Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з даним позовом в якому просить визнати недійсним договір дарування ? частини житлового будинку [ADDRESS] , укладений 26 квітня 2012 року і посвідчений приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], між нею та [PERSON] Свої вимоги обгрунтовала тим , що вона погодилась на пропозицію дочки , відповідачки по справі , у нотаріуса посвідчити довіреність на представництво її інтересів в судах та інших підприємствах і установах , а договір дарування підписала помилково. В судовому засіданні позивачка та її представники підтримали позовні вимоги і просять їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представники проти позову заперечують , вважають його необгрунтованим. 3-а особа , приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з*явилась , подавши свої заперечення на пред*явлений позов. Суд вислухавши учасників процесу , дослідивши письмові докази по справі вважає ,що в задоволенні позову необхідно відмовити. Так в судовому засіданні встановлено , що позивачка [PERSON] з грудня 2007 року по серпень 2012 року проживала в своєї дочки , відповідачки по справі [PERSON] в селі Олексіївщина Козелецького району Чернігівської області. 26 квітня 2012 року позивачка [PERSON] відповідно до договору дарування частини житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу [PERSON] , та зареєстрованого в реєстрі за №769 , подарувала ? частину належного їй на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями , розташованого в селі Катюжанка Вишгородського району Київської області по вулиці Південній №8. При цьому як вбачається з договору дарування , сторони діяли добровільно , перебували при здоровому розумі та ясній пам*яті , розуміли значення своїх дій , були попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства , що регулюють , укладений ним правочин ( зокрема вимогами щодо недійсності правочину) . Відповідно до п.3.1 Договору сторони підтвердили , що цей договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину. Дарувальники стверджували ,що дарування здійснено за доброю волею , без будь-яких погроз , примусу чи насильства , як фізичного так і морального. Відповідно до п.3.8 Договору сторони перед його підписанням були ознайомлені з його змістом (ас.7). В серпні 2012 року [PERSON] вирішила переїхати на проживання в [ADDRESS] , після чого між нею та [PERSON] склались неприязні стосунки , що спричинило пред*явлення позову в суд. Ці обставини підтверджуються поясненням [PERSON] , її представника , а також частково поясненням [PERSON] та її представника. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу , іншим актам цивільного законодавства , а також інтересам держави і суспільства , його моральним засадам. Особа , яка вчиняє правочин , повинна мати необхідний обсяг цивільнної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у письмовій формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків , що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержанням в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог , які встановлені частинами першою-третьою , п*ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ст.235 ЦК України , якщо правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину , який вони насправді вчинили , відносини сторін регулюються правилами щодо правочину , який сторони насправді вчинили. Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов*язується передати у майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) власність. Договір , що встановлює обов*язок обдарованому вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру , не є договором дарування. В судовому засіданні не було доведено , що оспорюваний договір дарування було вчинено з метою приховати дійсний правочин , а тому підстави для визнання недійсним договору дарування , відсутні. Покази [PERSON] , її представника , та свідків [PERSON] і [PERSON] проте , що [PERSON] не хотіла дарувати частину спірного будинку своїй дочці [PERSON] не відповідають дійсності , вони спростовуються показами відповідачки [PERSON] , письмовими запереченням приватного нотаріуса [PERSON] , а також дослідженим в судовому засіданні копією договору дарування ? частини житлового будинку належним чином посвідченого 26.04.2012 року приватним нотаріусом.

Outcome: dismissed