Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 4 квітня 2003 року, від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання з відповідачем припинили через втрату почуттів та різні погляди на сімейне життя в зв'язку з цим подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про одруження (виданого повторно) серії [NUMBER] від 27 вересня 2017 року, виданого Смілянським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №115 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 15 березня 2004 року, виданого Балаклеївською сільською радою Смілянського району (а.с.4) та свідоцтва про народження від 20 липня 2009 року, виданого виконкомом Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с.4 зворот) сторони у справі є батьками двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 4 ). Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не наполягає на наданні строку для примирення, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з заяви наданої позивачем на адресу суду вона бажає залишити прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved