Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась із наведеним вище позовом, мотивуючи його тим, що сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2012 року сторони не проживають разом, син проживає разом з матір'ю, а відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, у вихованні дитини участі не приймає, не піклується про здоров'я, його фізичний та моральний розвиток, чим фактично ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Тому просить позбавити відповідача батьківських прав. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини (актовий запис № 948), сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача та з матеріалів справи вбачається, що дитина мешкає з позивачем. З 10.08.2013 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб, її теперішній чоловік займається вихованням сина, дитина називає його своїм батьком, проживають однією сім'єю, разом сприяють розвитку та творчих здібностей дитини, чоловік утримує дитину на належному рівні. Відповідач протягом тривалого часу вихованням дитини та утриманням не займається, сина долею не переймається. Зазначене підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що відповідач є його сином та заперечує проти позбавлення його батьківських прав, оскільки бажає спілкуватись з дитиною. На теперішній час працює в Польщі та останній раз бачився з сином восени 2015 року. Заслуханий в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що на даний час проживає з мамою та татом (яким вважає [PERSON].) однією сім'єю. З [PERSON] в останні раз спілкувався рік тому. На минулий день народження [PERSON] подарував йому мобільний телефон. Проти спілкування з [PERSON] не проти. Відповідно акту обстеження службою у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради умов проживання позивача, за адресою: [ADDRESS], вона має усі необхідні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. Виконавчий комітет Дніпровської районної у місті Херсоні ради - орган опіки та піклування Дніпровського району м. Херсона направив до суду висновок від 07.12.2016 року № 2-49/2312 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно вимог ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Верховний Суд України у Постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 р. вказав, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею, при розгляді справи проявив байдужу позицію, не направив до суду будь-яких заперечень проти позову, а тому суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved