Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, який в подальшому було уточнено. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона, її чоловік [PERSON] та малолітній син [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Крім позивача та вищевказаних третіх осіб в спірній квартирі також зареєстрований відповідач, який є одним з попередніх власників квартири, та був зареєстрований у спірній квартирі на час її придбання попередніми власниками, проте обіцяв їм знятись з реєстраційного обліку після укладення договору купівлі-продажу. В подальшому, на тих самих умовах дану квартиру було придбано позивачем. З урахуванням того, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. Від третьої особи [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Від представника третьої особи Самусєвої [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти заявлених позовних вимог не заперечує. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., за реєстровим № 15521, позивач [PERSON] та треті особи [PERSON] та малолітній [PERSON] , [INFO] , є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15715814 від 30.12.2013, № 15716039 від 30.12.2013 та № 15715956 від 30.12.2013 (а.с.17-26). Як вбачається із відповіді, наданої на запит суду Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-71/7113 від 11.05.2019 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 02.04.1988 року по теперішній час (а.с.39). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з ч.1 ст. 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), зокрема, від вирішення такої вимоги, як про позбавлення права користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є ані власником, ані співвласником спірної квартири, договір найму житла з ним не укладався і він не є членом сім`ї співвласників квартири позивача [PERSON] та третіх осіб [PERSON] та малолітнього [PERSON] . Таким чином, оскільки позивач є співвласником вказаної квартири, але її право щодо володіння своїм майном порушується відповідачем, тому позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved