Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, покликаючись на те, що після смерті чоловіка - [PERSON] вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема, на житловий будинок по [ADDRESS] Проте нотаріусом листом від 01.10.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. В суді позивачка та її представник позов підтримали, вказали, що спірний житловий будинок вважався колгоспним двором, головою якого з 1976 р. і до дня смерті був [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на вказане майно. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], продовжує проживати в даному будинку, не втратила частку у колгоспному дворі, а оскільки чинне законодавство не передбачає реєстрацію права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи, та вказане майно не є об'єктом спадкових прав, змушена звертатись до суду із позовом про визнання права власності на вказаний житловий будинок як на майно колгоспного двору. Просять позов задовольнити. Представник відповідача - Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив (а.с. 42-43). Заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи, заяву відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч. 3 і ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Так, згідно копій погосподарських книг с. Завидовичі Городоцького району Львівської області за 1991-1995 рр., житловий будинок по [ADDRESS] мав статус «колгоспного двору», членами колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року згідно погосподарської книги за за 1991-1995 рр. були: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], за будинком закріплена земельна ділянка, в тому числі під будівлями 0,01 га (а.с. 19-22). [PERSON] у 1976 р. вибув з даного будинковолодіння, з 09.10.1976 р. проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Із пояснень позивачки в суді, копії ухвали Завидовицької сільської ради народних депутатів від 14.04.1994 р. видно, що [PERSON] з 1976 р. був головою колгоспного двору, для обслуговування вищевказаного будинку йому передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,12 га. (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 р. (в редакції, що діяла до 1991 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Із копій свідоцтв про смерть [NUMBER], [NUMBER], вбачається, що [PERSON] помер [INFO], [PERSON] помер [INFO]., який за життя своєю нотаріально завіреною заявою відмовився від частки у колгоспному дворі на користь позивачки, а, отже, позивачка [PERSON] залишилась єдиним членом колгоспного двору (а.с. 6, 9,44). Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, як вбачається з листа приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Богаченко О.І. № 353/01-16 від 01.10.2018 р., отримала відмову, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 11). Згідно положень ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки, житловий будинок по [ADDRESS] має статус «колгоспного двору», позивачка є єдиним живим членом колгоспного двору, що не втратила частку в майні цього двору, отже слід визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в цілому, як на майно колгоспного двору. Згідно технічного паспорта житловий будинок по [ADDRESS] складається з веранди, кухні, комори, коридору та трьох кімнат, загальною площею 79.4 кв.м, житловою площею 38.0 кв.м. (а.с. 14-18). Із довідок, виданих Самбірським МБТІ № 1486 від 08.08.2018 р., № 8328 від 13.11.2018 р., Городоцьким РБТІ № 523 від 21.09.2018 р. вбачається, що право власності на вищевказаний житловий будинок не реєструвалось (а.с. 10, 13, 36). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 145256515 від 14.11.2018 р. інформація про реєстрацію права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження - відсутня (а.с. 37). За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] мав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], вищенаведений житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», позивачка є єдиним членом колгоспного двору, не втратила право на частку в ньому, за нею слід визнати право власності на цей будинок в цілому як на майно колгоспного двору. На підставі викладеного,

Outcome: approved