зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 495. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх років сімейне життя погіршувалось і призвело до фактичного припинення відносин у жовтні 2018 року. З цього часу припинено ведення спільного господарства, спільне проживання. Фактично сім`я припинила своє існування та її збереження не є можливим. За таких обставин позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] Для виконання завдання підготовчого провадження у кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання, відповідно до ст. 196 ЦПК України. Позивач зазначила, що підтримує позов, просить задовольнити. Не заперечувала щодо покладення судових витрат на неї. Зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище чоловіка. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні вказав на те, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, оскільки збереження шлюбу не є можливим і буде суперечити як їх інтересам так і інтересам дитини. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем [PERSON] заявлених вимог. Встановлено, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований 29 квітня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 495. Після реєстрації шлюбу [PERSON] отримала прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копія свідоцтва про народження, долучена до матеріалів справи. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як зазначили сторони в судовому засіданні остаточно шлюб розпався з 15 жовтня 2018 року, з цього часу позивач та відповідач проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та мають різні бюджети. В судовому засіданні сторонами н заперечувалось, що збереження шлюбу не буде відповідати як її інтересам так і інтересам дитини. Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін в ході розгляду справи отримано не було. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін та дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено в судовому засіданні, позивач після укладання шлюбу отримала прізвище чоловіка. В судовому засіданні [PERSON] виявила бажання і після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем - « [PERSON] ». Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти такі витрати на неї. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved