Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про зміну розміру аліментів. У позові вказувала, що з 15.07.2000 року проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Вижницького районного суду від 25.01.2011 року шлюб між ними розірвано, і вона разом з дітьми переїхала проживати до батьків у с. Банилів. Рішенням Вижницького районного суду від 19.01.2012 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на кожну дитину щомісячно, на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилалася на те, що на сьогоднішній день її матеріальне становище значно погіршилося, 29.08.2016 року вона одружилася з [PERSON] та прийняла його прізвище. 21.09.2016 року у неї народилася дитина [PERSON] У даний час вона не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення трьохрічного віку. Тобто на її утриманні перебуває неповнолітніх дітей. Відповідач в даний час працює приватним підприємцем на Калинівському ринку, де ремонтує ювелірні вироби і заробляє щомісячно 30000,00 грн., тому має можливість сплачувати аліменти у визначеній нею сумі. Вважає, що для забезпечення потреб дітей, необхідно змінити розмір аліментів, шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Посилаючись на ст.ст.183, 192 СК України просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності. Підтримав подане заперечення проти позову у якому зазначив, що позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти щомісячно по 888,50 грн. на кожну дитину. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом установлено, що з 15.07.2000 року [PERSON], [INFO] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.01.2011 року по справі №2-60/11 шлюб між ними розірвано, рішення набрало законної сили, а тому встановлені ним обставини в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 19.01.2012 року по цивільній справі №2-85/12/2401 позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено. Вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] на користь [PERSON], [INFO], жительки с. Банилів Вижницького району Чернівецької області аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 300,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.12.2011 року і до досягнення ними повноліття. Рішення набрало законної сили 30.01.2012 року, а тому встановлені ним обставини в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. 02.02.2012 року Вижницьким районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист по справі №2-85/12, що підтверджується його копією. Як на підстави позовної вимоги про зміну розміру (способу стягнення) аліментів позивач посилається на те, що після винесення рішення про стягнення аліментів з відповідача у неї змінився матеріальний та сімейний стан, а також покращився матеріальний стан відповідача. На підтвердження позовних вимог позивачем надано суду наступні докази: копію свідоцтва про шлюб, серія І-МИ №116635 від 29.08.2016 року, виданого виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, з якого вбачається, що 29.08.2016 року [PERSON], [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], і прийняла його прізвище [PERSON]; копію свідоцтва про народження серія І-МИ №249157 від 23.09.2016 року, виданого Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, з якого вбачається, що 21.09.2016 року у позивача народився син [PERSON]; копію трудової книжки серія АВ №228496, заповненої 30.06.2006 року на ім'я [PERSON], [INFO], з якої вбачається, що 23.02.2015 року їй припинено виплату ДБ відповідно до ст.31 п.1 ЗУ «Про ЗДССВБ»; довідку виконавчого комітету Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №671 від 02.08.2017 року, з якої вбачається, що на підставі акта обстеження умов проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], встановлено, що на утриманні [PERSON] дійсно перебувають неповнолітні діти [PERSON], [INFO], на даний час тимчасово відсутній - знятий з реєстрації місця проживання 05.09.2016 року у м. Вижниця вул. Д. Загула ( гуртожиток), та [PERSON], [INFO], яка закінчила 7 клас Банилівської [PERSON] ступенів ім. І. Діяконюка, і зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON] по вул. М. Лисенка, 8а в с. Банилів; акт обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 02.08.2017 року, затверджений головою Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають з мамою [PERSON] в будинку свого дідуся [PERSON] в с. Банилів, по вул. М. Лисенка 8А, Вижницького району Чернівецької області. Зі слів [PERSON] батько двох дітей [PERSON] в с. Банилів не зареєстрований і не проживає, на даний момент не надає ніякої матеріальної допомоги дітям. Діти знаходяться повністю на утриманні матері [PERSON], яка повністю виконує свої материнські обов'язки; довідку виконавчого комітету Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №1933 від 03.08.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON] не працює з 14.01.2015 року, з 20.02.2015 року по 23.02.2015 року перебувала на обліку у ЦЗ, ІТД не займається, не навчається, здійснює догляд за сином [PERSON], [INFO] до трирічного віку; довідку Вижницького коледжу прикладного мистецтва ім. В.Ю. Шкрібляка №298 від 24.07.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON] є студентом ІІ курсу Вижницького коледжу прикладного мистецтва ім. В.Ю. Шкрібляка за спеціальністю «Художня обробка металу» денної форми навчання, за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. На спростування позовних вимог відповідачем суду не надано жодних доказів. Відповідно до чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч.1 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України закріплено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1 та 2 статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі за №143цс13 зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладені вимоги закону та досліджені у судовому засіданні надані позивачем письмові докази судом встановлено, що з моменту ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів змінився сімейний та відповідно матеріальний стан позивача, оскільки вона вдруге одружилася і у неї народився син, за яким здійснює догляд до досягнення ним трирічного віку. Відповідач визнав позов частково та погодився сплачувати аліменти щомісячно по 888,50 грн. на кожну дитину. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позивачем виконано обов'язок з доведення обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому суд вважає, що вимога про зміну розміру аліментів є обґрунтованою, але підлягає до часткового задоволення, оскільки сума у 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно є значною та завідомо непосильною для відповідача. При визначенні розміру аліментів, який необхідно стягувати з відповідача, Суд враховує, що відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який з 1 травня 2017 року відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становить 1777,00 грн. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ст.51 Конституції України, ст.ст.180-182, 184, 191, 192 СК України,

Outcome: partial