Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа: Харківська Державна нотаріальна контора № 11 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якій з урахуванням уточнень від 03.11.2015 року просить суд визнати за нею право власності на квартиру № 73 по пр.. 50 років ВЛКСМ в будинку № 53 в м. Харкові в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON], яка померла 17.08.2012 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її мати, [PERSON], проживала та була зареєстрована в [INFO] по пр.. 50 річчя ВЛКСМ[ADDRESS]. [PERSON] померла 17 серпня 2012 року. При житті мати позивачки втупила в ЖБК «Дон», членом якого вона була, де їй була надана квартира № 73 в будинку № 53 по пр.. 50 річчя ВЛКСМ в м. Харкові, квартира складається з 2-х кімнат, загальною площею 50,3 кв. м. Повна вартість квартири була виплачена у 1986 році, відповідно до довідки. [PERSON], сплативши повну вартість кооперативної квартири № 73 в будинку № 53 по пр.. 50 річчя ВЛКСМ в м. Харкові, з 1986 року стала її власником, але при житті вона належним чином не отримала свідоцтво про право власності на житло. 18 червня 1982 року її мати [PERSON] склала заповіт в 11 ХДНК, згідно яким все її майно вона заповіла позивачці. Після смерті матері вона 13.07.2013 року звернулась із заявою до ХДНК № 11 про прийняття спадщини, де була зареєстрована спадкова справа, однак 14.02.2015 року державним нотаріусом [PERSON] ХДНК №11 була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 17.08.2012 року [PERSON] на квартиру за адресою: м. Харків, пр.. 50 річчя ВЛКСМ, 53, кв. 73 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру на імя померлої. Такі обставини вимушують її звернутись до суду з цією позовною заявою за визнанням права власності на двокімнатну квартиру № 73 в будинку № 53 по пр.. 50 річчя ВЛКСМ в м. Харкові у порядку спадкування за заповітом після смерті матері. /а. с. 4-6, 45-47/ Позивач в судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги, викладені в позовній заяві підтримала у повному обсязі, у разі неявки відповідача, сповіщеного належним чином, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи, сповіщений належним чином, в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи ХДНК №11 в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON] народилась 03.03.1965 року, відповідно до свідоцтва про народження серія ІV-УР № 2354682 від 29.03.1965 року. Мати позивачки є [PERSON]. Відповідно до Довідки виданої Палацом одруження «Дзержинський» Вих. № 159 від 05.02.1992 року щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], 03.02.1984 року, актовий запис № 169. Прізвище після одруження чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія ІІ-ВЛ № 342701 від 12.03.1987 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, актовий запис № 389. Позивачка 19.01.1996 року зареєструвала шлюб із [PERSON] у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис 78, серія І-ВЛ № 019266, та після шлюбу прізвище позивачки - [PERSON]. 17.08.2012 року померла мати позивачки [PERSON], свідоцтво серія І-ВЛ № 367782 від 19.08.2012 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 10936.( а. с. 9) 14.02.2015 року після смерті мати позивачка звернулася до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на квартиру № 73 у м. Харкові по пр.. 50 річчя ВЛКСМ (нині Ювілейний), буд. 53, яка була виплачена померлою [PERSON], однак їй було відмовлено, оскільки померла [PERSON], при житті не встигла зареєструвати право власності на спадкове майно. При житті [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно вона заповіла дочці [PERSON], який було посвідчено державним нотаріусом 11 ХДНК [PERSON] (а. с. 44). Відповідно до довідки, виданої ЖК «ДОН» від 19.07.2013 року Вих. № 138 [PERSON] постійно проживала за адресою: м. Харків, пр.. 50 річчя ВЛКСМ (нині Ювілейний), 53, кв. 73 та повна вартість кооперативної квартири нею була виплачена в 1986 році (а. с. 16) Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Діючим законодавством України передбачається, що державній реєстрації підлягає вже набуте права власності на нерухоме майно і не встановлено строки, в межах яких особа повинна здійснити державну реєстрацію і відсутність такої реєстрації не може свідчити про порушення спадкодавцем якихось обов'язків, повязаних з реалізацією набутого права власності. Відсутність державної реєстрації права власності ні яким чином не скасовує вже набуте право власності. Відповідно до\~ст.. 1217 ЦК України\~спадкування в Україні здійснюється за законом і за заповітом. Ст. 1222 ч. 1 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Згідно п. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті. Відповідно до ч 1\~ст. 1268 ЦК України\~за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі\~ст..41 Конституції України\~кожен має право володіти користуватися та розпоряджатися майном. На підставі\~ст.16 Цивільного Кодексу\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше. На підставі вимог ч 2\~ст.328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі\~ст..1268 ЦК України\~року спадкоємці, які постійно мешкали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються прийнявшими спадщину, якщо під час строку, встановленого\~ст.. 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від спадщини. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил\~глави 86 ЦК. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні у зв'язку з чим підлягають задоволенню, а за позивачем підлягає визнанню право власності на двокімнатну квартиру № 73 в будинку № 53 по пр.. 50 річчя ВЛКСМ (нині Ювілейний) в м. Харкові, загальною площею 50,3 кв. м., житловою площею 30,8 кв. м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 17.08.2012 року.

Outcome: approved