Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач із сім'єю не проживає, діти проживають з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1 600,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і досягнення старшою дитиною повноліття але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила суд за обставин, викладених у позові його задовольнити. Додатково суду пояснила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Їй одній важко утримувати дітей. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо сплати мінімальної суми аліментів на утримання дітей, передбаченої законодавством, в решті позовних вимог просив відмовити. Суду пояснив, що не має доходу взагалі, проживає з матір'ю, не працює, знайти роботи не може, стати на облік в центрі зайнятості немає можливості, оскільки ніде не зареєстрований. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що у сторін, які перебувають у зареєстрованому шлюбі народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON] (а.с.3-5). Згідно довідки, виданої виконкомом Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №81 від 02.02.2015 року діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.6). Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язку утримувати дітей, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. Згідно ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1 600,00 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення старшою дитиною повноліття. Зважаючи на норми ст. 184 СК України та з урахуванням положень частини 2 ст. 182 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі. Разом з тим розмір твердої грошової суми аліментів не повинен бути менше розміру, встановленого ч.2 ст. 182 СК України. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку встановлений починаючи з 1 січня в розмірі 1 286,00 грн., починаючи з 1 грудня в розмірі 1 455,00 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). В судовому засідання встановлено та не заперечується сторонами, що позивач працевлаштована. Відповідач офіційно не працевлаштований, на обліку в Тростянецькому районному центрі зайнятості не перебуває, та не намагався це зробити. Утримується за рахунок коштів матері. Крім того, відповідач інших утриманців немає, має задовільний стан здоров'я. Таким чином, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є обґрунтованим. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати на утримання дітей щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн. та саме такий розмір аліментів не суперечитиме як інтересам дітей, так і відповідача. Вимога позивача про встановлення мінімального розміру стягуваних аліментів, а саме не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до задоволення не підлягає. Посилання відповідача про відсутність роботи суд до уваги не приймає, оскільки дані обставини не є підставою для відмови в позові. Крім того, відповідач не позбавлений можливості працевлаштуватись, або віднайти джерела заробітку для власного існування та утримання дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позову. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвокатом в сумі 300,00 грн., що підтверджується відповідним фінансовим документом (а.с.7) та судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial