Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила зняти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з реєстрації місця проживання за адресою [INFO]. При цьому посилається на те, що вона є одноособовим власником житлового будинку №25 по вулиці Дубовій в місті Одесі. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 28.08.2014 року по справі № 521/374/14-ц, яка набрала законної сили, сторони по справі домовились про продаж зазначеного будинку. Відповідач [PERSON] та члени її родини зобовязались знятись з реєстрації після отримання [PERSON] від покупця авансу за житловий будинок і до укладання договору купівлі-продажу. 30.09.2016 року [PERSON] уклала попередній договір купівлі-продажу із покупцем будинку та отримала авансовий платіж за будинок. Проте, [PERSON] та її син [PERSON] до теперішнього часу не знялись з реєстрації місця проживання та відмовляються це робити в добровільному порядку. У судовому засіданні представник позивача надав до суду заяву від 07.12.2016 року в якій позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, у відповідності до ч.5 ст.74 та ч.6 ст.76 ЦПК України, що підтверджується курєрськими повідомленнями про відмову відповідачів отримати судові повістки. Про причини неявки відповідачі суд не повідомили, свою думку щодо позовної заяви у будь-якій формі не висловили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є одноособовим власником домоволодіння №25 по вулиці Дубовій у місті Одесі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 22.09.2014 року, [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1090. Право власності на домоволодіння №25 по вулиці Дубовій у місті Одесі зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.09.2014 року за № 70816, що вбачається з відповідного витягу № 27128303. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 28.08.2014 року по справі № 521/374/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус ОМНО [PERSON] про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною, була визнана мирова угода сторін. Ухвала суду набрала законної сили 02.09.2014 року, що підтверджується відповідною печаткою суду. Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обовязковість судового рішення. Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 мирової угоди, визнаної судом, [PERSON] зобовязалась, після отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] та яка складається з домоволодіння №25 по вулиці Дубовій в місті Одесі та земельної ділянки, на якій він розташований, продати даний будинок та передати [PERSON] 1/3 частину грошової суми, отриманої від покупця вищезазначеного домоволодіння. Пунктом 7 мирової угоди, яка була визнана судом, передбачено, що [PERSON] та члени її родини, яким є її син [PERSON], зобовязуються знятись з реєстрації у домоволодінні №25 по вулиці Дубовій в місті Одесі після отримання авансового платежу від покупця домоволодіння і до укладання угоди купівлі-продажу домоволодіння. На виконання мирової угоди, [PERSON] 30.09.2016 року уклала із покупцем попередній договір про намір купівлі-продажу домоволодіння, відповідно до якого вона зобовязана продати йому домоволодіння №25 по вулиці Дубовій у місті Одесі на обумовлених нами умовах, що підтверджується розпискою [PERSON] про отримання авансового платежу та відповідним підписом покупця на цій розписці. Зокрема, [PERSON] домовилась із покупцем про те, що до укладання основної угоди купівлі-продажу домоволодіння, вона, а також всі інші члени її родини, протягом місяця зобовязані знятись з реєстрації місця проживання в домоволодінні, що продається. Згідно до довідки (виписки із домової книги про склад сімї та реєстрацію) за формою №1 від 06.10.2016 року, у домоволодінні №25 по вулиці Дубовій в місті Одесі були зареєстровані чотири особи: [PERSON], її син [PERSON], її донька [PERSON] та її онук [PERSON]. На виконання домовленостей із покупцем, 06.10.2016 року [PERSON] та її син [PERSON] знялись з реєстрації місця проживання, що підтверджується відповідними штампами в паспортах вказаних осіб. Проте, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до теперішнього часу в добровільному порядку не знялись з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, що є порушенням зобовязань, передбачених мировою угодою, визнаною судом, а також є порушенням законних прав власника нерухомого майна, яким є [PERSON] Стаття 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ №207 від 02.03.2016 року, не передбачають можливості зняття з реєстрації місця проживання осіб без їх особистої заяви, окрім випадків, коли таке зняття з реєстрації відбувається на підставі рішення суду. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачі по справі не виконують ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси про визнання мирової угоди, що набрала законної сили, а також порушують право власності позивача на домоволодіння, зокрема, право розпорядження, а тому право [PERSON] підлягає захисту. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як зазначено в п.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ №207 від 02.03.2016 року, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі , зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили, про зняття з реєстрації місця проживання особи. На основі повно та всебічно зясованих обставин справи, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved