Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що 01.10.1999 року померла її бабця (мати її матері) [PERSON] ( дівоче прізвище [PERSON] ) [PERSON], яка проживала з нею. 09.12.1997 року у [PERSON] сільській раді Самбірського району Львівської області [PERSON] складено на імя позивачки заповіт, згідно якого - належний їй житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться у селі Воютичі по вул .Л.Українки Самбірського району , і все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй внучці [PERSON]. Як спадкоємець за заповітом 13.06.2017 року позивачка звернулась у Самбірську державну нотаріальну контору із заявою про видачі свідоцтва про право на спадкове майно за заповітом. На підставі її заяви була зареєстрована спадкова справа, про що свідчить [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 48056679. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, оскільки майно належало членам колгоспному двору, а на земельну ділянку не представлено оригінал Сертифікату, у звязку з чим рекомендовано за захистом свого права, як спадкоємця щодо даного майна звернутись до суду. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги з обставин викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, згідна на його задоволення. Представник відповідача [PERSON] сільської обєднаної територіальної громади Самбірського району Львівської області у судове засідання не зявився, подано до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які зявились, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] копії свідоцтва про смерть серія І-СГ № 167594 від 02.10.1999 року відомо, що [PERSON] померла 01.10.1999 року у віці 88 років у с. Воютичі Самбірського району Львівської області. ( а.с. 5). Як вбачається із копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради від 09.12.1997 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження, згідно якого заповіла належний їй житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться у селі Воютичі по вул .Л.Українки Самбірського району , і все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право своїй внучці [PERSON]. ( а.с. 6). Із копії заяви адресованої [PERSON] у Самбірську державну нотаріальну контору від 13.06.2017 року відомо про факт її звернення з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] ( а.с. 7). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.06.2017 року відомо про реєстрацію спадкової справи, де спадкодавцем являється [PERSON], [INFO], уродженка с. Воютичі Самбірського району Львівської області, яка померла 01.10.1999 року. (а.с. 8). Із повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори від 22.12.2017 року відомо, що причиною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] є відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). ( а.с. 9). [PERSON] довідки виданої [PERSON] сільською радою Самбірського району Львівської області від 06.07.2017р. № 370 вбачається, що в погосподарській книзі №3, особовий рахунок № 318 міститься інформація по господарському двору по Українки № 63 в с.Воютичі Самбірського району Львівської області, де вказано, що суспільна група господарства колгоспна. Станом на 04.1991 року в господарстві були зареєстровані: голова двору - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] ( а.с. 22). [PERSON] ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. [PERSON] ст. 123 ЦК України (1963 р.), розмір долі члена двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Тобто, частка кожного члена наведеного господарства становила 1/6 частину майна колгоспного двору на 1991 р. У відповідності постанови Пленуму Верховного Суду України 22.12.1995 р. « Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності: - п. 6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 р. не втратили право на частку в його майні. [PERSON] Свідоцтва про право власності від 17.11.2004 р. серії САА № 449396 виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради від 19.08.2004р. № 37 відомо, що власниками будинку в цілому були бувші члени колгоспного двору відповідно до їх часток: [PERSON] -1/6; [PERSON] -1/6; [PERSON] -1/6; [PERSON]-1/6; [PERSON] - 1/6; [PERSON]- 1/6. ( а.с. 32). Отже, спадковим майном на день смерті бабці позивачки (01.10.1999 р.) була: 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Л.Українки №63 в с. Воютичі Самбірського району Львівської області, який належав їй, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.11.2004 р. серії САА № 449396 , а також: - земельна ділянка розміром 0,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка була надана на підставі рішення Самбірської районної державної адміністрації від 27.03.1997р. № 184, та перебуває у колективній власності Народного господарства « Воютицьке», про що свідчить Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0082190 від 15.05.1997р. Сертифікат зареєстровано 16.05.1997р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай ) за №190. ( а.с. 33). Отже спадщина після смерті бабці позивачкою була прийнята. [PERSON] копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 093286 від 01.03.2007 року відомо, що [PERSON] померла 27.02.2007 року у віці 73 років у с. Воютичі Самбірського району Львівської області. ( а.с. 15). Із копії заяви адресованої [PERSON] у Самбірську державну нотаріальну контору від 13.06.2017 року відомо про факт її звернення з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] ( а.с. 16). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.06.2017 року відомо про реєстрацію спадкової справи, де спадкодавцем являється [PERSON], [INFO], уродженка с. Воютичі Самбірського району Львівської області, яка померла 27.02.2007 року. (а.с. 17). Із повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори від 13.06.2017 року відомо, що причиною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]; спадкове майно 1/6 частина житлового будинку № 63 на вулиці Лесі Українки в с. Воютичі Самбірського району Львівської області - є недоведений факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 18). [PERSON] абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із архівної довідки Центрального Державного історичного архіву України м. Львова вбачається, що у фонді 201 «Греко-католицька митрополича консисторія, м.Львів» у метричній книзі греко-католицької парафії с.Воютичі Самбірського повіту Львівського воєводства із записами про народження 1872-1914рр., виявлено інформацію: [PERSON] народжена 10 січня і хрещена 11 січня 1911р., с. Воютичі, буд. 237, греко-католицького віросповідання. Батько: [PERSON], син [PERSON] та [PERSON], народжений 26.06.1884р. Мати: [PERSON] дівоче прізвище [PERSON], донька Теодора та [PERSON]. Народжена 25.03.1884р. Шлюб 03.03.1904р. ( підстава : 201,оп.4а,спр.8275 арк.59 зв.) ( а.с. 11). Вищевказана довідка надає інформацію про факт народження бабці позивачки і матері її тітки та вказує, що дівоче прізвище бабці позивачки було « Жолубак». Як вбачається із повідомлення Центрального Державного історичного архіву України м. Львова від 07.08.2017р. № Т-58, метрична книга римо-католицької парафії с. Воютичі Самбірського повіту Львівського воєводства з записами про шлюб [PERSON] з [PERSON] в 1935 р. на збереження до архіву не надходила. ( а.с.13). Як вбачається із викладеного позивачкою у позовній заяві, у бабці фактично було двоє дітей - двоє дочок: першою дитиною позашлюбною, яка була зареєстрована на дівоче прізвище бабці - [PERSON] [INFO] та (шлюбна дитина), мати позивачки [PERSON] (після одруження Кузьо) [PERSON], [INFO] Факт їх родинних звязків підтверджується архівної довідкою Центрального Державного історичного архіву України м. Львова про народження, з якої відомо, що у фонді 201 « Греко-католицька митрополична консисторія, м. Львів» у метричній книзі греко-католицької парафії с. Воютичі Самбірського повіту Львівського воєводства із записами про народження 1880-1938р.р. виявлено інформацію: [PERSON] народжена 07 червня 1933 р. і хрещена 12 червня 1933 р. с. Воютичі, буд.368, греко-католицького віросповідання. Мати : [PERSON], дочка [PERSON] та [PERSON]. У графі батько внесено запис « Василь» на підставі заяви громадянина. Підстава : 201,оп.4а,спр.8369 арк.256 зв. (а.с. 20). Факт родинних звязків матері позивачки Кузьо (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] із своєю матірю [PERSON] підтверджуються свідоцтвом її народження серії І-УР № 335124 від 01.12.1960р., з якого вбачається, що [PERSON] народилася 07.06.1938р. с. Воютичі Самбірського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану зроблений запис №33 від 07.06.1938р. Батьки : батько - [PERSON],, мати - [PERSON]. (а.с. 42). Родинні зв»язки [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] з її матір»ю Кузьо (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] підтверджуються її свідоцтвом про народження серії ІУ-УР № 1860972 від 08.10.1962 р., де в графі мати вказана - [PERSON]. Її було зареєстровано «Заріцька» на дівоче прізвище матері, оскільки запис про батька в наведеному свідоцтві відсутній. (а.с. 40). Із свідоцтва про одруження серії ІІ-СГ № 274351 від 20.11.1982 р. відомо, що після одруження 20.11.1982 р. [PERSON] змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка [PERSON]. (а.с. 39). [PERSON] свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР №736731 від 27.09.1963 р. вбачається, що [PERSON] після одруження 01.09.1963 р. змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка «Кузьо». (а.с. 41). Як вбачається із викладеного у позовній заяві позивачкою, вона, її чоловік, їхні діти, бабця [PERSON], та тітка [PERSON] постійно проживали разом в будинку по вул.Л.Українки № 63 в с.Воютичі Самбірського району Львівської області, що є спільною їхньою частковою власністю, згідно Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.11.2004р. серії САА № 449396, були зареєстровані за одною адресою і проживали, як одна сімя. [PERSON] довідки Самбірського МБТІ від 24.11.2017р. № 2124 вбачається, що житловий будинок по вул. Л. Українки № 63 в с. Воютичі Самбірського району Львівської області зареєстрований на право особистої власності в цілому за [PERSON] - 1/6; [PERSON] -1/6 ; [PERSON] -1/6; [PERSON] -1/6; [PERSON] - 1/6; [PERSON]- 1/6 - на підставі Свідоцтва про право власності, яке видане на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради від 19.08.2004р. № 37. (а.с. 25). [PERSON] технічного паспорта виготовленого станом на 01.02.2018р. та довідки № 05/03-1 від 05.03.2018р., відомо про технічну характеристику обєктів нерухомого майна по вул.Л.Українки, 63 в с. Воютичі Самбірського району Львівської на підставі матеріалів технічної інвентаризації станом на 01.02.2018р., загальну вартість нерухомого майна. (а.с. 26-31). Із повідомлення у виданні «Самбірщина» (Високий Замок) від 21 грудня 2017р. відомо, що загублений Сертифікат на земельну ділянку ( пай ) серії ЛВ № 0082190 виданий Самбірською РДА 15.05.1997р. на ім»я [PERSON] - вважати недійсним. (а.с. 37-38). Оскільки оригінал документа на право приватної власності на землю може бути видано лише громадянину, який має право на земельну ділянку, однак, особа яка мала це право померла, то в даному випадку видати оригінал документа іншій особі, навіть спадкоємцю , на імя померлої особи є неможливим. [PERSON] з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай ) по [PERSON] сільській раді наданого 21.11.2017р. відділом у Самбірському районі головного управління Держгеокадастру у Львівській області відомо, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0082190 від 15.05.1997р. виданий на підставі розпорядження голови Самбірської РДА 27.03.1997р.№184 на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 0,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності Народного господарства «Воютицьке», зареєстрований 16.05.1997р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 190. (а.с. 35). Право на земельну частку (пай) є правом майнового характеру, а отже не припинилось внаслідок смерті бабці позивачки [PERSON] і входить до складу її спадщини. А тому, позивачка в порядку спадкування майна [PERSON] за заповітом, має право на набуття цього майна у власність, як і майна в порядку спадкування після смерті тітки [PERSON] Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів , що мають юридичне значення , які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. [PERSON] ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є зокрема судовий захист цивільного права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов до висновку, що предявлений [PERSON] позов є підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі заявлених нею позовних вимог.

Outcome: approved