overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.2020 р. стала співвласником вказаного житла, у якому зареєстрований [PERSON] , який там не проживає більше п`яти років. [PERSON] своєї позиції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. [PERSON] як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та як законний представник неповнолітнього [PERSON] позов підтримав, про що зазначено у його заяві від 25.08.2021 р. Судом з`ясовано, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] (кожен має у власності по 1/3 частці)), що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.10.2020 р. та трьома витягами від 15.10.2020 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с.12 - 15, 16 - 18). Адреса зазначеного житла є зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , що підтверджується листом від 06.05.2021 р. Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (а. с. 22). Відповідно до статті 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З наведеної норми Житлового кодексу Української РСР випливає, що особи мають право на користування житлом, яке перебуває у власності інших осіб, лише за умови наявності відповідного договору між ними. Доказів наявності такого договору, укладеного між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не подано, а зі змісту позовної заяви вбачається, що такий договір відсутній. Частиною четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову, у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що її чоловік - [PERSON] , який помер [INFO] , був наймачем вказаного житла, за адресою якого зареєстрований їхній син - [PERSON] , який там не проживає більше п`яти років. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 07.05.2021 р. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.11.1972 р., після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 5). [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). [PERSON] , сім`я якого складалась з трьох осіб - [PERSON] (голова сім`ї), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), Виконавчим комітетом Бердичівської міської Ради народних депутатів м. Бердичева було видано ордер № 413 від 30.12.1985 р. на право зайняття двох кімнат в окремій квартирі [ADDRESS] (а. с . 4). [INFO] [PERSON] помер (а. с. 6). Квартира за адресою: [ADDRESS] , є зареєстрованим місцем проживання, зокрема, [PERSON] та її сина - [PERSON] (а. с. 3, 8, 15). [PERSON] в житлі за адресою: [ADDRESS] , не проживає більше п`яти років (а. с. 9). Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що [PERSON] у житлі за адресою: [ADDRESS] ,, відсутній з поважних причин. Відповідно до частин першої та другої статті 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі статтею 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, Суд вважає, що [PERSON] втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] , тобто наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON] . Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням того, що [PERSON] звільнена від сплати судового збору (а. с. 10), з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору (454,00 грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина яка складається з ? частини квартири [ADDRESS]. Вона є єдиний спадкоємець. Вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, через те, що працює і не могла попасти до нотаріуса через великі черги, а коли попала на прийом до нотаріуса, то нотаріус відмовив їй прийняти заяву, так як вона пропустила строк на прийняття спадщини. Позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Справу просить заслухати у її відсутність на підставі наданих доказів. Представник позивача проти позову не заперечує, справу просить заслухати у її відсутність. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [INFO] помер [PERSON], який є батьком [PERSON] ( а.с.4,5). Відповідно до ст.1261 ЦК України, вона відноситься до спадкоємців першої черги. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа не відкривалась і свідоцтво про право на спадщину не видавалось( а.с.20-21). 07.04.2014 року нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, пославшись на пропуск строку на прийняття спадщини (а.с. 10). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 09.07.2011 р. Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 304, посилаючись на те, що вони мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, шлюбні відносини між ними фактично припинені, подальше сумісне життя, примирення та збереження сім`ї є неможливим. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 09.07.2011 р. зареєстровано шлюб, актовий запис № 304, вони є батьками дитини - [PERSON] , яка народилася [INFO] (а. с. 5, 8). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б її інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 30.08.2014\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №\~561, посилаючись на те, що протягом останніх двох років вони разом не проживають, шлюбні відносин не підтримують, шлюб розпався остаточно та існує формально. Під час розгляду справи [PERSON] позов підтримала та додатково пояснила, що на надання строку для примирення з [PERSON] категорично не згодна, оскільки не бачить у цьому ніякого сенсу. [PERSON] проти позову заперечив та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що у сім`ї все добре, підстав для розірвання шлюбу немає. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 30.08.2014\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~561, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 30.08.2014\~р. (а.\~с.\~6). [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , які проживають з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження від 25.10.2018\~р. та від 30.12.2018\~р., довідкою від 15.10.2020\~р.\~№\~1115 Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №\~7 (а.\~с. 7, 8, 9). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] ,\~та підтримання\~нею цього\~позову під\~час розгляду\~справи свідчать про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б інтересам [PERSON] , та їхніх дітей , що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на її вільній згоді. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] , а відтак задовольняє цей позов. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 840,80\~грн. судового збору, сплаченого нею при поданні позову (а.\~с.\~3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась з уточненою позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд поділити в натурі між нею та [PERSON] домобудівлю за адресою: Херсонська область Білозерський район с. Чорнобаївка, вул. 9 Січня 17-а, що перебуває у їх спільній частковій власності. Також, просила визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до реального розподілу будинку. В судове засідання позивач не з»явилась. Надала до суду заяву про підтримку своїх позовних вимог, просила суд слухати справу у її відсутність та погодилась з експертним висновком про реальний розподіл будинку та порядку користування земельною ділянкою як першому співвласнику. Відповідач в судове засідання не з»явився. Надав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив суд слухати справу у його відсутність та погодився з експертним висновком про реальний розподіл будинку та порядку користування земельною ділянкою як другому співвласнику. Суд, дослідивши докази, що є у справі прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 17 грудня 2007 року, яке набрало законної сили 28.12.2007 року, за [PERSON] та [PERSON] визнане право власності на житловий будинок літ.»А» з надвірними будівлями: сарай літ «Е», сарай літ»Ж» по вул. 9 січня 17-а, в с. Чорнобаївка, Білозерського району Херсонської області. Право власності на вказану домобудівлю, [PERSON] та [PERSON] набули в порядку спадкування за заповітом, в якому спадкодавець заповідав по ? частині спадкового майна кожному з них. Рішенням виконкому Чорнобаївської сільської ради Білозерського району херсонської області №62 від 26.04.2007 року присвоєно окрема поштова адреса «17а», житловому будинку А [PERSON] по вул..9 Січня,17 в зв»язку з оформленням спадщини між трьома спадкоємцями. Рішенням 21 сесії шостого скликання Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області №323 від 16.11.2012 року, за [PERSON] та [PERSON] закріплена земельна ділянка площею 419,02 кв.2 за адресою с. Чорнобаївка, вул. 9 Січня,17. Згідно висновку судової будівельно технічної експертизи запропонований один варіант поділу домобудівлі по ? частині та порядок користування земельною ділянкою відповідно до виділених часток домобудівні кожному із співвласників. Відповідно до ч.1ст.364 та ч.1ст.367 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності. Дослідив та оцінив зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторонам по справі, як співвласникам спільної часткової власності, підлягають виділу у власність по ? частині домобудівлі та порядок користування земельною ділянкою згідно висновку судової будівельно технічної експертизи. Суд, при прийнятті рішення приймає до уваги заяви позивача та відповідача, щодо розподілу в рівних частинах витрат на перепланування будинку. Судові витрати по справі суд розподіляє відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з уточненою позовною заявою до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний реєстратор Сватівського районного управління юстиції в Луганській області про визнання права власності на 1/6 частку житлового будинку № 81 по вул. Вєдєніна у місті Луганську Луганської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; визнання права власності на 2/3 частки житлового будинку № 81 по вул. Вєдєніна у місті Луганську Луганської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та зобовязання Державного реєстратора Сватівського районного управління юстиції в Луганській області зареєструвати право власності в порядку спадкування на 5/6 частин житлового будинку загальною площею 148,5 \~кв.м. літ.\~«А-2», житловою площею 73,9\~кв.м., літ.\~«пд» підвал, літ.\~«Мс» мансарда, №\~1-3 огородження, №\~4 мощення, будинку № 81 по вул. Вєдєніна у місті Луганську Луганської області, який розташований на земельній ділянці площею 0,06\~га, яка надана у безстрокове користування на підставі типового договору від 05.09.1988 року, після смерті батька позивачки [PERSON] та після смерті [PERSON]; визнаня права власності на 1/6 частку житлового будинку № 81 по вул. Вєдєніна у місті Луганську Луганської області за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], а також про зобовязання Державного реєстратора Сватівського районного управління юстиції в Луганській області зареєструвати право власності в порядку спадкування на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 148,5 \~кв.м. літ.\~«А-2», житловою площею 73,9\~кв.м., літ.\~«пд» підвал, літ.\~«Мс» мансарда, №\~1-3 огородження, №\~4 мощення, будинку № 81 по вул. Вєдєніна у місті Луганську Луганської області, який розташований на земельній ділянці площею 0,06\~га, яка надана у безстрокове користування на підставі типового договору від 05.09.1988 року, після смерті, батька відповідача, [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у позивачки 23 квітня 2004 року помер її батько [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть від 27.04.2004 року серія 1-ЕД номер 423451 зареєстроване та видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Луганськ. Після смерті батька залишилась спадщина у вигляді житлового будинку загальною площею 148,5\~кв.м., житлова площа 73,9\~кв.м., будинку № 81 по вул. Вєдєніна у місті Луганську Луганської області, який розташований на земельній ділянці площею 0,06\~га яка надана у безстрокове користування на підставі типового договору від 05.09.1988 року. Заповіт її батьком не складався. У 2004 році

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з цим позовом до суду посилаючись на те, що 21 серпня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за актовим записом №1870 був зареєстрований шлюб з відповідачем, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Ведення спільного господарства та шлюбні відносини фактично припинені з 2018 року, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак секретарю судового засідання повідомив у телефонному режимі, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні відносини. Як слідує з письмових пояснень позивачки, подальше сумісне життя з відповідачем є неможливим, через втрату почуття любові та поваги один до одного, вважає що збереження шлюбу є неможливим. Детально проаналізувавши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини сторін-подружжя, та, приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також те, що сторони тривалий час не проживають разом, суд дійшов висновку, що сімейний конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Слід також звернути увагу сторін на те, що за правилами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як у судовому засіданні, так і в органі державної РАЦС. Відповідно до розяснень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved