Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та збільшення розміру аліментів на утримання дитини, посилаючись на наступне. 07.04.2007 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалось, внаслідок чого рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.07.2011 року шлюб між сторонами було розірвано та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з липня 2011 року, батько дитини - відповідач по справі проживає окремо та жодним чином не виконує покладених на нього батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом здоров'я неповнолітнього, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не здійснює матеріальне утримання дитини, а від сплати аліментів ухиляється. На даний час неповнолітній [PERSON] навчається в щколі І-ІІІ ступенів, в м. Києві та додатково займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, курсах англійської мови. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та збільшити розмір аліментів до 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримала пред'явлений позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. На підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач повідомлявся про розгляд справи та викликався в судове засідання через оголошення в пресі, шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» (а.с. 46-50), а тому суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений, та вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у в матеріалах справи доказів, згідно вимог ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Представник Київської місцевої прокуратури №3 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 35, 44). Від Служби у справах дітей Деснянської в м. Києві РДА надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, згідно якої Служба у справах дітей не заперечує проти позову (а.с. 36, 59). За таких обставин, вислухавши думку представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників третіх осіб. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 07.04.2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що у Відділі РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві складено актовий запис №385 (а.с. 11). Судом встановлено, що 13.09.2007 року в м. Києві народився [PERSON], актовий запис № 2605 від 25.09.2007 року, місце реєстрації - Відділ РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві. Батьком дитини зазначений - [PERSON] (а.с. 12). Згідно копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08.07.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, а також присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.13). Відповідно до копії довідки ЖК №3 від 27.04.2016 року №39 (а.с. 14) та заяв сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18-19), неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір'ю [PERSON] - позивачем по справі за адресою: [ADDRESS]. В матеріалах справи містяться копії характеристик на [PERSON] зі Спеціалізованого НВК «Деснянка» з поглибленим вивченням англійської мови від 25.10.2012 року №330 та зі школи І-ІІІ ступенів №282, з яких вбачається, що [PERSON] має задовільну поведінку, майже не конфліктує з однокласниками та не виявляє агресії до них (а.с. 16-17). З копій довідки СДЮШОР з футболу «Зміна», особистої картки спортсмена та заяви про прийняття до СДЮШОР з футболу «Зміна» вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в СДЮШОР з футболу «Зміна» активно займається спортом (а.с. 20-22). Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментам, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 19.11.2015 року становить 64553 грн. 55 коп. (а.с. 15). Згідно з висновком Деснянської районної в м. Києві РДА №102/03/31-10115 від 08.11.2016 року, визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 60-62). Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини проголошує, що В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно приписів ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Виходячи зі змісту принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту та навчання; ця відповідальність лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначеної процесуальної норми, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] виконує свої обов'язки щодо виховання дитини, або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього. Приймаючи до уваги висновок Деснянської в м. Києві РДА про доцільність позбавлення батьківських прав, а також встановлені судом обставини, що свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо виховання неповнолітнього сина, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимоги позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] Щодо вимоги позивача про збільшення розміру аліментів суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Проаналізувавши вищезазначену правову норму, суд вважає, що вимога позивача щодо збільшення розміру аліментів до 1500 грн. не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження зміни матеріального або сімейного стану та/або погіршення здоров'я дитини. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial