Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні ? частиною квартири [ADDRESS], зокрема, зобов'язати [PERSON] передати їй дублікат ключів від квартири, не чинити перешкод у користуванні та володінні місцями загального користування, а саме: кухнею, санвузлом, ванною, коридором та вселити її у спірну квартиру. При цьому позивачка посилається на те, що їй на праві власності належить ? частина квартири [ADDRESS], але вона не має можливості потрапити у спірну квартиру, оскільки відповідач відмовляється надати їй ключі і здає її під найм третім особам. Позивачка зазначила, що такими діями відповідач порушує її право власності, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка та її представник - [PERSON] не з'явились, надали до суду заяву, якою позовні вимоги підтримали у повному обсязі, справу просять розглянути за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач та його представник - [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулося 19 лютого 2015 року не заперечували проти вирішення спору у позасудовому порядку, у зв'язку з чим сторонам було надано час для врегулювання спору мирним шляхом. У подальшому відповідач та його представник у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, 05 травня 2015 року надали до суду заперечення на позовну заяву в яких просили у задоволенні позовних вимоги відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 жовтня 2013 року. Співвласником зазначеної квартири є відповідач [PERSON]. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). Згідно частин 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] здає квартиру [ADDRESS] в оренду, що підтверджується листами Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області від 19 травня 2014 року та листом Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси від 12 листопада 2014 року, що перешкоджає позивачці, як співвласнику квартири, користуватись своїм майном. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 361 ЦПК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачка має право користуватись квартирою як співвласник квартири, а відповідач повинен не перешкоджати їй користуватись жилою площею. При таких обставинах, суд вважає вимоги [PERSON] доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved