Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] та просила суд скасувати захід забезпечення позову, накладений на підставі листа Народного суду Ленінського району м.Одеси від 15.12.1975 р. №3592 на будинок за адресою: [ADDRESS] , який було зареєстровано у першій Одеській державній нотаріальній конторі 16.12.1975 р.№29. В обгрунтування позову [PERSON] вказувала на те, що в 1971 р. [PERSON] , знаходячись у шлюбі, за договором купівлу-продажу придбав у [PERSON] та [PERSON] 1/2 частину будинку, розташованого у [ADDRESS] Наявний [ADDRESS] . В цьому будинку, в належній 1/2 частині, [PERSON] проживав з дружиною [PERSON] й сином, а в іншій частині - [PERSON] зі своєю донькою, [PERSON] .. В 1975 році в Народному суді Ленінського району м.Одеси розглядалася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розлучення та поділ майна, придбаного під час шлюбу. Не з`ясувавши усіх обставин, а саме, що 1/2 частини спірного будинку належить сім`ї [PERSON] , Народний суд Ленінського району м.Одеси надіслав листа до Першої Одеської державної нотаріальної контори про накладення заборони на весь будинок [ADDRESS] , помилково вказавши, що будинок належить на праві особистої власності саме позивачу [PERSON] . [PERSON] відмовився від розподілу 1/2 частини спірного будинку на користь [PERSON] 11.06.1979 р. рідний брат [PERSON] [PERSON] придбав у [PERSON] та [PERSON] за договором купівлі-продажу іншу 1/2 частину будинку. 26.05.1999 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Плужник Г.О. була посвідчена угода про встановлення порядку користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності, а саме між [PERSON] та [PERSON] .. 21.11.1983 року [PERSON] отримав свідоцтво про розлучення з [PERSON] 14.01.1984 р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . 01.02.2000 р. [PERSON] придбав у [PERSON] 1/2 частини будинку. [INFO] . [PERSON] помер, і щодо його майна відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини будинку. Позивач за законом є його спадкоємицею, звернулася з заявою до нотаріуса. 14.12.2017 р. приватним нотаріусом Мартьяновою Т.О. відкрита спадкова справа, однак вказаний арешт перешкоджає їй оформити свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину будинку належну спадкодавцю [PERSON] . Сторони в засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про місце, дату та час судового засідання. Представник позивача звернулася з заявою про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутності, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач про причини неявки не повідомила, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталася. Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі листа Народного суду Ленінського району м.Одеси від 15.12.1975 р. №3592 було накладено арешт на домоволодіння належне на праві власності [PERSON] та розташоване за адресою: [ADDRESS] Наявний [ADDRESS] , який було зареєстровано у першій Одеській державній нотаріальній конторі 16.12.1975 р.№29 (а.с.8). Як видно з копії технічного паспорта від 14.05.1979 р. на підставі свідоцтва про право на спадкування, виданого 20.10.1971 р. Одеською нотаріальною конторою 3/8 частини будинку належали [PERSON] , а 1/8 частини [PERSON] . На підставі договору купівлі-продажу від 11.06.1979 р. новим власником вказано [PERSON] (а.с.20-25). Відомості про наявність арешту на домоволодінні на теперішній час містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстрація обтяження здійснена 21.11.2008 р. Першою одеською державною нотаріальною конторою на підставі вказаного листа Народного суду Ленінського району м.Одеси від 15.12.1975 р. (а.с.9). 21.11.1983 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). 14.01.1984 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом ЗАГС м.Одеса (а.с.12). 01.02.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за яким власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] Налічний [ADDRESS] , став [PERSON] .. [PERSON] помер [INFO] , а 14.12.2017 р. заведена спадкова справа №10/2017 (а.с.13,14). Відповідно до\~ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу\~ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 318 ЦК України\~встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши вказані норми та оцінивши надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, оскільки наявний арешт перешкоджає в оформленні спадкових прав , тому з будинку необхідно зняти арешт .

Outcome: approved