Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], та з уточненням позовних вимог від 16 червня 2015 року, просила суд ухвалити рішення про визнання права власності в порядку спадкування за законом, про поділ домоволодіння та земельної ділянки, визнання права власності. В обґрунтування позову позивач зазначила, що позивач і відповідачі є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] по 1/3 кожний, та присадибної земельної ділянки площею 0, 0758 га, кадастровий номер [NUMBER] на якій знаходиться зазначений будинок, який позивач і відповідачі отримали у спадщину за законом після батька [PERSON] який помер [INFO]. Між сторонами по справі вже склався фактичний порядок користування будинком та земельною ділянкою, садиба поділена на три частини між якими встановлена огорожа. Позивачем неодноразово було запропоновано відповідачам поділити домоволодіння відповідно до фактичного порядку користування домоволодіння шляхом укладення договору про поділ домоволодіння в натурі та поділити земельну ділянку виходячи з рівності часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку відповідно до розподілу земельної ділянки складеної ТОВ «Транспроект». однак, тяжкі стосунки, які склалися між сторонами не дають можливості досягти згоди щодо вирішення питання у позасудовому порядку. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, подавши до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримали та просили розглядати справу без їх участі. Відповідачі також не з'явилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про причини неявки суду не повідомили. Однак також надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, де зазначили, що не заперечують проти позовних вимог з урахуванням уточнення. Третя особа Солом'янська районна в м. Києві Державна адміністрація, явку в судове засідання свого представника не забезпечила, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Матеріали справи містять заяву згідно якої останні просять розглянути справу без участі представника. Третя особа Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві будучі в судовому засіданні під час розгляду справи пояснила, що заперечень щодо поділу немає, однак в останнє судове засідання не з'явилася. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина на житловий будинок за [ADDRESS], що належав померлому на підставі Договору купівлі-продажу будинку, посвідченого П'ятою київською державною нотаріальною конторою 13 листопада 1990 року за реєстровим №4-11625, зареєстрованого Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 28 травня 2012 року в книзі: 219-249, номер запису: 37183, реєстраційний номер майна: 36756893. Позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]. У відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 жовтня 2012 року, виданого державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], позивачу [PERSON] належить 1/3 частина спадкового майна, яке складається з житлового будинку житловою площею-28,9 кв.м, зазначений в плані під. Літерою «А», з наступними спорудами: навіс - літ. «И», навіс - літ. «К», споруди - №1-№4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На іншу частина спірного будинку в розмірі 1/3 видано державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори Свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 жовтня 2012 року, на ім'я [PERSON], після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] На іншу частина будинку в розмірі 1/3 видано державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори Свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 жовтня 2012 року, на ім'я [PERSON], після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] На підставі Свідоцтва про право власності від 30.10.2014р. індексний номер 28828762 позивач [PERSON] володіє на праві спільної часткової власності 1/3 частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,0758 га. На підставі Свідоцтва про право власності від 30.10.2014р. індексний номер 28828973 відповідач [PERSON] володіє на праві спільної часткової власності 1/3 частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,0758 га. На підставі Свідоцтва про право власності від 30.10.2014р. індексний номер 28828603 відповідач [PERSON] володіє на праві спільної часткової власності 1/3 частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,0758 га. Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок від 03.12.2014 року загальна площа житлового будинку літ. «А» складає 105,1 кв.м, та житлова площа складає 60,5 кв.м, під прибудовою літ. «а» - 15,3 кв.м, ганком літ. - 2,2 кв.м, мансарди, що над літ. «А» складає 40,9 кв.м, Літної кухні літ. «Г» складає 40,6 кв.м та надбудови над нею 21,3 кв.м, сараю літ. «Д» складає 12,9 кв.м та надбудови над ним - 12,9 кв.м, вбиральні літ. «Е» складає 1,0 кв.м, гаражу літ. «Ж» складає 24,6 кв.м та оглядової ями 2,0 кв.м, гаражу літ. «П» складає 23,7 кв.м, сараю літ. «З» - 10,2 кв.м, навісу літ. «И» - 11,1 кв.м, навісу літ. «К» складає 14,6 кв.м, гаражу літ. «Л» - 13,8 кв.м та надбудови над ним - 15,9 кв.м, літньої кухні літ. «М» складає 26,7 кв.м, погріба з шийкою літ. «Н» складає 17,7 кв.м, літньої кухні літ. «О» складає 32,5 кв.м та погріба під «О» - 6,8 кв.м. Також на земельній ділянці розміщені споруди: №1-ворота з хвірткою, №2-огорожа, №3-хвіртка, №4-ворота, №5-огорожа, №6-огорожа, №7-огорожа, №8-огорожа. Таким чином, за часи життя померлий [PERSON] побудував наступні господарські споруди: мансарда над літ. «А», гараж з надбудовою літ. «Л», літня кухня літ. «М», погріб з шійкою літ. «Н», літня кухня літ. «Г» з надбудовою, літня кухня літ. «О» з погребом, сарай літ. «Д» з надбудовою, сарай літ. «З», гараж літ. «Ж», гараж літ. «П», вбиральня літ. «Е», але не встиг оформити належним чином право власності на зазначені господарські споруди. У відповідності до листа Міністерства юстиції від 12.01.2005р., що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до останнього Технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого 03.12.2014р., вище перелічені господарські споруди побудовані у 1991 році. Зважаючи на те,що господарські споруди були збудовані у 1991 році - тому вони не приймаються до експлуатації, що підтверджується Листом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011р. №40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року». Ця позиція також узгоджується з Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001р. за №582/5773 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», відповідно до якого не належить до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року, та Порядком прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №79 від 24.04.2015р., який вступив в чинну дію 26 травня 2015 року, згідно з яким в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження приймаються лише індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, які збудовані з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Таким чином, не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків та господарських споруд, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти, тому звертатися до компетентного державного органу про прийняття господарських споруд до експлуатації немає підстав. Разом з тим, можливість надійної та безпечної експлуатації господарських споруд підтверджується Звітом про проведення технічного обстеження від 15.06.2015р., проведеного експертом Конопляник Наталії Олександрівни на підставі Кваліфікаційного сертифікату серія АЕ №002558 від 17.07.2013р., відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єкта архітектури-експерта (інженера) з технічного обстеження, виданого Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, з метою визначення можливості надійної та безпечної експлуатації будинку та господарських споруд. У зв'язку з тим, що господарські споруди були побудовані спадкодавцем за часів його життя, але в Свідоцтвах про право на спадщину спадкодавців, вище перелічені господарські споруди не зазначені, зважаючи на те, що чинне законодавство України не передбачає оформлення права власності на померлу особу, тому іншого способу визнання права власності в порядку спадкування за законом ніж у судовому порядку у сторін немає. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Разом із цим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Між позивачем та відповідачами вже склався фактичний порядок користування будинком та земельною ділянкою, садиба поділена на три частини, між якими встановлена огорожа. Так, у фактичному користуванні Позивача перебуває група приміщень будинку літ.А, зазначених у технічному паспорті як: веранда - 7,8 кв.м, вбиральня - 1,1 кв.м, ванна - 2,2 кв.м, житлова - 16,8 кв.м, кухня - 7,1 кв.м, житлова мансарди - 17,3 кв.м, а всього: 52,3 кв.м; а також прибудова літера «а» та ганок, огорожа №2, огорожа №3, огорожа №4 (ворота металеві). У фактичному користуванні Відповідача [PERSON] перебуває група приміщень будинку літ.А, зазначених у технічному паспорті як: кухня - 17,8 кв.м, житлова мансарди - 17,1 кв.м, а всього: 34,9 кв.м; а також сарай літ. «Д» та надбудова над ним, вбиральня літ. «Е», гараж літ. «П», сарай літ. «З», літня кухня літ. «О» та погріб під «О», огорожа №6, огорожа №7, огорожа №8 (металева сітка). У фактичному користуванні Відповідача [PERSON] перебуває група приміщень будинку літ.А, зазначених у технічному паспорті як: кухня - 8,6 кв.м, житлова - 9,3 кв.м, а всього: 17,9 кв.м, а також літня кухня літ. «Г» та надбудова над нею, гараж літ. «Ж» з оглядовою ямою, навіс літ. «И, навіс літ. «К», гараж літ. «Л» з надбудовою над ним, літня кухня літ. «М», погріб з шийкою літ. «Н», споруда №1 (ворота з хвірткою), огорожа №5. Позивач неодноразово пропонував Відповідачам поділити домоволодіння відповідно до фактичного порядку користування домоволодінням шляхом укладення договору про поділ домоволодіння в натурі, та поділити земельну ділянку виходячи з рівності часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку. Запропонований варіант поділу земельної ділянки, відповідно до схеми розподілу земельної ділянки, складеною ТОВ «Транспроект», абсолютно відповідає розміру часток сторін у праві спільної часткової власності на земельну ділянку. Відповідач [PERSON] відмовлялася у добровільному порядку здійснювати поділ домоволодіння та земельної ділянки, та відповідно укладати такий договір, оскільки наразі в її користуванні знаходиться ділянка значно більша, аніж її 1/3 частини та пересувати паркан із сітки (огорожа №8) вона відмовляється. Відповідач [PERSON] нібито згодна укласти такий договір, але жодних витрат нести не хоче, а також не бажає про це договорюватися із [PERSON], щоб не псувати з тою стосунки. Тяжкі стосунки, які склалися між Позивачем та Відповідачами, не дають можливості досягти згоди щодо вирішення питання у позасудовому порядку. Під час слухання справи Відповідачі визнали позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача [PERSON] дала пояснення у судовому засіданні, та зобов'язалась перенести паркан із сітки (огорожа №8). Позивачем до суду наданий Висновок щодо технічної можливості виділу внатурі частки з об'єкта нерухомого майна від 29.12.2014 року (експертна справа №2014/318), складений експертом-інженером з інвентаризації нерухомого майна Маркіч Романом Валеріановичем, на підставі Кваліфікаційного сертифікату серія АЕ №002709 відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єкта архітектури, виданого Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Відповідно до Висновків виділення в натурі часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS], технічно можливо та нормам ДБН не протирічить. Зазначений Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна складений у відповідності до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року №55, якою визначено порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, тому є належним доказом щодо технічної можливості поділу нерухомого майна за варіантом, запропонованим цим Позивачем. Згідно ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Згідно ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, в ч.1 ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, що також знайшло своє відображення і в ч.1 ст. 88 ЗК України, відповідно до якої володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Таким чином, з моменту набуття нами права спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені усіма співвласниками. Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є, зокрема, у їх спільній частковій власності. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. На відміну від вказаного вище положення акту цивільного законодавства, яке надає право співвласнику майна здійснювати його поділ у натрі, ст. 88 ЗК України, як спеціальною нормою, яка регулює земельні правовідносини, передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Проте, наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Такі висновки ґрунтуються на положенні ст.ст.15, 16 ЦК України та ст.152 ЗК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності. Статтею 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved