Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду, відповідно до якого просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з відповідачем [PERSON], вона перебувала у шлюбі в період з 26.06.1999 року по 21.04.2014 року. Під час спільного шлюбу у них народилася донька: [PERSON], [INFO]. За рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з усіх видів доходу відповідача стягувались на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини в примусовому порядку. 02.07.2018 року їхній донці виповнилось вісімнадцять років, тобто вона досягла повноліття, що є умовою припинення виконання судового рішення про стягнення аліментів на її утримання на користь позивача. Їхня донька навчається на першому курсі Державного закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України на денній формі навчання на бюджетній основі. Відповідач має постійний дохід, що складається із пенсії за інвалідністю, соціальної допомоги в зв'язку із частковою втратою професійної працездатності та від зайняття підприємницькою діяльністю. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву відповідно до якої просить суд про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог позивач наполягає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково. Просить суд призначити виплати в періоди навчання, згідно графіка навчань. В період канікул відмовляється сплачувати аліменти на утримання дитини, так як вважає, що донька повнолітня і має самостійно забезпечувати своє життя. А також просить встановити виплату аліментів до 01.07.2019 року з подальшим переглядом кожен рік. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина друга тієїж статті зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки № 2904 від 25.06.2018 року виданої Державним закладом «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» встановлено, що [PERSON] є студенткою І курсу факультету Державного закладу «дніпропетровська медична академія МОЗ України» ІV рівня акредитації, денного відділення, бюджетної форми навчання. Час вступу 01.09.2017 року. Термін навчання 6 років. (а.с.9). Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає, що оскільки відповідач отримує пенсійні виплати, а також займається підприємницькою діяльністю та має постійний дохід, що особисто підтвердив в судовому засіданні, тож має змогу за своїм матеріальним становищем надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання їхньої доньки в розмірі 1/4 з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до припинення нею навчання. Крім того, суд ставиться критично до твердженнь відповідача про те, що донька повнолітня і має можливість утримувати себе самостійно, так як в період канікул може працювати, оскільки це не позбавляє його обовязку сплачувати аліменти відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Доказів неможливості надання матеріальної допомоги дитині на період навчання відповідач не надав. Відповідно до с.2 ст. 199 Сімейного кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На підставі викладеного,

Outcome: approved