Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась з позовом в суд в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. В обґрунтування позову вказує, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області. Від даного шлюбу сторони мають спільну, на даний час вже повнолітню дитину - сина, [PERSON] , [INFO] . Вказує, що їх спільний син навчається у Львівському державному університеті внутрішніх справ та перебуває на посаді курсанта 1-го курсу факультету №3 Інституту з підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції ЛьвДУВС, за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» за державним замовленням (денна форма навчання) з 01.09.2020 по липень 2023 року. Вказує,\~що [PERSON] \~потребує матеріальної\~допомоги в\~зв`язку з\~навчанням,\~оскільки змушений нести постійні витрати на дорогу та харчування за місцем навчання, витрати на придбання підручників, методичної та наукової літератури, канцелярського приладдя. Вказує, що [PERSON] отримує стипендію в розмірі всього 208 грн. Позивач посилається на те, що вона самостійно не може забезпечити необхідне та достатнє для забезпечення гармонійного розвитку та навчання сина матеріальне забезпечення та допомогу, оскільки вона є особою з інвалідністю ІІ групи, а син не має змоги працевлаштуватись, оскільки навчається на денній формі навчання. Відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Враховуючи наведені обставини, відповідно до ст.199 СК України, позивач просить стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, до закінчення ним навчання або досягнення 23 років. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 11.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження відповідно до ст.274-279 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін, та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в поданій на адресу суду заяві просить здійснювати розгляд справи в її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~був повідомлений\~у встановленому\~законом порядку,\~відповідно до\~ч.1\~ст.131\~ЦПК України, згідно з\~якою у разі відсутності заяви про зміну місця про\-живання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію пові\-домлення або виклику, на останню відому судо\-ві адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою біль\-ше не проживає або не знаходиться, а також через оголошення на сайті судової влади України, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до норм ст.83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Визначений судом строк для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. \~ \~ \~ \~ Водночас, від відповідача по даній справі, на адресу суду не надходило жодних документів, тому суд вважає, що відповідач своїм правом на подання відзиву та доказів по справі не скористався. Згідно до ч.1 ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду по суті, заочно, у відсутності сторін по справі. Згідно із ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані\~та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29.07.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим 29.07.2008. (а.с.9) Від даного шлюбу сторони мають спільну, на даний час вже повнолітню дитину - сина, [PERSON] , [INFO] (актовий запис №11 від 11.01.2003), що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 31.01.2003, згідно якого позивач вказана його матір`ю, а відповідач - батьком. (а.с.6) Своє батьківство відповідач не оспорював. Згідно довідки Львівського державного університету внутрішніх справи №146 від 15.04.2021 встановлено, що [PERSON] навчається у Львівському державному університеті внутрішніх справ на 1-му курсі факультету №3 Інституту з підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції ЛьвДУВС (денна форма навчання). Термін закінчення навчання липень 2023 року. Згідно з довідкою про доходи №4/8-130 встановлено, що [PERSON] отримує стипендію та за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 отримав дохід в розмірі 1261,32 грн. (а.с.12) З довідки Острозької міської ради Рівненської області №91 від 05.02.2021 встановлено, що син сторін по справі [PERSON] в період відсутності занять проживає разом з матір`ю. (а.с.13) [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою №506479 від 28.04.2020. (а.с.14) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що повнолітній син сторін по справі фактично перебуває на утриманні матері. Одночасно, судом встановлено, що [PERSON] не отримує від батька матеріальної допомоги на своє утримання. Статтею 199\~СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст.ст.199, 200\~СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Пунктом 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки відповідач коштів на утримання сина не надає, хоча зобов`язаний це робити на підставі ст.199 СК України, то з нього на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані в навчанням сина. Окрім того,\~судом береться\~до уваги\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище сторін\~та [PERSON] . При вирішенні позову суд враховує, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою №506479 від 28.04.2020 та на її утриманні також перебувають двоє неповнолітніх дітей. Також суд враховує, що позивачем не надано доказів офіційного працевлаштування відповідача та розміру його заробітку. Одночасно, суд виходить з того, що син сторін у даній справі потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а відповідач [PERSON] , як батько, може надавати таку матеріальну допомогу своєму сину. Згідно з ч.1\~ ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.5, 6\~ст.81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, має добрий стан здоров`я, не заперечив проти сплати аліментів на навчання сина. Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджують його непрацездатність, поганий стан здоров`я, неможливість працевлаштуватися чи перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітного, неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, наявність інших утриманців. Відповідач є працездатною особою, його бажання чи небажання працювати не є тією обставиною, яка враховується при визначенні розміру аліментів. Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджують його неможливість працювати, поганий стан здоров`я, неможливість сплачувати аліменти у визначеному законом розмірі. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що на утриманні відповідача перебувають інші особи та відповідачем таких доказів не надано. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Вирішуючи спір, судом також взято до уваги принцип рівності обов`язку батьків в утриманні дитини, те що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання. Таким чином, встановивши необхідність у додатковій матеріальній допомозі, зумовленій навчанням та супутніми витратами, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу сину, який продовжує навчатися. В \~судовому \~ засіданні\~ \~встановлено,\~ що\~ \~будучи \~ батьком\~ \~ [PERSON] ,\~свого сина\~належним чином\~не утримує,\~хоча зобов`язаний\~це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідач доказів про те, що він належним чином займається утриманням сина не надав. При визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, приймаючи до уваги матеріальне становище позивача, суд\~приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання\~повнолітньої дитини,\~яка продовжує\~навчання\~\~ в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. \~\~\~\~\~\~ Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. В той же час закон не передбачає можливості визначення мінімального розміру аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму, які стягуються на повнолітню особу. Також позивачем не наведено достатніх підстав для вжиття негайного виконання рішення. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 26.04.2021, а тому за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. За правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути 908 грн. судового збору. Враховуючи викладене, на підставі ст. 180-182, 192, 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved