Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. народження до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання, а також просила стягнути з відповідача 5 415 грн. аліментів за період з серпня 2013р. по листопад 2014р. включно, посилаючись на те, що 25.11.2007р. уклала шлюб з відповідачем, від якого [INFO]. у них народився син [PERSON], а рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 08.07.2013р. шлюб між ними було розірвано. Після розлучення, дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні, але відповідач не приймає постійної участі у вихованні та утриманні дитини, у зв*язку із чим просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 180, 181 СК України. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов*язків. Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що він і колишня дружина мешкають в будинках, які розташовані неподалік один від одного, у зв*язку із чим їх син [PERSON], [INFO]. народження мешкає періодично і у матері, і у нього як батька, він оплачує навчання дитини за програмою раннього розвитку «Фундамент Переможця», а також додаткові освітні послуги у СШ №304, заняття фітнесом, проводить із дитиною вільний час та відпочинок, придбаває для сина необхідні речі, у вз*язку із чим вважав, що в повній мірі виконує свої батьківські обов*язки, а тому не вбачав підстав для задоволення позову. Крім цього, просив врахувати ту обставину, що від першого шлюбу має малолітню дочку [PERSON], [INFO]. народження, на утримання якої за рішенням суду сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини від щомісячного заробітку (доходу). Представник відповідача пояснення відповідача підтвердив та заперечував протии позову з тих підстав, що позивачка фактично є неналежним позивачем за заявленим нею позовом, оскільки дитина зареєстрована за її адресою без згодли відповідача як батька, фактично постійно не мешкає з матір*ю і відповідач виконує свої батьківські обов*язки добросовісно. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача і його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 25.11.2007р. [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, від якого [INFO]. у них народився син [PERSON] (а.с. 6 - копія свідоцтва про народження), а рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 08.07.2013р. шлюб між ними було розірвано (а.с. 4-5 - копія рішення суду). Як вбачається з довідки по формі №3 від 12.12.2014р., малолітній [PERSON], [INFO]. народження зареєстрований з матір*ю в квартирі [ADDRESS] (а.с. 7 - копія довідки по формі №3). З*ясовуючи на час розгляду справи місце проживання малолітньої дитини, на утримання якої позивачка просить стягувати аліменти, суд враховує, також, пояснення відповідача про те, що він приходить до квартири [ADDRESS], де мешкає дитина з матір*ю, забирає сина, проводить з ним час, повертається до свого помешкання, що розташовано поруч, за адресою: [ADDRESS], а потім повертає дитину до матері. Як вбачається із довідки від 28.01.2015р., [PERSON] працює в ПАТ «Кредобанк», де отримує заробітну плату (а.с. 30 - копія довідки). В матеріалах справи є договір про надання послуг (навчання) за програмою раннього розвитку «Фундамент Переможця» від 15.07.2014р., укладений між [PERSON] і виконавцем ФОП [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO]. народження (а.с. 31-32 - копія договору), а також договір про надання додаткової освітньої послуги у СШ №304, укладений [PERSON] з ФОП [PERSON] на користь малолітнього [PERSON], [INFO]. народження (а.с. 33 - копія договору). В підтвердження оплати послуг за вказаними вище договорами, відповідачем надано квитанції (а.с. 33 зворот-34 - копії квитанцій). Також, відповідач надав суду платіжні доручення про оплату послуг в ТОВ «Академія фітнесу» (а.с. 35-36 - копія платіжних доручень), Путівку для дитини у супроводі дорослого в санаторій «Київ» з 16.05.2014р. по 05.06.2014р. (а.с. 37 - копія путівки), де відповідач відпочивав із сином [PERSON] (а.с. 38 - копія зворотнього талону до путівки). Відповідач має матір [PERSON], [INFO]. народження (а.с. 39 - копія пенсійного посвідчення), яка отримує пенсію мінімального розміру (а.с. 40 - копія виписки за картковим рахунком клієнта), яка з батьком відповідача - [PERSON] (а.с. 41 - копія свідоцтва про народження) розлучилась 24.07.1980р. (а.с. 42 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу). В матеріалах справи, також, є чеки та квитанції про придбання дитячих речей (а.с. 43-47 - копії). На підставі рішення Солом*янського районного суду м.Києва від 12.11.2007р., [PERSON] зобов*язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. народження в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 48 - копія рішення суду). Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступного. Згідно частин 1, 2 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов*язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов*язків щодо дитини. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи спір, суд виходить із того, що зібраними по справі доказами встановлені обставини про те, що малолітній син сторін [PERSON], [INFO]. народження має постійне місце проживання з матір*ю в квартирі [ADDRESS], що підтверджується письмовими доказами, а також про ці обставини вказував відповідач у своїх поясненнях суду. Ті обставини, що відповідач як батько періодично забирає сина до свого місця проживання, не змінюють місця постійного місця проживання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини згідно ст.182 СК України, зокрема, матеріальне становище обох батьків і дитини, наявність у відповідача обов*язку утримувати іншу малолітню дитину та матір пенсійного віку, а також ступінь участі батька у вихованні та утриманні дитини та виходячи з рівності обов*язку обох батьків щодо матеріального утримання дитини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про необхідність визначення аліментів в розмірі 1/5 частини від щомісячного заробітку (доходу) відповідача та задоволенню позову в цій частині. Щодо стягнення аліментів за минулий час, суд приходить до наступного. Відповідно до частини 2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не зміг їх одержати у зв*язку із ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. В даному випадку, позивачкою, крім особистих пояснень представника в судовому засіданні, не надано суду належних і допустимих доказів про те, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не змогла їх одержати у зв*язку із ухиленням останнього, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягаю за недоведеністю. Приймаючи до уваги зазначене вище, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з 19.12.2014р., тобто, дня подачі позову до суду відповідно до правил частини 1 ст.191 СК України. Крім цього, дитина, стосовно якої ставиться питання про стягнення аліментів на її утримання, на час розгляду справи є малолітньою, а тому питання про стягнення аліментів регулюється Главою 15 СК України, яка в ст.180 СК України визначає кінцевий термін стягнення аліментів - до повноліття дитини. Обов*язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регулюються Главою 16 СК України, в тому числі й стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на час такого навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років. Враховуючи те, що [PERSON], [INFO]. народження є малолітнім, до спірних правовідносин повинні застосовуватися правила ст.180 СК України щодо кінцевого часу стягнення аліментів, а Глава 16 СК України до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки малолітня дитина не є її суб*єктом, а також у зв*язку із тим, що рішення суду не може прийматися під умовою, про що просить позивачка в цій частині позовних вимог. Враховуючи наведене, позовні вимоги щодо стягнення аліментів до досягнення малолітнім [PERSON], [INFO]. народження 23-х років, за умови продовження ним навчання, не підлягають задоволення, оскільки не ґрунтовані на матеріальному законі і заявлені передчасно.

Outcome: partial