Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина знаходиться на її утриманні, тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4\~частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні не зявилася, надала суду заву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 29 квітня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №71. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено,\~що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON],\~що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стаття 27\~«Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991, та положення «Декларації прав дитини»\~регламентують,\~що інтереси дитини необхідно\~забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути\~серед тих, хто\~першим одержує\~захист і допомогу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в порядку ст.181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобовязання щодо утримання. Виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачкою, враховуючи вік дитини, спільний обовязок батьків щодо матеріального утримання дітей, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 09 липня 2015 року дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі статей 180, 182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved