Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, в якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що [INFO] померла - [PERSON]. Позивач у позовній заяві зазначає, що після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить: - земельна ділянка площею 1,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. На вказане майно [PERSON] було складено заповіт на її ім'я. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], проте оформити спадщину нотаріус не зміг, в зв'язку з тим, що нею не подано у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. В даний час вона не може оформити в нотаріальній конторі спадщину в установленому законом порядку, тобто нотаріально, оскільки у встановлений строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала в зв'язку з тим, що вона не знала про наявність складеного заповіту та в зв'язку з тяжким матеріальним становищем, що не дало їй можливості вчасно звернутись в нотаріальну контору та подати заяву про прийняття спадщини. Позивач, посилаючись на ст. 1272 ЦК України, просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач - [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, в позовній заяві просить розгляд справи проводити в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - представник Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в підготовче засідання не з'явився, суду подав заяву по суті справи (відзив на позовну заяву) про визнання позову з підстав зазначених в позовній заяві, заперечень до позову не має та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У випадку визнання позову відповідачем та беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с.Горожанка Монастириського району Тернопільської області, у віці [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], копія якого міститься в матеріалах справи. Ще за життя, згідно матеріалів справи, [PERSON] належала: - земельна ділянка площею 1,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Як вбачається з заповіту складеного 06.04.2006 року в с.Горожанка Монастириського району Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за №15, [PERSON] заповіла на випадок своєї смерті все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також все те на що вона за законом буде мати право - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Приписами ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до вищевказаного пункту зазначеної постанови, додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що пропустила встановлений у шість місяців строк для подання заяви про прийняття спадщини та не подала вказаної заяви, оскільки після смерті спадкодавця не знала, що спадкодавцем на її ім'я був складений заповіт та в зв'язку з важким матеріальним становищем, що не дало їй можливості вчасно звернутись в нотаріальну контору та подати заяву про прийняття спадщини. Пропущення встановленого законодавством строку для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини в зв'язку з тим, що позивачу було невідомо про складення на її ім'я заповіту, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає об'єктивними труднощами, через які позивач не змогла реалізувати своє право на подачу заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини в установленому законом порядку. З врахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з причини незнання про складений на її ім'я заповіт, що не дало об'єктивної можливості позивачу для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за заповітом і причини пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому слід визначити позивачу [PERSON] додатковий строк - три місяці на подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Outcome: approved