Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2009 року. Шлюб розірвано рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 17 липня 2017 року. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в вихованні доньки не приймає, матеріально не допомагає, хоча має таку можливість, оскільки має постійну роботу і регулярний дохід. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В суді позивач позов підтримала, просить задовольнити. В суді представник відповідача позов визнав частково, пояснив, що відповідач надавав позивачу добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини щомісяця в розмірі 1500 грн. На даний час за станом здоров»я був змушений звільнитись з роботи, тому стабільного доходу немає. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, в якому надавав, інших утриманців немає, має 2 групу інвалідності. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в цілому, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Який розірваний, що підтверджується рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 17 липня 2017 року. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.12.2010 року. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно і її розмір визначає на власний розсуд. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частинами 1,2, статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Сторони не можуть досягнути домовленості про участь батька в утриманні дитини, тому позивач наполягає на вирішенні даного спору судом.. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стан здоров»я дитини задовільний. Відповідачу встановлена 2 група інвалідності у зв»язку із захворюванням, пов»язаним з проходженням служби, що підтверджується довідкою МСЕК АВ № 1004032 від 18.10.2017 року. Відповідач інших утриманців немає. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач має другу групу інвалідності, а відповідно його дохід складає пенсія по інвалідності, яка є стабільним щомісячним доходом, інших утриманців немає, задовільний стан здоров»я малолітньої дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в в частці від його щомісячного доходу в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів для визначення розміру аліментів , у розмірі, зазначеному позивачем. Суд вважає, що відповідачем необґрунтовано та не підтверджено належними та допустимими доказами, що його щомісячний дохід має мінливий характер. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач звільняється від сплати судового збору відповідно до ст. 5 п.9. Закону України «Про судовий збір» так як є інвалідом I та II груп.

Outcome: partial