Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) по аліментах. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що відповідно до судового наказу від 23.12.2020, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області, зі [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 09 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком державного виконавця станом на 01.06.2021 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за вказаним наказом у розмірі 5 270,25 грн. В зв`язку з простроченням [PERSON] належних до сплати аліментів позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі 5 270,25 грн., яка дорівнює 100 % заборгованості. Ухвалою суду від 16.07.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти прийняття заочного рішення. Відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено копію позовної заяви з доданими документами, судову повістку про виклик до суду та копію ухвали про відкриття провадження Вказана поштова кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відмовився» (а.с. 16). З огляду на викладене, в силу п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, тому зі згоди позивачки на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за наявними у справі матеріалами. З`ясувавши обставини, факти та відповідні їм правовідносини,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що судовим наказом від 23.12.2020, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області, зі [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 09 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). Згідно з розрахунком державного виконавця станом на 01.06.2021 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за вказаним наказом у розмірі 5 270,25 грн. (а.с.8). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. З огляду на викладене, суд в цілому погоджується з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів, здійсненим позивачкою, в розмірі в розмірі 5 270,25 грн., яка дорівнює 100 % заборгованості. Також суд відмічає, що відповідач зі свого боку не надав доказів на підтвердження відсутності його вини у несвоєчасній та не у повному обсязі сплаті аліментів позивачці, а також на підтвердження підстав для зменшення судом розміру неустойки або звільнення від її сплати. Таким чином, суд доходить висновку, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача, який зобов`язаний утримувати свою дитину та виконувати рішення суду, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved