Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований наступними обставинами. 01 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 353. У шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що причинами розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння, любові та поваги один до одного, а також різних поглядів на життя. Зазначила, що спір щодо спільного майна відсутній. Між сторонами досягнуто згоди, що спільні діти проживатимуть разом із матір`ю. Позивач у відкрите підготовче судове засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутність. Зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, розгляд справи просив проводити у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши позовну заяву та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок здійснення права на припинення шлюбу та регулюються Главою 11 Розділу ІІ СК України. Судом встановлено, що 01 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01 серпня 2009 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 353. У шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , від 22 березня 2011 року, актовий запис № 249, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , від 22 січня 2014 року, актовий запис № 672 Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносити фактично припинені, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Тому суд, враховуючи викладені обставини та визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що за згодою сторін діти залишаться проживати з матір`ю. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу позивачем було змінене дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 768,40 гривень, які сплачено позивачем при зверненні до суду. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача 50% судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved