Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться з 28.09.2001 року у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції, актовий запис № 573. Від подружнього життя мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2015 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння, зловживання відповідачем спиртних напоїв, що згубно впливало на виховання та здоров`я дітей. Відповідач залишив сім`ю, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати, залишити їй прізвище « [PERSON] » та визначити місце проживання дітей з нею. Ухвалою суду від 12.06.2020 року справу прийнято до розгляд, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомлення) сторін, призначено судове засідання на 10.07.2020 року. Судове засідання 10.07.2020 року не відбулося, головуючий суддя по справі перебувала у щорічній відпустці з 30.06.2020 року по 03.08.2020 року, розгляд справи відкладено на 10.09.2020 року. В судове засідання 10.09.2020 року відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції суду з адресою зазначеною у позові, кореспонденція суду повернулась за терміном зберігання, розгляд справи відкладено на 13.11.2020 року. В судове засідання 13.11.2020 року відповідача повторно не з`явився, кореспонденція суду повернулась за терміном зберігання, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв не надав. Позивачка до суду не з`явились, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. перешкоджає розгляду справи по суті. За згодою позивача і у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що 28.09.2001 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції, актовий запис № 573. Подружні стосунки та спільне господарство між сторонами припинені, спільне життя між сторонами не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та втрати з боку позивачки почуття поваги до відповідача. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні з жовтня 2015 року, зазначені обставини викладені особисто позивачкою в заяві. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Враховуючи, що права позивачки в частині визначення місця проживання дітей ніким не порушені та оспорюються, суд приходить до переконання, що зазначені вимоли в цій частині розгляду не підлягають. При розгляді вимог щодо розірвання шлюбу суд застосовує наступні норми чинного сімейного законодавства. Так, відповідно до ч.1 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство, збереження сім`ї при існуючих обставинах суперечить інтересам позивача, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України суд не вважає за потрібне. У відповідності до ст. 113 СК України, суд визнає за можливе залишити за позивачкою після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Відповідно ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають і судові витрати, попередньо понесені нею. На підставі викладеного,

Outcome: partial