Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на будинок № 28, розташований по вул. Шевченка в с. Сліпчиці Черняхівського району Житомирської області (разом з господарськими будівлями та спорудами), як за спадкоємицею за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 21.08.2005 року в с. Сліпчиці Черняхівського р-ну Житомирської обл. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Сліпчицької сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі. В звязку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при попередньому розгляді справи згідно зі ст.130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 21.08.2005 року в с. Сліпчиці померла мати позивачки [PERSON] (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 28, розташований по вул. Шевченка в с. Сліпчиці Черняхівського району Житомирської області, який побудований у 1960 році. Реєстрація будинку проведена згідно діючого на той час законодавства шляхом внесення відповідного запису до погосподарської книги сільської ради, у відповідності з яким в погосподарській книзі №3 за 2001-2005 роки [PERSON] записана власником спірного будинку (а.с.10). 19.07.2016 року рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області [PERSON] визначено додатковий строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори терміном в 30 (тридцять) днів після вступу рішення в законну силу. Рішення набрало чинності 04.08.2016 року. 10.08.2016 року позивачка прийняла спадщину як спадкоємиця першої черги за законом шляхом подачі заяви про її прийняття до нотаріальної контори (а.с. 31). У відповідності із відповіддю нотаріальної контори, а саме наданої Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (садкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця немає (а.с.31,32), що також стверджується довідками Сліпчицької сільської ради за №№ 719, 786 від 10.06.2016 року та від 29.06.2016 року (а.с.8,9). Оформлення права на спадщину на спірний будинок в позасудовому порядку неможливо тому, що із довідки БТІ № 316 від 30.05.2016 року вбачається, що право власності на спірний будинок не зареєстровано (а.с.13). Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Спірний будинок не є самовільною забудовою (а.с.11), та документи на підставі яких проводилась його реєстрація в сільській раді не збереглися і відновити їх неможливо. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що реєстрація будинку в погосподарських книгах сільської ради свідчить про те, що на зазначений будинок його власник мав правоустановлюючі документи без яких реєстрація була б неможливою. А тому, суд приходить до висновку, що [PERSON] за свого життя та на час відкриття спадщини, володіла на праві власності будинком №28, розташованим по вул. Шевченка в с. Сліпчиці Черняхівського району Житомирської області. Враховуючи викладене, суд вважає, що спірний будинок увійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст. 1218 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В звязку з цим, спірний будинок належить позивачці, як спадкоємиці за законом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В звязку з цим, та оскільки право власності на будинок зареєстроване не було, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця, немає, нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, а тому слід визнати за позивачкою право власності на спірний будинок як за спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved