Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду, з вимогами: визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] та визнати недійсним заповіт від 05 жовтня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 5-23, посилаючись на те, що тривалий час знаходилась за кордоном, прибула до Одеси в листопаді 2015 року та 18 березня 2016 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, позивач вважає, що, заповіт слід скасувати у звязку з тим, що особа на яку його було складено своє право не реалізувала, так як відповідної заяви про прийняття спадщини не подавала. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та у його задоволенні просив відмовити, про що подав до суду відзив. Суд, заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. [PERSON] народилась 28 листопада 1982 року, що підтверджується свідоцтвом про народження ІІІ-ЖД № 391704. Батьками в свідоцтві зазначені [PERSON] та [PERSON]. 26 листопада 2006 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 448414. 09 лютого 2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Внаслідок укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Башкірова». 05 жовтня 2007 року [PERSON] склала заповіт, в якому розпорядилась усе своє майно заповідати [PERSON]. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 5-23. 14 серпня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 448415. Судом витребувана копія спадкової справи № 02-14, заведена після [PERSON], померлої 14 серпня 2014 року, з якої вбачається, що, 18 березня 2016 року [PERSON] звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] Відповідно до довідки (виписки з будинкової книги про склад сім'ї та реєстрацію) по день смерті, тобто до 14 серпня 2014 року, проживала за адресою: [INFO]. Крім [PERSON] у вказаній квартирі ніхто не проживав. Крім того, в матеріалах спадкової справи присутнє повідомлення нотаріальної контори адресоване [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про прийняття спадщини, у звязку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. За правилами ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд має право визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, лише за наявності поважної причини. Позивач та його представник не надали суду належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилання позивача на поважність причин пропуску строку, викладені в позовній заяві, ніяким чином не підтверджені. Крім того, позивач особисто в позовній заяві зазначає, що вирішив звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку після того як дізнався про смерть [PERSON] Стосовно вимоги позивача про визнання заповіту недійсним суд зазначає наступне. Заповіт [PERSON], складений 05 жовтня 2007 року, посвідчений та зареєстрований належним чином. Підстави для визнання заповіту недійсним викладені в положеннях статті 1257 ЦК України, серед яких не має такої підстави, як неподання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини. Крім того, положеннями ч.3 ст.1296 ЦК України затверджується, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Також, суд вважає за необхідне зазначити З листа Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування вбачається, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами. У разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Суд вважає за необхідне зазначити, що, під час судового розгляду, в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України, позивачу та його представнику пропонувалось заявити клопотання про заміну неналежного відповідача, однак позивач та його представник наполягали на розгляді справи без заміни відповідача, що також стало підставою для відмови у задоволенні позовної заяви.

Outcome: dismissed