Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення процентів, інфляційних, 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання за договором позики, мотивуючи його тим, що 30.12.2014 р. вони з відповідачем уклали договір позики, за яким [PERSON] передала, а [PERSON] отримав в позику 2750,00 дол. США. На підтвердження укладення зазначеного договору [PERSON] написав розписку, якою зобов'язався повернути грошові кошти до 30.01.2015 р. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2017 р. (справа №127/6590/17) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 74672,25 грн, що становить заборгованість в результаті неповернення коштів, взятих у позику згідно розписки про отримання коштів від 30.12.2014 р. станом на 28.03.2017 р. Оскільки кошти за договором позики своєчасно не були повернуті, просить стягнути з [PERSON] 47385,75 грн за прострочення виконання грошового зобовязання, з яких: 32334,14 грн - проценти за користування позикою, 8953,20 грн - інфляційні, 6098,41 грн - 3% річних. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити, а також стягнути з відповідача 6000,00 грн витрат на правничу допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в заяві зазначив, що позов визнає. (а.с. 45) Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 30.12.2014 р. відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 2750,00 дол. США, терміном на 1 місяць до 30.01.2015 р. (а.с. 10) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2017 р. (справа №127/6590/17) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 74672,25 грн, що становить заборгованість в результаті неповернення коштів, взятих у позику згідно розписки про отримання коштів від 30.12.2014 р. станом на 28.03.2017 р. Рішення суду набрало законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 10.11.2017 р. (а.с. 11-12, 13-14) На а.с. 15-17 - виписка з банківського рахунку позивача [PERSON] з 01.03.2018 р. по 18.10.2018 р., з якої вбачається, що в рахунок боргу у виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики 21.09.2018 р. позивачу було перераховано 1262,09 грн, 15.08.2018 р.- 1262,09 грн, 24.07.2018 р.- 1262,09 грн, 25.06.2018 р.- 1262,09 грн, 08.06.2018 р.- 1312,82 грн, 24.04.2018 р.-1767,60 грн, 18.04.2018 р.- 655,99 грн, 06.04.2018 р.- 655,99 грн, 06.03.2018 р.- 1774,17 грн. Письмові докази відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На а.с. 8 - розрахунок процентів на рівні облікової ставки Національного банку України в розмірі 32334,14 грн, нараховані за період з 07.11.2015 р. по 06.11.2018 р. (в межах трирічного строку позовної давності), з урахуванням часткового погашення відповідачем [PERSON] боргу. Згідно ст. 1050 ч.1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Стаття 625 ч. 2 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На а.с. 8, 9 - розрахунок інфляційних за період з 28.03.2017 р. по 05.03.2018 р. в розмірі 8953,20 грн та 3 % річних за період з 07.11.2015 р. по 06.11.2018 р. (в межах трирічного строку позовної давності) в розмірі 6098,41 грн. В постанові Верховного Суду від 17.10.2018 р. (справа №369/6540/16-ц) зазначено, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. Враховуючи те, що предметом договору позики, укладеного між сторонами, було грошове зобов'язання, виражене в іноземній валюті (доларах США) - 2750 дол. США (обставина, встановлена рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2017 р. (справа №127/6590/17), вимога про стягнення з відповідача інфляційних в розмірі 8953,20 грн задоволенню не підлягає. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, зокрема, позики, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконав належним чином умови договору, тому права позивача підлягають захисту: потрібно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 6098,41 грн - 3% річних, 32334,14 грн - процентів за користування позикою. Крім цього, згідно ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути пропорційно розміру задоволених вимог 571,66 грн судового збору, 4866,60 грн витрат на правничу допомогу. (а.с. 30-31)

Outcome: approved