Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та про зобов`язання Кіцманського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису № 07 від 29.05.2014р. про народження [PERSON] щодо прізвища та по батькові дитини та відомостей про батька. Свої вимоги мотивує тим, що у 2003 році вони із [PERSON] навчалися разом в 11 класі Неполоковецького навчального закладу, де і познайомилися. На зустрічі випускників у 2013 році вони зустрілися та між ними виникла симпатія один до одного і вони почали дружити, згодом почали підтримувати тісніші стосунки, в тому числі й інтимні. Через якийсь час вона дізналася про вагітність, це її дуже засмутило, вона мала психологічний стрес, а тому відповідачу про вагітність не повідомила. Перебуваючи в стані вагітності, вона познайомилася із іншим чоловіком - [PERSON] та 30.04.2014р. зареєструвала із ним шлюб. [INFO] у неї народилася донька [PERSON] та, оскільки вона перебувала у шлюбі, батьком дитини було зазначено [PERSON] , який фактично не являвся біологічним батьком дитини. Рішенням Кіцманського районного суду від 02.11.2016р. шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Рішенням Кіцманського районного суду від 08.11.2016р. виключено відомості про батька [PERSON] із актового запису про народження [PERSON] і [INFO] дитині видано нове свідоцтво про народження, батьком дитини за її вказівкою зазначено [PERSON] - її батька, тобто відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Коли доньці виповнилося 1 рік 9місяців вона повідомила [PERSON] про те, що це його донька, і з того часу він почав приходити до них в гості, приносив дитині подарунки, купував ліки, вони разом їздили відпочивати на природу, він визнавав себе батьком, оскільки дитина ззовні дуже схожа на нього, вона була знайома з матір`ю відповідача, повідомляла їй за дитину, вона спілкувалася із нею, що підтверджується фото світлинами відповідача з донькою та відеозаписом їх спілкування. На даний час відповідач має сім`ю, іншу дитину, а тому повідомив її, що його дружина забороняє йому відвідувати доньку та бачитися із нею. Нещодавно вона зателефонувала [PERSON] та повідомила, що дитина розпитує її за батька, однак відповідач порадив сказати дитині, що батька не має. З підстав, передбачених ст.ст.121, 126, 128, 135 СК України, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги з наведених підстав, звернувшись до суду з відповідного змісту заявами, погодились на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`вився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не повідомивши причини неявки та не подавши заяви про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] неодноразово подавав письмові клопотання та заяви про відкладення розгляду справи, що суд розцінює як зловживання процесуальними правами. Представник третьої особи звернувся із письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності. Судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] 30.04.2014 року зареєструвала шлюб із [PERSON] . [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON] , батьком якої було зазначено [PERSON] , який фактично не являвся біологічним батьком дитини. Рішенням Кіцманського районного суду від 02.11.2016р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Кіцманського районного суду від 08.11.2016р. виключено відомості про батька [PERSON] із актового запису про народження [PERSON] і [INFO] дитині видано нове свідоцтво про народження, батьком дитини за її вказівкою зазначено [PERSON] - її батька, тобто відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. З доданих до позовної заяви відеозапису та фотознімків вбачається, що відповідач [PERSON] спілкується із малолітньою [PERSON] та визнає її своєю донькою. Як передбачено статтею 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122, 125 СК. Згідно ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст.128 Сімейного кодексу України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved