Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що в житловому будинку по [ADDRESS] , який належав колишньому колгоспному двору і зареєстрований в Коломийському МБТІ, станом на 15.04.1991 проживали: батько [PERSON] , мати [PERSON] , позивачка, її чоловік [PERSON] та їх дочка [PERSON] . Житловий будинок знаходився на земельній ділянці площею 0,27 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Ринкова вартість даного житлового будинку становить 83687 грн. Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 18.08.1987 року головою двору був батько позивачки [PERSON] . Майно двору не ділилось, частки членів двору не виділялись. Всі члени колгоспного двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15.04.1991) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі. Рішенням Городенківського районного суду від 19 липня 2002 року [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім з 06 грудня 1999 року. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті частка в майні колгоспного двору не виділялась. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті позивачка, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, оскільки вступила у володіння та користування спадковим майном, однак спадкових прав юридично не оформила. Постановою нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, так як житловий будинок належав колишньому колгоспному двору, частки майна членів двору не визначені. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачки. Суд, заслухавши вступне слово позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. З копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 18 серпня 1987 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради на підставі рішення цього ж виконкому № 173 від 12 серпня 1987 р., слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . За рішенням виконкому в 1991 р. [ADDRESS] була [ADDRESS] на [ADDRESS] ; в 2001 р. номер [ADDRESS] [ADDRESS] було змінено на [ADDRESS] , що стверджується копією відповіді Ясенево-Пільнівської сільської ради № 367 від 14.11.2019. Копія довідки про об`єкт нерухомого майна № 24, видана 31.07.2019 ФОП [PERSON] згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 свідчить, що право власності на житловий будинок в [ADDRESS] ) зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] згідно свідоцтва на право власності, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради № 173 від 12.08.1987. Станом на 15.04.1991 в господарстві в [ADDRESS] (в даний час [ADDRESS] ) були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO]., дружина [PERSON] , [INFO]., дочка [PERSON] , [INFO], внучка [PERSON] , [INFO]., зять [PERSON] ,[INFO]., що стверджується довідкою № 634, виданою 19.08.2019 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради згідно по господарської книги № 2 за 1991-1995 роки. Член колгоспного двору [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 40 років в с. Ясенів-Пільний Городенківського району, актовий запис № 6 від 29 січня 1992 р., що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 серпня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею в господарстві були зареєстровані: чоловік [PERSON] , [INFO]., дочка [PERSON] , [INFO], внучка [PERSON] , [INFO]., зять [PERSON] , [INFO]., що стверджується довідкою № 80, виданою 21 січня 2020 р. виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Про те, що житловий будинок, в якому на час смерті була зареєстрована [PERSON] , знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) підтверджується довідкою № 81, виданою 21 січня 2020 р. виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2002 р. по справі № 2-797 2002 р., яке набрало законної сили 19 серпня 2002 р., [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім з 6.12.1999 р. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Про те, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, свідчить копія Витягу № 00023749047 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформованого 22 серпня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 25 від 23 листопада 1969 р. виконкому Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копіями: повторного свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого 23 серпня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, запис за № 2 від 09 січня 1971 р.; витягу № 00023749241 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 22 серпня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, з якого вбачається, що прізвище позивачки до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] », актовий запис № 11 від 04 серпня 1990 р. виконкому Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, шлюб розірвано 26 січня 2005 р., актовий запис № 12; свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 26 січня 2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, з якого слідує, що прізвище позивачки після розірвання шлюбу « [PERSON] », актовий запис № 12 від 26 січня 2005 р. Наведене свідчить, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] в рiвних частках є її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, однак документи про спадкування не оформили. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. Повідомленнями приватних нотаріусів Городенківського РНО Яшана Р.Р. № 36/01-16 від 31.12.2019, [PERSON] № 54/01-16 від 27.02.2020, державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 138/01-16 від 04.02.2020 та Інформаційною довідкою № 59267276 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04.02.2020 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , - не заводилася. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 48 років в с. Шегині Мостиського району Львівської області, актовий запис № 10 від 28 березня 1995 р., що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 липня 2018 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. На день смерті [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] ); разом з ним в господарстві були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO], внучка [PERSON] , [INFO]., що стверджується копією довідки № 636, виданої 19.08.2019 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.04.1991 виконкомом Ясенево-Пільнівської сільської ради, стверджено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] . В зв`язку з укладенням шлюбу [PERSON] [INFO] змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (переклад з чеської мови на українську), шлюб укладено в [ADDRESS], запис за № 6. Отже, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дочка - позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Про те, що житловий будинок, який знаходиться за вищевказаною адресою, до дня смерті належав [PERSON] , свідчить довідка № 635, видана 19.08.2019 виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 349/2019, наданої суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що позивачка, як спадкоємець за законом, 15.10.2019 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; в заяві зазначила, що спадщину прийняла, оскільки на час смерті проживала разом з померлим. Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57912177, виданого 15.10.2019 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 64889693 (номер у нотаріуса 349/2019), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1534/02-31 від 22 серпня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 31.07.2019, встановлено, що житловий будинок споруджено до 1941 року, господарські будівлі та споруди - до 1941, в 1968 роках. Їх ринкова вартість станом на 03.08.2019 становить 83687 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 03082019_00564, складеного ФОП [PERSON] . За даним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,27 га, що підтверджується довідкою № 480, виданою 04 липня 2018 р. виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради. Позивачка на даний час зареєстрована та проживає в житловому будинку по [ADDRESS] , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачкою - колишнім членом колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 524-526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved