Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Ідея Банк, в якому просила визнати недійсним кредитний договір №К01.00602.008250339 від 24.06.2021р., укладений з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10.10.2019р. між нею та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено договір кредиту та страхування №262.24905.005799862. У відповідності до умов даного договору позивач отримала кредит в сумі 28709,00 грн. строком на 48 місяців з кінцевим терміном виконання зобов`язання до 10.10.2023р. В подальшому через неплатоспроможність Звернувшись до відділення банку працівниками відповідача позивачу було запропоновано реструктуризацію заборгованості шляхом зменшення періодичних щомісячних платежів, та збільшення терміну дії кредитного договору, в результаті чого позивач уклала оспорюваний кредитний договір №К01.00602.008250339 від 24.06.2021р. Проте, позивач вказує, що мала намір\~укласти договір про реструктуризацію заборгованості,\~а не\~новий кредитний\~договір,\~будучи інвалідом\~2-ї\~групи по\~зору не\~мала можливості\~уважно ознайомитися\~з змістом\~оспорюваного договору,\~та вважала,\~що укладає\~саме \~договір про реструктуризацію заборгованості, але по факту уклала невигідну угоду внаслідок помилки, оскільки це новий кредитний договір, за яким кредитних коштів не отримувала та у відповідності до умов оспорюваного договору, відсотки та комісійні платежі нараховуються з нової суми кредиту, а саме 44937,30 грн., а не 28709,00 грн. У відзиві на позов, відповідач заперечив щодо вимог позову, вказавши на їх безпідставність та на те, що позивач уклала договір внаслідок власного недбальства, підписала заяву анкету на видачу кредиту та паспорт споживчого кредиту в якому до неї було доведено всю інформацію щодо цього кредиту. Окрім того станом на дату укладання кредитного договору її заборгованість за кредитним договором № 7.62.24905.005799862 від 10.10.2019 складала 45737.30грн . Кредитний договір укладений на суму 44937.3 грн. Також якщо порівняти розміри реальної відсоткові процентні ставки у двох договорах, то теж видно очевидна вигода реструктуризації та стає зрозумілим, що оспорюваний договір є договором реструктуризації. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, представник банку в судове засідання не з`явився, у запереченні на позов просив розгляд справи провести у його відсутність. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.10.2019р. між [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено договір кредиту та страхування №262.24905.005799862. У відповідності до п.п. 1.1 - 4 даного договору позивач отримала кредит в сумі 28709,00 грн. строком на 48 місяців з кінцевим терміном виконання зобов`язання до 10.10.2023р. 26.05.2021 року позивачем на ім`я банку подано заяву про зменшення платежів по кредитному договору №262.24905.005799862. Згідно довідки МСЕК №527992 [PERSON] має 2-гу групу інвалідності по зору з 26.12.2019р. 24.06.2021 року позивачем на ім`я банку подано заяву про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №262.24905.005799862. від 10.10.2019 року. Одночасно судом встановлено, що 24.06.2021 року між позивачем та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №К01.00602.008250339. У відповідності до п. 1.1 даного договору Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 44937.30 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Як встановлено судом з матеріалів справи, та вказано банком у запереченні на позов, позичальник фактично коштів не отримала за кредитним договором №К01.00602.008250339 оскільки шляхом укладання нового кредитного договору відбулася реструктуризація заборгованості\~за кредитним\~договором №262.24905.005799862.\~від 10.10.2019\~року. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правовідносини, пов`язані з визнанням договору недійсним з підстави укладення його під впливом помилки, врегульовані ч. 1 ст. 229 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 19\~постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про практику розгляду судами справ про визнання правочинів недійсними»\~обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов`язань, які виникли з правочину, і не пов`язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Таким чином, підставою для визнання недійсним правочину, який укладається під впливом помилки, є саме помилка в природі правочину, а не помилка в розрахунку одержання користі від правочину. Встановивши, що позивач мала кредитну заборгованість за кредитним договором №262.24905.005799862. від 10.10.2019 року, та подала заяву про реструктуризацію заборгованості, і укладаючи новий кредитний договір №К01.00602.008250339 вважала, що здійснюється реструктуризація попередньої кредитної заборгованості, про що фактично вказується і банком у запереченні на позов, та позивач має 2-гу групу інвалідності по зору з 26.12.2019р., суд дійшов висновку, що новий кредитний договір позивачем укладено під впливом помилки, є саме помилки в природі правочину, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору як інвалід другої групи. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved