Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У позовній заяві покликається на ту обставину, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою і продовжує навчання у Вищому комунальному навчальному закладі «Володимир-Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю. Кримського». Термін навчання з 01.09.2015 року по 27.06.2019 року. У зв»язку із навчанням донька потребує витрат на проживання, придбання одягу, продуктів харчування, проїзд, підручники. Вона сама не в змозі забезпечити дитині належний рівень проживання, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу доньці. Оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи, перебуває на обліку у Володимир-Волинському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України, отримує пенсію, то просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення дитиною навчання, однак не довше, ніж до досягнення нею 23 років. Позивачка [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої оньки розмірі по 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Довідкою № 80 від 07.02.2017 року, виданою Вищим комунальним навчальним закладом «Володимир-Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю. Кримського» стверджується, що [PERSON] є студенткою Вищого комунального навчального закладу «Володимир-Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю. Кримського», термін навчання з 01.09.2015 року по 27.06.2019 року. Згідно ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У судовому засіданні встановлено, що донька [PERSON] зареєстрована разом із матірю, позивачкою по справі, тому остання вправі звертатись до суду із даним позовом. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України. Згідно ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. В свою чергу, ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина; можливість надання утримання другим з батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами домовленості щодо добровільного надання коштів на утримання доньки, яка продовжує навчання, не досягнуто. Судом встановлено, що відповідач є інвалідом ІІ групи, перебуває на обліку у Володимир-Волинському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України, отримує пенсію. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що обов'язок надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчатись, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. В силу ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення підлягають повністю, в розмірі по ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом 21.03.2017 року і до закінчення дитиною навчання, однак не довше, ніж до досягнення віку 23 років.

Outcome: approved