Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй на підставі державного акта серії ІІ-КВ № 017008 земельну ділянку площею 3,580 га, кадастровий номер 3220485800:03:014:0030, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області. За життя [PERSON] склала заповіт- на випадок смерті зробила розпорядження, зазначивши, що право на земельну частку (пай) /сертифікат серії КВ № 0096378, посвідчене 10.12.1996 року Білоцерківською райдержадміністрацією заповіла позивачу [PERSON] . Спадкоємцем по заповіту являється, позивач яка звернулась до нотаріуса, щоб оформити спадщину за заповітом, але нотаріус вказала на неможливість із заповіту встановити волю заповідачки щодо складу спадкового майна, оскільки відповідно до заповіту позивачу було залишено у спадщину право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату КВ № 0096378, однак після складання даного заповіту [PERSON] , на підставі зазначеного сертифікату, отримала у власність земельну ділянку відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 04.05.2001 року, та було запропоновано позивачу звернутися до суду з даним позовом, а тому позивач просить суд витлумачити заповіт таким чином, що [PERSON] , заповіла [PERSON] , земельну ділянку кадастровий номер 3220485800:03:014:0030 площею 3,580 га та території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області згідно державного акта серії ІІ-КВ № 017008 виданий Розаліївської сільською радою народних депутатів 04.05.2001 року. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2021 року відкрито провадження у справі в загальному порядку та призначено підготовче судове засідання. 02.03.2021 року ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання було залучено в якості третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 31.03.2021 року у підготовчому судовому засіданні представник позивача- адвокат Коннова Н.І. підтримала позов в повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю, Биковець О.І. надала суду рішення Узинської міської ради про реорганізацію Розаліївської сільської ради шляхом приєднання до Узинської міської ради. Представник позивача- адвокат Конова Н.І. просила замінити неналежного відповідача Розаліївську сільську рада на Узинську міську раду. Третя особа - Узинська міська державна нотаріальна контора, в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, жодних клопотань та пояснень до суду не надходило, причини неявки суду невідомію На виконання ухвали суду направили копію спадкової справи № 159/2020. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явились про час та місце розгляу справи повідомлені належним чином жодних клопотань та пояснень до суду не надходило, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, було замінено неналежного відповідача Розаліївську сільську рада на Узинську міську раду. Представник відповідача Узинської міської ради у підготовчому судовому засіданні визнала позов. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановленими та визнаними обставинами є : - [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 6). - 02.11.2000 року [PERSON] , склала заповіт, яким належний їй на праві власності земельну частку (пай) сертифікат серії КВ № 0096378,посвідчений 10.12.1996 року Білоцерківською райдержадміністрацією, заповіла позивачу, що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 7). - взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії сертифікат серії КВ № 0096378, [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 017008, виданий Розаліївської сільською радою народних депутатів 04.05.2001 року (а.с. 9) Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1236 ЦК України встановлено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Статтею 213 ЦК України встановлено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Верховний Суд у складі об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 квітня 2018 у справі № 753/11000/14-ц зазначив, що в частинах третій та четвертій ст. 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину та з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. З огляду на викладене тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені ст. 213 ЦК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Порівнюючи різні частини правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами спадкодавця, який він виразив при вчиненні правочину, суд приходить до висновку, що шляхом складення 02.11.2000 року заповіту [PERSON] реалізувала свій намір заповісти позивачу саме належну їй земельну ділянку, правоустановчий докумекнт на яку в подальшому було змінено. На день смерті [PERSON] , їй належала на підставі державного акта серії ІІ-КВ № 017008 та отримана, внаслідок реалізації за життя свого права на земельну частку (пай), земельна ділянка площею 3,580 га, кадастровий номер 3220485800:03:014:0030, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved