Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народився син [PERSON] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач належним чином не виконує свій батьківський обов`язок по утриманню сина, жодних коштів на його утримання не надає, хоча є працездатним, інших утриманців не має. Оскільки вони не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню їх неповнолітнього сина, то вона вимушена звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, просила позов задоволити та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , врозмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у вказаному позивачкою розмірі. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 ч.2 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 01.08.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2019 року (а.с. 5-6). Про те, що від цього шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON] , свідчить свідоцтво про його народження, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області серії [NUMBER] від 20.10.2015 року (а.с. 4). В судовому засіданні також встановлено, що неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір`ю, позивачкою [PERSON] , яка самостійно займається його вихованням та матеріальним забезпеченням. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, оскільки він є здоровим та працездатним, про що в судовому засіданні ствердила позивачка і не заперечив сам відповідач. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку не виконує свій обов`язок, суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , врозмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з часу звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved