Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ФОП [PERSON], АТ СК «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вказуючи, що 18.09.2012 року о 14 годині 05 хвилин сталася дорожньо - транспортна пригода. [PERSON], працюючи водієм ФОП [PERSON] та керуючи автомобілем ГАЗ 53 державний номер [NUMBER], рухаючись заднім ходом, створив небезпеку та перешкоду автомобілю Мерседес державний номер [NUMBER], зіткнувся з цим автомобілем та завдав йому технічні ушкодження. Дорожньо - транспортна пригода сталася з вини водія ФОП [PERSON], який виконуючи свої трудові обов'язки керував автомобілем. Водія [PERSON] було визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Цивільно - правова відповідальність власника Автомобіль ГАЗ 53 державний номер [NUMBER] [PERSON] застрахована АТ «СК «АХА Страхування». Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 55072,44 грн. Вартість висновку про спричинену шкоду склала 500 грн., тому загальна сума майнової шкоди складає 55572,44 грн.. Ліміт відповідальності страховика становить 50000 грн. на одного потерпілого за шкоду, яка завдана його майну. Страхова сума зменшується на суму франшизи, яка не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика і становить 1000 грн., тому вважала, що АТ «СК «АХА Страхування» повинно сплатити їй 22985,97 грн. витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля. ФОП [PERSON] має відшкодувати їй 32586,47 грн. вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу та витрати на проведення експертизи. На її утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей і вона змушена була розшукувати місце проживання ФОП [PERSON], телефонувати страховій компанії з метою з'ясування розміру страхового відшкодування. Таке недбале ставлення зі сторони відповідачів, а також важкий душевний стан в якому вона перебувала під час ДТП спричинило їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 10000 грн.. Просила стягнути з відповідачів 55572,44 грн. майнової шкоди, 10000 грн. моральної шкоди та судовий збір у сумі 655,72 грн.. 28.03.2013 року [PERSON] подала до суду позов у якому зменшила розмір позовних вимог, вказуючи, що 14.03.2013 року АТ «СК «АХА Страхування» перерахувало на її картку 19940,93 грн.. Пізніше вона отримала лист від 19.03.2013 року у якому страхова компанія визнала страхове відшкодування у сумі 20091,62 грн. та зазначила, що ця сума страхового відшкодування виплачена їй у визначений у заяві спосіб. Відповідач зазначив, що визнає розрахунок страхового відшкодування без урахування ПДВ зазначених у звіті №361 від 16.10.2012 року. З таким зменшенням вона не згідна, оскільки воно не передбачено діючим законодавством. ПДВ включається до ціни товарів і послуг і хоча сплачується платником податку, але за рахунок коштів покупця. Враховуючи добровільну сплату АТ «СК «АХА Страхування» частини суми страхового відшкодування у розмірі 19940,93 грн. сума майнової шкоди складає 3045,04 грн. (22985,97 грн. - 19940,93 грн.). Просила стягнути з ФОП [PERSON] 32586,47 грн. та з АТ СК «АХА Страхування» 3045,04 грн.. Крім того, просила стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 10000 грн. та 655,72 грн. судового збору. 15.05.2013 року позивач подала уточнюючу позовну заяву в якій зазначила в якості третьої особи [PERSON] У судовому засіданні позивач та представники позивача [PERSON], [PERSON] вимоги, що зазначені в позові від 15.05.2013 року підтримали і просили їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] пояснив суду, що пошкоджений автомобіль [PERSON] не ремонтувала і продала його з існуючими після ДТП пошкодженням. Просив стягнути грошові кошти для відновлення транспортного засобу. Представник АТ СК «АХА Страхування» у судове засідання не з'явився. Направив до суду заперечення у якому зазначив, що 28.02.2010 року між АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За цим полісом застраховано цивільно - правову відповідальність осіб, які на законних підставах керували автомобілем ГАЗ 5312, державний номер [NUMBER] за шкоду заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю та / або майну третіх осіб при керуванні вказаним транспортним засобом. 18.09.2012 року сталося ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль [PERSON] За висновком спеціаліста від 16.10.2012 року вартість матеріального збитку складає 23985,97 грн. з ПДВ. На підставі заяви [PERSON] від 15.11.2012 року страховою компанією виплачено їй 20091,62 грн. Зазначену суму вирахувано без урахування ПДВ, оскільки [PERSON] не було надано доказів понесення витрат на оплату даного податку. Виплату страхового відшкодування здійснено за вирахуванням франшизи в сумі 1000 грн.. ФОП [PERSON] та його представники в судове засідання не з'явились без поважних причин, про слухання справи повідомлені належним чином. [PERSON] пояснив суду, що з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої він знаходився на транспортному засобі підприємця і виконував трудові обов'язки. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Ст. 1187 ЦК України передбачає, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. За статтею 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Частиною третьою ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За повідомленням Бердянського ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізької області від 14.01.2014 року транспорт марки MERCEDES-BENZ CL 500 державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], 2002 року випуску був зареєстрований за громадянкою [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] в період з 09.11.2010 року (дата реєстрації) по 15.03.2013 року (дата зняття з обліку для реалізації). 20.03.2013 року громадянкою [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ CLS 500 державний номер [NUMBER], номер кузова - [NUMBER], номер двигуна - [NUMBER], 2007 року випуску. Станом на 14.01.2014 року зазначений транспортний засіб з обліку не знятий (а.с.172) Таким чином, із повідомлення Бердянського ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізької області судом встановлено, що транспортний засіб, який було пошкоджено внаслідок ДТП 18.09.2012 року на час звернення з позовом до суду був у власності позивача, але остання під час розгляду справи, а саме 15.03.2013 року зняла його з обліку для реалізації і 20.03.2013 року під тим самим державним номером [NUMBER] зареєструвала інший транспортний засіб, який вона придбала. У судовому засіданні представник [PERSON] підтвердив ці обставини та пояснив суду, що пошкоджений автомобіль було знято з реєстрації та продано. Ремонт автомобіля після ДТП 18.09.2012 року позивачем не проводилось і він був проданий у пошкодженому стані. Таким чином, судом встановлено, що на момент прийняття рішення по справі позивач не була власником транспортного засобу, який було пошкоджено внаслідок ДТП 18.09.2012 року. Суд вважає, що ця обставина має суттєве значення при розгляді спору виходячи з наступного. [PERSON] має речове право на пред'явлення позову про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Відновлення порушеного права позивача можливе шляхом стягнення грошових коштів, які необхідні для відновлення попереднього становища в натурі або стягнення уже понесених витрати на відновлення цього становища. Позивач заявила вимоги про стягнення грошових коштів, які необхідні для майбутнього ремонту транспортного засобу, що підтвердив у судовому засіданні її представник, але суд вважає, що цей спосіб відшкодування неможливий. Не будучи власником транспортного засобу позивач не може просити відновлення його попереднього становища в натурі шляхом стягнення грошових коштів для майбутнього ремонту цього автомобіля, оскільки пошкоджена річ уже не є її власністю. У такому випадку позивач має право на стягнення грошових коштів, які він витратив на ремонт пошкодженого транспортного засобу, якщо такий ним було проведено. За таких обставин відсутні підстави для стягнення на користь [PERSON] матеріальної шкоди, оскільки позивачем не доведено, що він поніс витрати на ремонт автомобіля, а право на відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу шляхом відновлення його попереднього стану в майбутньому за ч. 3 ст. 386 ЦК України має тільки власник. | Постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.10.2012 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України за те, що він 18.09.2012 року о 14 год. 05 хв. в м. Бердянську по вул. Свободи, навпроти входу в центральний ринок, керуючи автомобілем ГАЗ 53 державний номер [NUMBER] не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, рухаючись заднім ходом, створив небезпеку і перешкоду автомобілю Мерседес д/н [NUMBER] та здійснив зіткнення з цим автомобілем, внаслідок чого автомобіль Мерседес отримав механічні ушкодження (а.с.5). Звертаючись з позовом до суду про відшкодування шкоди позивач заявила вимоги до фізичної особи-підприємця [PERSON] з тих підстав, що [PERSON], який керував транспортним засобом та спричинив шкоду виконував трудові обов'язки в момент ДТП, але суд не може погодитися з цим твердженням, оскільки позивачем ця обставина не доведена. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Виходячи зі змісту ст. 21, 24-1 КЗпП України правовідношення між фізичною особою та працівником оформляються трудовим договором, у разі укладенні трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Таким чином, допустимим доказом, що підтверджує знаходження [PERSON] у трудових відносинах з ФОП [PERSON] у момент скоєння останнім ДТП може бути трудовий договір, який укладено в письмовій формі та зареєстровано у державній службі зайнятості за місцем проживання, довідка Фонду соціального страхування на випадок безробіття, довідка органу Державної податкової служби України або інший первинний документ. Позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який підтверджує спричинення шкоди [PERSON] водієм [PERSON] під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, клопотання про витребування їх судом в порядку ст. 137 ЦПК України не заявлялось. Відмітка у постанові від 01.10.2012 року про те, що [PERSON] працює у ПП «[PERSON]» (а.с.5) свідчить про те, що останній працює у приватному підприємстві, а не у фізичної особи-підприємця. Крім того, пояснення третьої особи [PERSON] не є доказом і суд не може покласти їх в основу вирішення суду. За довідкою від 18.09.2012 відділу оформлення ДТП відділу ДАІ для обслуговування адміністративної території м. Бердянська, Бердянського району при УМВС України в Запорізькій області в наслідок ДТП автомобілю Мерседес, номерний знак [NUMBER] спричинені механічні пошкодження: деформація капота, лівого бампера, декоративної решітки радіатора (а.с.128). У протоколі огляду транспортного засобу від 01.10.2011 року відображено характер та об'єм пошкоджень автомобіля MERCEDES - BENS CL 500 реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП (а.с.22). Згідно звіту №361 від 16.10.2012 року вартість відновлювального ремонту з урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають зміні складає 23985,97 грн. (а.с.6-32). [PERSON] оплачено за проведення автотоварознавчого дослідження 500 грн. (а.с.33). За полісом №АВ/6719668 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] 28.02.2012 року застрахував свою цивільно-правову відповідальність у випадку заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка станеться за участю транспортного засобу ГАЗ 5312, державний номер [NUMBER] (а.с.63). 15.11.2012 року [PERSON] подала заяву АТ «СК «АХА Страхування» про виплату їй страхового відшкодування (а.с.42). АТ «СК «АХА Страхування» складено 13.03.2013 року страховий акт та прийнято рішення про здійснення виплатити [PERSON] страхового відшкодування у сумі 20091,62 грн. (а.с.66-67). Згідно копії платіжного доручення №16892 від 14.03.2013 року АТ «СК «АХА Страхування» перераховано ПАТ КБ «Приватбанк» для [PERSON] у рахунок страхового відшкодування 20091,62 грн. (а.с.102). Судом встановлено, що загальна сума матеріальної шкоди складає 23985 грн. 97 коп.. АТ «СК «АХА Страхування» виконало зобов'язання за договором страхування від 28.02.2012 року та виплатило позивачу страхове відшкодування за вирахуванням податку на добавлену вартість та франшизи в сумі 20091 грн. 62 коп., що відповідає вимогам діючого законодавства. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 3894 грн. 35 коп., але за встановлених у судовому засіданні обставин підстави для стягнення з ФОП [PERSON] цих грошових коштів відсутні. Підстави для стягнення моральної шкоди з ФОП [PERSON] відсутні, оскільки позивачем не доведено їх спричинення та з зазначених вище підстав. Вирішуючи спір у частині стягнення моральної шкоди з АТ «СК «АХА Страхування» суд приходить до наступного. Згідно п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеного судом та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Стаття 23 ЦК України передбачає, що Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем не доведено існування підстав для стягнення моральної шкоди, що передбачені пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди з АТ «СК «АХА Страхування» слід відмовити. Згідно ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Подання [PERSON] 15.11.2012 року заяви про виплату їй страхового відшкодування підтверджується її заявою (а.с.42) та листом АТ СК «АХА Страхування» (а.с.60), Статтею 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] направила страховику документи, що передбачені ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування але АТ «СК «АХА Страхування» в порушення ст. 37 цього закону не здійснила виплату страхового відшкодування, тому позивач змушена була звернутись з позовом до суду. АТ «СК «АХА Страхування» перерахувало ПАТ КБ «Приватбанк» для [PERSON] у рахунок страхового відшкодування 20091,62 тільки 14.03.2013 року, тобто після звернення з позовом до суду. Суд вважає, що за таких обставин судовий збір у сумі 200 грн. 92 коп. підлягає стягненню з АТ «СК «АХА Страхування» на підставі ст. 79, 88, 89 ЦПК України.

Outcome: approved