Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась у травні місяці 2016 року до суду з вимогами ухвалити рішення про визнання [PERSON] такою особою, що втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS], стверджуючи, що відповідач в квартирі не проживає, він не є членом сімї позивачки власника квартири. До судового засідання позивачка (її представник) не зявилась, надала заяву про вирішення спору за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався судом відповідно до вимог ст..74 ЦПК України за місцем реєстрації, фактичне місце проживання відповідача не встановлене. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: Квартира №94 у будинку №15 по пр.-ту. [PERSON] в м. Одесі належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування, укладеного 08.12.2015 року між [PERSON] і [PERSON]. Дарувальником квартири виступав [PERSON]- батько відповідача [PERSON] Квартира має одну житлову кімнату площею 17,5 кв.м., кухню, коридор, ванну кімнату і туалет. Після оформлення договору дарування обдарована [PERSON] звернулась до відповідних органів з питання оформлення реєстрації по належній їй квартирі і довідалась, що з 2001 року по квартирі має реєстрацію син колишнього власника квартири [PERSON] Позивачка у заяві стверджує, що [PERSON] в квартирі не проживає, його речі в квартирі відсутні, відповідач не переймається питаннями утримання квартири (оплати комунальних послуг). Наявність у [PERSON] реєстрації по квартирі, порушує її [PERSON] право на користування та розпорядження спірним житлом, тому як власник повинна сплачувати комунальні послуги за осіб, які не проживають у квартирі. Витрати на оплату комунальних послуг є суттєвими для позивачки. Крім того, наявність у відповідача реєстрації по квартирі значно обмежує право власника щодо розпорядження квартирою (оформити свою реєстрацію за цією квартирою та членів своєї родини). На обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на такі письмові докази: договір дарування квартири з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, довідку з місяця проживання і реєстрації, акт про не проживання [PERSON] в квартирі №94 будинку №15 по пр.-ту. [PERSON] в м. Одесі, засвідчений головою правління ЖБК «Южний-7». При наведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав: Суд встановив, що [PERSON] не є членом сімї [PERSON], що відповідач більше року не проживає в квартирі №94 у будинку №15 по пр.-ту. [PERSON] в м. Одесі, не несе витрат по утриманню квартири, не цікавиться цим житлом. Наявність у відповідача реєстрації в квартирі порушує право власності позивачки на цю квартиру. Ст.391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод у здійсненні власником права власності на квартиру можливо шляхом визнання відповідача такою особою, що втратила право на користування житлом. Відповідно до вимог ст.7 ЗУ Про свободу пересування і вільний вибір місця мешкання на Україні» зняття з реєстрації місця мешкання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням….). Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу права користування жилою площею регулюються ст.391 ЦК України.

Outcome: approved