Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду про розірвання шлюбу із [PERSON] Позов мотивований тим, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб 21 вересня 2013 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 548. Як зазначає позивач, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини не підтримують з вересня 2015 року, спільне господарство не ведуть, не мають дітей. Примирення між подружжям вважає неможливим, оскільки тривалий час сторони проживають за різними адресами у різних містах, не спілкуються. Сім`я на даний час носить формальний характер і її збереження не відповідає інтересам позивача. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулась до Київського апеляційного суду з питанням про визначення підсудності для розгляду вказаної справи у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року визначена підсудність по вказаній цивільній справі Шевченківському районному суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позову. Враховуючи, що сторони подали заяви про рознгляд справи за їх вфідсутністю, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сто сторонами докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 21.09.2013 р., зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що зроблено актовий запис № 548. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як зазначає позивач, і дана обставина визнається відповідачем, сторони припинили підтримувати подружні з вересня 2015 року, проживають окремо, шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Беручи до уваги вищенаведене, наявні підстави для задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач [PERSON] прізвище при реєстрації шлюбу не змінювала. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved