Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Одеської міської Ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON], актовий запис № 1386, зареєстрований 05.02.2014р. Відділом РАЦС у м. Одесі РС ОМУЮ. Під час життя [PERSON] 16 серпня 2005 року було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Вахненко Ю.О., яким було призначено спадкоємцем [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно у вигляді: 9/25 частин домоволодіння, що розташовано за адресою: [ADDRESS], який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.1959 року, посвідченим нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Дородной Е.Л.. [PERSON] в передбачений ст. 1269 ЦК України строк була подана до Другої Одеської державної нотаріальної контори заява про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №37998830 від 29.07.2014р. У зв'язку з тим, що спадкодавець була власником нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.1959р., де вона виступала в якості покупця з прізвищем на російській мові «[PERSON]», у заповіті від 16.08.2005 року вона фігурує з прізвищем «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть від 05.02.2014р. взагалі «[PERSON]», у позивачки як спадкоємиці виникли труднощі у прийнятті спадщини. Приймаючи до уваги наявність викладених обставин, завідувачем Другої Одеської державної нотаріальної контори Масловою М.А. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду, що підтверджується Листом №738/02-14 від 11.08.2014 р. На підставі викладеного, позивачка просить 1. Встановити юридичний факт, яким визнати, наступні документи такими, що відносяться до однієї особи, а саме договір купівлі-продажу від 13.01.1959 року, в якому фігурує, на російській мові, [PERSON], Заповіт від 16.08.2005 року, що було складено [PERSON] та Свідоцтво про смерть від 05.02.2014 року [PERSON]. 2. Визнати за [PERSON], в порядку спадкування за Заповітом, право власності на 9/25 частин домоволодіння, що розташовано за адресою: [ADDRESS], загальною площею 61,0 кв.м. (по літ. А), що складається з житлової кімнати розміром 12,8 кв.м., кухні розміром 6,2 кв.м, коридору розміром 3,2 кв.м., коридору розміром 4.0 кв.м., житлової кімнати розміром 12,1 кв.м., кухні розміром 22,7 кв.м., яке належало померлій [PERSON]. В процесі розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги, а також обставини заявленого позову. Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], актовий запис № 1386, зареєстрований 05.02.2014р. Відділом РАЦС у м. Одесі РС ОМУЮ. (а.с. 6) Під час життя [PERSON] 16 серпня 2005 року було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Вахненко Ю.О., у реєстрі № 3-1741, яким було призначено спадкоємцем [PERSON]. (а.с. 7) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно у вигляді: 9/25 частин домоволодіння, загальною площею 22,34 кв.м., що розташовано за адресою: [ADDRESS], який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.1959 року, посвідченим нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Дородною Е.Л.. (а.с. 8) [PERSON] в передбачений ст. 1269 ЦК України строк була подана до Другої Одеської державної нотаріальної контори заява про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №37998830 від 29.07.2014р., а також матеріали спадкової справи, копія якої перебуває в матеріалах справи. (а.с. 35) Однак, у зв'язку з тим, що спадкодавець була власником нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.1959р., де вона виступала в якості покупця з прізвищем на російській мові «[PERSON]», у заповіті від 16.08.2005 року вона фігурує з прізвищем «[PERSON]», а у Свідоцтві про смерть від 05.02.2014р. взагалі «[PERSON]», у позивачки як спадкоємиці виникли труднощі у прийнятті спадщини. Завідувачем Другої Одеської державної нотаріальної контори Масловою М.А. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду, що підтверджується Листом №738/02-14 від 11.08.2014 р. (а.с. 11) Таким чином, суд вважає, що фактично виник спір про право цивільне, а тому заявлені вимоги підлягають вирішенню у порядку позовного провадження. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Крім того, ч. 3 ст. 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За вищевказаних обставин, суд вважає, що в судовому засіданні встановлений факт, що [PERSON], яка померла [INFO]. належить договір купівлі-продажу від 13.01.1959 року, відповідно до якого, [PERSON] придбала у [PERSON] 9/25 частин будинку [ADDRESS], а також заповіт від 16.08.2005 року, що було складено [PERSON], посвідчений державний нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Вахненко Ю.О., у реєстрі за № 3-1741. Суд також враховує той факт, що позивачкою не було отримано свідоцтво право на спадщину за заповітом, а тому суд вважає, ще необхідно вирішити питання про право власності на спадкове майно. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO]. належить договір купівлі-продажу від 13.01.1959 року, відповідно до якого, [PERSON] придбала у [PERSON] 9/25 частин будинку [ADDRESS]. Відповідно до технічного плану, до складу 9/25 частин будинку [ADDRESS] відноситься житлова кімната площею 12,8 кв.м., кухня розміром 6,2 кв.м., коридору розміром 3,2 кв.м., коридор розміром 4,0 кв.м., житлової кімнати розміром 12,1 кв.м., кухні розміром 22,7 кв.м. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved