Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 01.06.2008 року Хорлупівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач нехтує сімейними цінностями. З його вини постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина. Вказує, що на даний час вони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. При цьому, вважає, що неповнолітня дитина повинна проживати з нею. Крім того зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні неповнолітнього дитини та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Разом з тим, за час перебування у шлюбі ними було придбано автомобіль ВАЗ 2101, 1974 року випуску та скутер Money Falcom 50, однак між ними не досягнуто домовленості щодо його поділу. У звязку з чим, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання дочки з нею, як матірю неповнолітньої дитини, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно, визнати за нею право власності на скутер Money Falcom 50, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Ухвалою суду від 31.08.2015 року позовні вимоги [PERSON] в частині поділу майна подружжя залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала з підстав викладених у ній. Просила суд її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01.06.2008 року Хорлупівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, актовий запис № 2, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЕГ № 027389 (а.с. 5). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно вимог ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя \~і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з пояснень сторін та досліджених письмових доказів, суд встановив, що сторони протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Примиритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за правильне та доцільне шлюб між ними розірвати. Крім того, підлягають вимоги позивача щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини. З свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 079229 від 22.07.2008 року вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 7). \~Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як визначено принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Враховуючи пояснення позивача про наявність всіх необхідних умов для проживання дочки з нею, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підставний та підлягає до задоволення. Також підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, відсутність інших утриманців та стан здоровя дитини. Зважаючи, що відповідач свій обовязок по утриманню дитини належним чином не виконує, неповнолітня дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі по 800 грн. щомісячно. Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності і зважаючи на визначений законодавством мінімальних прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дочці у визначеному судом розмірі і до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору та в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. по задоволеній вимозі по стягненню аліментів

Outcome: approved