Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, та вселення. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так позивачка, [PERSON] , [INFO] отримала в спадщину від [PERSON] нерухоме майно, яке складається з: ј (одної четвертої) частки квартири під [ADDRESS] ), яка складається в цілому з одної житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 33, 9 кв.м., в тому числі житловою площею 19,1 кв.м.. Після оформлення всіх правовстановлюючих документів, позивачка намагалась зустрітись з відповідачем, яка є співвласником спірного майна та бажала потрапити до зазначеного житлового приміщення з метою з`ясування можливості проживання в спірній квартирі, або викупу частки, або навпаки продажу своєї, але на протязі більше ніж двох років відповідачка не бажала зустрічатись та спілкуватись по зазначену питанню, згодом взагалі не відповідала на її листи та телефоні дзвінки. Позивачка стверджує, що вона намагалась неодноразово потрапити до спірного майна, але її спроби були марними, а тому вона вимушена звернутись до суду із захистом свого порушеного права. На підставі викладеного, позивачка просить вселити її, [PERSON] , до квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ), квартира (сім) 7 , а також зобов`язати не чинити їй перешкод у користуванні квартирою. (а.с. 2-4) [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності, сплати грошової компенсації. В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивачка посилається на наступі обставини. Так, [PERSON] на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 березня 2011 року належить 3/4 частини квартири [ADDRESS] . Відповідачці належить 1/4 частина спірної квартири. Квартира складається з однієї житлової кімнати, площею 19,1 кв.м. та підсобних приміщень, загальна площа квартири 33,9 кв. м.. Після отримання права власності позивачка користуюся квартирою разом з членами своєї родини, вона сплачує комунальні послуги та за утримання будинку. Квартира є неподільною та немає можливості визначити порядок користування нею між співвласниками, тобто спільне користування та володіння за зазначених умов є неможливим та частка відповідачки є незначною порівняно з належною мені часткою. На підставі викладеного, [PERSON] просить: 1.Відмовити у задоволенні позову [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення - відмовити. 2.Припинити право [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. 03.10.2015 р.. (а.с. 17-18) Ухвалою суду від 11 грудня 2017р. вищевказані позови були об`єднані в одне провадження. (а.с. 34) В судовому засіданні позивачка, а такої її представник наполягали на задоволенні позову, оскільки позивачка не має можливості користуватись квартирою. В той же час, вони просили відмовити у задоволенні зустрічного позову, оскільки відповідачка не пропонували їй сплати грошову компенсацію за її частину квартири. Відповідачка, а також її представник заперечували проти задоволення позову [PERSON] , оскільки позивачці належить лише незначна частка квартира, а також посилаючись на той факт, що позивачка має житло. Відповідачка також пояснила, що вона бажає сплатити грошову компенсацію позивачці за її частку квартири, проте у неї не має матеріальної можливості. Судом встановлені наступні обставини справи, а також виникли правовідносини. Так судом встановлено, що [PERSON] , належить ј частки квартири під [ADDRESS] ), яка складається в цілому з одної житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 33, 9 кв.м., в тому числі житловою площею 19,1 кв.м. [PERSON] належить квартири під [ADDRESS] ), яка складається в цілому з одної житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 33, 9 кв.м., в тому числі житловою площею 19,1 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже між сторонами виникли правовідносини спільної часткової власності. Частиною 1 ст. 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У відповідності до ч. 1 ст. 356 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Згідно приписами ч. 2 ст. 356 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Ухвалою суду від 14.05.2018р. судом, за клопотанням відповідачки, було призначено судову будівельно-технічну експертизу з метою встановлення дійсної ринкової вартості квартири, встановлення можливості виділення ј частки спірної квартири в натурі. (а.с. 46) Експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз було направлено до суду клопотання щодо доступу до об`єкту, а також наданий рахунок для оплати експертизи. (а.с. 53-57) Вищевказаний рахунок був направлений відповідачці [PERSON] , яка його отримала 20.02.2018р. (а.с. 55-56). Однак оплата за рахунком не була здійснена, а тому Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз справу було повернуто до суду без проведення експертизи. (а.с. 58-59) В судовому засіданні відповідачка [PERSON] пояснила, що вона дійсно отримала рахунок на проведення експертизи, проте його не оплатила, оскільки вирішила, що у неї відсутні кошти для сплати грошової компенсації позивачці. В процесі розгляду справи відповідачка [PERSON] не здійснювала жодної пропозиції щодо внесення на депозитний рахунок суду суму грошової компенсації, а навпаки пояснила, що не має коштів для компенсації частки у праві власності на квартиру. За вищевказаних обставин, суд вважає, оскільки позивачка не виконала вимоги ч.2 ст. 356 ЦПК України, то зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню. За положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 369 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право свободи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже оскільки позивачка [PERSON] є співвласником квартири, то вона має право на користування квартирою, а отже відповідачка повинна утриматись від дій, що перешкоджають власнику здійснювати свої повноваження. На підставі викладеного,

Outcome: approved