Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі ? частини його доходів на своє утримання починаючи з дня предявлення позову до 30 листопада 2017 року. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є її батьком. Батьки у шлюбі не перебувають. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на користь матері позивачки до досягнення нею повноліття. Після повноліття позивачка навчалась в Лисичанському нафтохімічному технікумі, отримувала аліменти від батька на своє утримання. З 03.08.2016 позивачка є студенткою 3 курсу денної форми навчання, факультету технології високомолекулярних сполук Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет». Термін закінчення навчання червень 2018 року. 30 листопада 2017 року позивачці виповниться 18 років. У звязку з навчанням позивачка потребує фінансової допомоги від батька. Матеріальну допомогу позивачці надає мати, проте коштів не вистачає. Позивачка отримує стипендію в розмірі 940 гривень. Відповідач працює, отримує заробітну плату та пенсію, тому має змогу платити аліменти. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що відповідач має змоги платити аліменти, оскільки отримує заробітну плату та пенсію. Її матеріально утримує мати, яка платить їй гроші в розмірі 1000 гривень щомісячно, та вона отримує стипендію в розмірі 825 гривень. Батько фінансової допомоги не надає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Згоден платити аліменти в розмірі 15 відсотків від доходів. Він має на утриманні дружину, яка хворіє та батьків похилого віку, які потребують фінансової допомоги від нього. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до с т. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-ЕД № 274367, виданого 22.12.1994 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану /а.с.3/. [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання факультету технології високомолекулярних сполук Державного виого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет». Форма навчання бюджет. Термін навчання для отримання кваліфікаційного рівня бакалавр складає 1 рік 10 місяців/а.с.61/. Позивачка потребує у матеріальній допомозі, оскільки є необхідність сплати проживання у гуртожитку, купівлі їжі, одягу, підручників тощо, що підтверджено копіями довідки про розмір платежів, квитанцією /а.с.59,60/. Відповідач є пенсіонером, та отримує дохід у вигляді пенсії в розмірі 1301,96 грн. /а.с.18/. Крім того, відповідач працює та отримує заробітну плату, яка в середньому складає 4264,09 грн. /а.с.19/. Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Оскільки дочка позивача продовжує навчатися і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, яка безпосередньо не пов'язана із оплатою навчання, а потрібна їй для життя та проживання, так як в цей період часу [PERSON] не має можливості влаштуватись на роботу та отримувати заробітну плату з підстав постійного перебування в навчальному закладі з метою отримання освіти, тому вона потребує матеріальної допомоги.\~\~ Виходячи з цього, з урахуванням інтересів сторін, їх матеріального та сімейного стану, суд з урахуванням засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України), - вважає за необхідне задовольнити частково позов, та стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/5 частини.\~ \~Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial