overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] року помер її дід [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю), яка знаходяться на території Радомишильської сільської ради Луцького району. 11.03.2000 року [PERSON] склав в користь позивача та [PERSON] заповіт на земельний пай та майновий пай в рівних частках. У встановлений законом строк вона прийняла спадщину, однак належно її оформити не може у зв'язку із помилкою в прізвищі їх дідуся. Просить суд, визнати за нею право власності на вказане спадкове майно після смерті [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, а подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 червня 2011 року, [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки (паю) площею 0,6390 га., яка знаходяться на території Радомишльської сільської ради Луцького району. Із заповіту від 11.03.2000 року вбачається, що [PERSON] заповів все майно, в тому числі земельну частку (пай), що належала йому на день смерті і на яке за законом має право [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд встановив, що позивач прийняла спадщину, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Доказів наявності інших спадкоємців та прийняття ними спадщини суду не представлено. А тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану міста [PERSON]»янця [PERSON]»янець- Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області , актовий запис №196. Від шлюбу дітей не мають . В обґрунтування позову вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними не було взаєморозуміння , поваги , не могли знайти спільної мови при вирішенні сімейних проблем, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя. Протягом останніх восьми років не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Примирення неможливе, оскільки вона підтримує фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком , з яким бажає зареєструвати шлюб. Сім»я існує формально, тому просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з»явилися , подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, оголошенням в газеті «Подільські вісті» № 81 від 25.07.2017 року. Суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів з винесенням заочного рішення. Суд розглядає справу у відсутності сторін . Фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення. Згідно ст. 55 СК України подружжя зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану міста [PERSON]»янця [PERSON]»янець- Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області , актовий запис №196, від якого дітей не мають . Протягом останніх восьми років сторони не піклуються про побудову сімейних відносин, не дбають про спільне матеріальне забезпечення сімї, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття поваги та любові один до одного. На даний час позивачка підтримує фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком , з яким бажає зареєструвати шлюб. За весь час дії шлюбу, сторони не створили жодного майна спільної власності подружжя, тому жодних матеріальних зобов»язань не мають. Тому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін , що має істотне значення . Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками [PERSON], [INFO], які рішенням Луцького міськрайонного суду від 11.03.2014 року позбавлені батьківських прав та позивача призначено опікуном неповнолітнього онука. Відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання дитини, не займаються її вихованням. В добровільному порядку вирішити питання по утриманню дитини ми не можемо. Просить суд стягувати з відповідачів в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1043 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 травня 1997 року [PERSON] вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є його батьками (а.с. 3). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 11 березня 2014 року [PERSON], [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 2). Ч. 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. З досліджених письмових доказів суд встановив, що відповідачі ухиляються надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи розмір доходів сторін, їх стан здоров'я, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позивних вимог [PERSON] вказує, що 3.08.2015 року відповідачі проникли в приміщення її літньої кухні, звідки викрали майна на загальну суму 3250 грн. Згідно вироків Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.10.2015р., 2.12.2015 р. [PERSON], [PERSON] визнані винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання - 4 роки позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України, з двохрічним іспитовим строком. Внаслідок протиправних злочинних дій відповідачів, [PERSON] зазнала матеріальних збитків на суму 1660 грн. і моральної шкоди, яку оцінює в 3000 грн. і просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] зменшила позовні вимоги і надала пояснення в межах пред'явленого позову. Відповідачі не повернули її дві дорожні сумки та алюмінієву каструлю, які викрали. Просить стягнути з останніх 2 тис. гривень матеріальних збитків. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. З серпня 2015 року, [PERSON] за попередньою змовою із [PERSON], з метою вчинення крадіжки, шляхом відкриття дверей проникли в приміщення літньої кухні, яке належить [PERSON], звідки таємно викрали належне її майно на загальну суму 3250 грн. Вироками Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.10.2015р.,2.12.2015р. [PERSON], [PERSON] визнані винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. А як зазначено у ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні визнали позов. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб. А тому, враховуючи вище викладене, позов [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 08 червня 2015 року в с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області помер [PERSON] Якіб Миколайович, який був її чоловіком. Згідно заповіту, посвідченого 03.12.2010 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради, все належне йому майно, чоловік заповів своїй доньці [PERSON]. Однак, вона від спадщини відмовилася і не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний термін. В звязку з цим відкрилась спадщина за законом, а тому єдиним спадкоємцем є вона [PERSON], оскільки належним чином прийняла спадщину, так як постійно проживала в одному будинку зі спадкодавцем на день його смерті. До складу спадщини входить нерухоме майно по вулиці О.Кобилянської №7, в с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області. Оформити права на нерухоме майно вона не може через відсутність правовстановлюючого документа. Тому просить суд визнати право власності за нею на вказане нерухоме майно. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, однак від останнього до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити і справу розглянути у їх відсутності на попередньому судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, проте сільська рада направила суду заяву, в якій позовні вимоги визнає і просить суд розглянути справу у відсутності їх представника. [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте вона направила суду заяву, в якій позовні вимоги визнає і просить суд розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки судом достовірно встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], яка належним чином прийняла спадщину, а перешкодою в оформленні нею своїх спадкових прав є відсутність правовстановлюючого документу. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1216-1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], територіальної громади в особі виконкому Купищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області про встановлення факту належності спадщини та визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом, у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на зазначене спадкове майно позивачка не може отримати свідоцтво на спадщину за законом у встановленому законом порядку, тому вона вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові, просила справу розглядати без її участі в судовому засіданні та без фіксування технічними засобами. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] та представник відповідача - територіальної громади в особі виконкому Купищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлені про день та час розгляду справи належним чином, однак надали суду заяви, в яких зазначено, що позовні вимоги визнають та просили розглядати справу у їх відсутності. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.4) - [INFO] в с. Жабче Коростенського району Житомирської області помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина законом, у вигляді житлового будинку [ADDRESS] (а.с.9-12; 14-17). Після смерті батька позивачка не може отримати свідоцтво на спадщину за законом у встановленому законом порядку, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Крім того, судом встановлено, що позивачка по справі після смерті батька фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном, оскільки користується спадковим майном. Також всі правовстановлюючі документи знаходяться у неї. Відповідно до ст.549 ЦК України (1963 р.) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Дані обставини ніким не спростовані та стверджуються документами, зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні. Згідно ст.ст.1268, 1270 ЦК України - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та про задоволення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи: [PERSON] про застосування наслідків недійсності до нікчемного правочину. Враховуючи виняткову складність справи, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Ратнівська державна нотаріальна Волинської області, в якому просить визнати її власником житлового будинку з господарським будівлями, спорудами, в порядку спадкування за законом, що розташований в с. Жиричі, вул. Вереснева, 27 Ратнівського району Волинської області, після смерті чоловіка [PERSON], який помер 22.01.2017 року. Заявлений позов обґрунтовувався тим, що спадкодавець [PERSON] був власником даного житла. Однак він, за життя, правовстановлюючих документів про право власності на житловий будинок не виготовив. Це стало підставою у відмові у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадщини за законом. Позивачка [PERSON] своєчасно в шестимісячний строк, з дня смерті спадкодавця, подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом. Відповідачами [PERSON], [PERSON] подано до суду письмові заяви, в якому позовні вимоги визнають повністю, просять справу розглянути по суті у їх відсутності . Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про смерть слідує, що спадкодавець [PERSON] помер 22.01.2017 року. Ним за життя заповіт не складався. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ч.1 ст.1268 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини з дня смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Достовірність доводів позивачки підтверджується довідками виданими Жиричівською сільською радою Ратнівського району Волинської області, витягом із Спадкового реєстру, з яких встановлено, що власником житлового будинку з господарським будівлями, спорудами, що знаходиться на вул. Вересневій, 27 в с. Жиричі Ратнівського району Волинської області, був спадкодавець [PERSON] Позивачка в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця своєчасно прийняла спадщину за законом, шляхом подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Будь-які інші докази, спростовуючі встановлені в судовому засіданні обставини, викладені позивачкою, які підтверджені письмовими доказами, в матеріалах справи відсутні та судом не здобуто, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]А про визнання останнього втратившим право на користування належним позивачці на праві власності будинком № 12 по вул. Нова в смт. Іванопіль, Чуднівського району, Житомирської області, з огляду на непроживання відповідача у вказаному житлі з 2011 року та небажання зареєструватись вказаної особи офіційно за новим місцем його фактичного проживання, що порушує права власника житла. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що вказаний у позовній заяві будинок вона з відповідачем придбали під час шлюбу, а у 2012 році шлюб був розірваний, вона не знає про теперішнє місцезнаходження відповідача, який нібито перебуває у Росії, а його реєстрація у будинку впливає на розмір її витрат по сплаті комунальних платежів. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаної особи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно наявного у матеріалах справи Свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 003263 сторони 29.08.1992 року уклали між собою шлюб, під час якого вони придбали будинок № 12 по вул. Нова в смт. Іванопіль, Чуднівського району, що випливає із змісту укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу від 28.12.2004 року. Відповідно до ст. 368 ч. 3 ЦК України, ст. 60 СК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном, а згідно зі ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. При цьому право на спільне майна, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Статтями 41, 47 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316 319, 321 ЦК України, визначено та законодавчо закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає, що кожна особа має право на безперешкодне користування своїм майном, а також задекларовано право власника володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, вимоги позивачки про позбавлення відповідача користуватися своєю власністю не грунтуються на чинному законодавстві. Зважаючи на відмову у позові, судові витрати слід покласти на позивачку На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]А про розірвання шлюбу мотивуючи свою позовну заяву тим, що подружнє життя не склалось, з причин відсутності взаєморозуміння та різних життєвих цінностей та поглядів на життя, не сумісності характерів, Разом не проживають з 3 червня 2014 року, шлюбних відносин не підтримують. Примирення між ними бути не може і збереження сімї неможливе. Строк для примирення надавати непотрібно. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO].. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати у його відсутність. Як встановлено в судовому засіданні сторони 21 липня 2007 року зареєстрували шлюбу в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис - № 980. Дані висновки суду підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, разом вони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, моральним засадам суспільства, що мають істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved