Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в серпні 2018 р. до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про втрату права на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , зняття з реєстрації з місця проживання за даною адресою. Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи, визначено 04.04.2019 р. головуючого суддю - Польську М.В. Ухвалою суду від 11.06.2019 р. до участі у даній справі залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог - Яремчанське міське комунальне підприємство, як балансоутримувача даного будинку, оскільки позивач не є власником квартири, а є її наймачем. Позивач просила позов задовольнити, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про розгляд справи, в т.ч. через оголошення на сайті судової влади, і про причину своєї неявки суд не повідомив. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , з грудня 2010 року, наймодавець Яремчанське міське комунальне підприємство, що підтверджується договором найму безстроково (а.с.9-10, 13), сторони проживали в даній квартирі з 1979 року. Згідно рішення Яремчанського міського суду від 02.12.2011 р, яке набрало законної сили 13.12.2011р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). В даній квартирі на час звернення до суду проживають та зареєстровані позивач і троє її дітей, а також зареєстрований колишній чоловік - відповідач по справі, що підтверджується довідкою (а.с.12), проте останній фактично в квартирі не проживає з 2011 року (а.с.14-15). Договір найму врегульований нормами гл.59 ЦК України. При цьому, нормами ЖК України врегульоване питання тимчасової відсутності наймача чи членів його сім`ї та збереження за ними відповідних прав на житло. Так, за ст.71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування майном, позивач як користувач (наймач) житла має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про втрату права користування та як наслідок зняття з реєстрації.. Водночас, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник чи користувач має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Саме таку правову позицію висловила колегія суддів Верховного Суду України у постанові від 16.01.2012р. в справі №6-57цс-11, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у рішенні від 31 січня 2011 року. За вимогами ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.16 ЦК України,ст.71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved