Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.12.2013 року. Мають неповнолітніх дітей- сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та утримуються за її рахунок. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 08.05.2020 р. Пропозицією щодо участі подружжя у вихованні та утриманні дітей після розірвання шлюбу є ствердження і усна домовленість подружжя, що син [PERSON] і донька [PERSON] будуть проживати разом зі нею, що не позбавляє відповідача прав та обов`язків щодо участі разом з позивачкою у вихованні та утриманні дітей. Спір по цьому питанню відсутній. Підставою для подання цієї позовної заяви стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що не стало взаємного порозуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. Спільне господарство ними практично не ведеться. Суперечки щодо майна, що є спільною власністю, на даний час не існує. Збереження сім`ї неможливо. Відповідач проживає окремо від сім`ї в смт.Вишневе П`ятихатського району Дніпропетровської області за місцем своєї реєстрації. Можливі доводи відповідача про можливість збереження шлюбу не мають під собою реального підґрунтя. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також, вважає, і інтересам спільних дітей. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які вона, як позивачка, понесла у зв`язку з розглядом справи, складається з суми сплати судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. і суми сплати за правничу допомогу адвоката (консультація по законодавству України, складанню позовної заяви та формуванню необхідних документів як додатків до позову) в розмірі 700 грн., що підтверджується квитанціями, які додаються до позову. Ці витрати вона покладає виключно на відповідача. Бажає, щоб після розлучення було збережене її теперішнє прізвище [PERSON] . Просить шлюб розірвати. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судове засідання сторони не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно з якими позивачка позов підтримала та просила задовольнити, відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2013 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON]. уклали шлюб 06.12.2013 р ., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.3). Факт наявності у сторін неповнолітніх дітей підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно яких їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4,5). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06.12.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з 08.05.2020 р., спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, відповідач позов визнав, що не суперечить обставинам справи та закону, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON] , згідно її заяви. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Разом з тим, відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. З аналізу п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Враховуючи, що позивачкою при подачі позовної заяви, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в порушення вимог встановлених ст.137 ЦПК України, не надано договір про надання правничої допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, що є обов`язковою вимогою закону, а квитанція про сплату заявницею адвокату 700,00 грн. за складання позовної заяви, без надання вищезазначених документів та доказів, не може слугувати достатньою підставою для задоволення вимог позивача у цій частині, тому у цій частині заявлених вимог слід відмовити. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved