Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) загальною площею 4,15 га, що знаходиться на території Партизанської селищної ради Генічеського району, після смерті її матері [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті [INFO]. матері позивача [PERSON], відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 4,15 га, яка розташована на території Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області. На день смерті матері, та шість місяців після смерті вона проживала в будинку матері, у зв'язку з чим вважала себе такою, що прийняла спадщину від матері. Оскільки спадкове майно було не значним, вона до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Однак, у серпні 2016р. вона довідалась, про те, що до складу спадщини входила також земельна частка (пай). Маючи намір оформити успадковану земельну частку на себе, вона звернулась до нотаріуса, про те їй було відмовлено, у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Також зазначила, що інших спадкоємців окрім неї не має, заповіт її матір не складала. Тому, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті її матері. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що вона дійсно не знала про наявну у її матері земельну ділянку, яка могла перейти до неї у спадок. Коли дізналась, то вже був пропущений строк для прийняття спадщини. Крім того, зазначила, що у неї відсутній оригінал державного акту на земельну ділянку, у зв'язки з чим позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку. Представник Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області у судовому засіданні проти змінених позовних вимог не заперечував, вважав за можливе їх задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] була матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 1157. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що зроблено актовий запис №323, та змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO]. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13 квітня 2011р., виданого виконавчим комітетом Фрунзенської сільської ради Генічеського району Херсонської області. За життя, [PERSON] належала земельна ділянка, площею 4,15 га, яка розташована на території Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є позивач, яка приходиться померлій донькою. Також, з довідки виконавчого комітету Фрунзенської сільської ради від 13 серпня 2016 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], мешкала в [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] з 2009 року по день її смерті [INFO], та шість місяців після смерті матері. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі неприйняття спадщини або в разі відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Згідно вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], у силу вимог ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З огляду на викладене, суд вбачає передбачені законом підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, що належала [PERSON], на підставі державного акту серії [NUMBER] від 20 червня 2003 року. З урахуванням вказаних обставин суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved