Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], вказавши, що з відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати предявлення позову і до досягнення [PERSON] та [PERSON] повноліття. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, пояснивши, що позивач [PERSON] з кінця 2016 року та на цей час працює у Турецькій республіці, а неповнолітні діти мешкають разом з представником матірю позивача по справі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на відсутність постійного місця роботи та доходу. Згідно свідоцтву про народження батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] За довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 04-27/7-91, виданою Департаментом реєстраційний послуг Запорізької міської ради, неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані проживаючими разом з матірю [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, 1-А. Відповідно до ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Посилання відповідача на відсутність у нього постійного заробітку, на переконання суду, не може бути підставою для відмови у стягнення аліментів, оскільки відповідач є працездатним, стан здоровя задовільний, інших осіб на утриманні не має, тож не позбавлений можливості влаштуватись на роботу та виконувати свій обовязок щодо утримання дітей. Як вказує ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 367 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved