Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Вказує, що влітку 2019 року вони з відповідачем домовились в усній формі стосовно поділу квартири між ними, зокрема, що їй буде належати ѕ частка квартири, а відповідачу ј. Однак, на даний час їй не вдалося врегулювати формальні питання з іншим співвласником через нотаріуса. У зв`язку з чим, просила виділити їй ѕ частки в нерухомому майні - квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та перебуває у спільній сумісній власності. До початку розгляду справи по суті представник позивача подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.09.1997 року [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 6). Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] (а.с. 19-22). Відповідно до ч. 1 ст.\~355\~ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно ч. 1 ст.\~368\~ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності до ст.\~370\~ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішення суду. Згідно ч. 2 ст.\~372\~ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~22.12.1995\~року №20\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що спірна квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності. При цьому, судом не встановлено підстав для відхилення від рівності часток сторін у праві спільної сумісної власності і позивачем таких доказів не представлено, а тому вирішуючи дане питання, суд виходить з рівності кожного з учасників спільної сумісної власності на спірну квартиру та вважає, що за кожним співвласником слід визначити по 1/2 частині спірної квартири. А тому, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і за позивачем слід визнати право власності на Ѕ частку спірної квартири. В решті позовних вимог слід відмовити. Крім того, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1691,00 грн., однак, зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги частково, тому на користь позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 1127,33 грн. ((112732,50/169098,75) * 1691,00).

Outcome: partial