overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась я до суду із заявою в якій просила встановити факт, що вона є матір'ю [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.04.1982 року вона уклала шлюб з [PERSON], після чого її прізвище залишилось «[PERSON]». Після народження дітей, [PERSON] та [PERSON] в частині відомостей про матір її прізвище було помилково зазначено як «[PERSON]». Після смерті сина [PERSON], який помер [INFO] вона втратила годувальника, оскільки перебувала на його утриманні. З метою отримання пенсії вона звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Однак, через наявну розбіжність в написанні її прізвища в документах, що підтверджують родинні зв'язки між нею та [PERSON], їй було відмовлено в оформленні пенсії по втраті годувальника, а тому вона звернулась до суду. Представник заявника за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] та підтвердив родинні відносини між ним та його матр'ю - [PERSON], прізвище якої після укладення шлюбу залишилось «[PERSON]». Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, свого представника до суду не направили, однак, надали суду письмову заяву в якій не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] а справу просили розглянути без участі їхнього представника (а.с.25). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 12.06.1923 року народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого Новгородківським райвідділом ЗАГСу Кіровоградської області (а.с.6). Після укладення шлюбу 20.04.1952 року з [PERSON] прізвище [PERSON] залишилось - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER], виданого 20.04.1952 року Анненською сільською радою Кіровоградської області, а також паспортом виданим на її імя (а.с.8, 9-10). [INFO] народився [PERSON], а [INFO] [PERSON] батьками яких є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11, 12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER], виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції (а.с.13). Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що матеріалами справи доведено факт родинних відносин, який просить встановити заявник, а тому враховуючи, що вказаний факт не можливо встановити іншим чином, проте він має юридичне значення, оскільки впливає на можливість оформлення пенсії по втраті годувальника, суд вважає можливим задовольнити заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася 01.09.2014 року до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. В заяві зазначила, що [INFO] помер дід [PERSON]. За життя дід склав заповіт, згідно якого все майно, яке йому належало (житловий будинок з надвірними спорудами, земельні ділянки, грошові вклади і все інше) заповів їй, [PERSON]. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то у неї виникають труднощі з оформленням документів про право власності на будинок, тому просить визнати за нею право власності на жилий будинок в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримали, просять такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Оцінивши позиції сторін, пояснення позивачки та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивачки підтверджені такими документами: свідоцтвами про смерть [PERSON], [PERSON]; довідки з Лозянської с/ради; заповіт; заява [PERSON]; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно експлікацій внутрішніх площ будинку, зведеним актом про вартість будівлі і споруд, будинок складається з двох житлових кімнат, коридору, кладочки, а також з господарських споруд: літня кухня, сарай, вбиральні, огорожа. Дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 26.02.2014 рік складає 58477 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася 01.10.2015 року до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. В заяві зазначила, що [INFO] року померла її батько [PERSON], який був постійним жителем [ADDRESS] та був забудовником житлового будинку за зазначеною адресою. ЇЇ мати померла [INFO] року. Спадщину прийняла до майна померлого батька відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом вступу у володіння спадковим майном. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] подали заяву про відмову від прийняття спадщини за майном померлого батька. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то виникають труднощі з оформленням документів про право власності на будинок, тому просить визнати за нею право власності на жилий будинок в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позов підтримала, просять такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Третя особа реєстраційна служба Міжгірського РУЮ подала заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень до заявленого позову не має. Оцінивши позиції сторін, пояснення позивачки та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвами про смерть [PERSON]; довідка про смерть [PERSON]; заява [PERSON], [PERSON]; витяги зі Спадкового реєстру; довідки з Нижньостуденівської с/ради; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок від 29.05.2015 року виданого КП «Міжгірське БТІ» житловий знаходиться за адресою [ADDRESS] був побудований в 1943 році і складається з житлового будинку загальною площею 59,95 кв.м. Відповідно до зведеного акту дійсна вартість будинку становить 29059,00 грн.. Згідно висновку з відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури спадковий ж/будинок збудований в 40-х роках минулого століття. Загальний технічний стан будинку задовільний. Будинок являє собою одноповерхову будівлю, стіни будинку -дерев'яний брус. Дах -дрань покрівельна. Будинок придатний для проживання. В плані забудови земельної ділянки грубих порушень діючих норм і правил не виявлено. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася 01.12.2016 року до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2012 року по теперішній час, з відповідачем вони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. За таких обставин позивач просила суд стягнути із [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивач надала письмову заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила розпочати стягнення аліментів з відповідача з 01.01.2017 року. Додатково зазначила, що вона офіційно працює в магазині «Делікат» кухарем та має середній заробіток в розмірі 2000,00 грн. Просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання подав письмову заяву в якій повністю визнав позовні вимоги та погодився на стягнення з нього на утримання доньки [PERSON] аліментів на користь позивачки в розмірі ? частини доходу до повноліття дитини. Додатково зазначив, що він працює на ТОВ «Бон Буасон Беверідж» оператором лінії та має середньомісячний заробіток в розмірі 2000,00 грн. Інших дітей, крім доньки [PERSON] не має. Просив проводити розгляд справи без його участі. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому прийнято судом. Суд оголосивши заяви сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Колісник) А.О. з 20.10.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 2). [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Колісник) А.О. є батьками [PERSON], яка народилась 13.03.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати свою дочку [PERSON] до досягнення нею повноліття. Відповідач своїх заперечень проти позову не надав. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 01.01.2017 року і до повноліття дитини, тобто до 13.03.2031 року. Дата початку стягнення аліментів погоджена обома сторонами. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 80, 84, 180-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася 02.03.2015 року до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. В заяві зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті матері спадкові справи не відкривалися, свідченням чого є Витяги зі спадкового реєстру № 39575983, заповіту на належне їй майно матір'ю не складався. Із спадкоємців першої черги за законом її матері, спадкоємцем вважається лише позивачка, оскільки крім неї у матері дітей більше не було і в шлюбі вона не перебувала. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то виникають труднощі з оформленням документів про право власності на будинок, тому просить визнати за нею право власності на жилий будинок в [ADDRESS] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просять такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Третя особа реєстраційна служба Міжгірського РУЮ подала заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень до заявленого позову не має. Оцінивши позиції сторін, пояснення позивачки та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвами про смерть [PERSON]; довідка з Нижньостуденівської с/ради; свідоцтво про народження [PERSON]; свідоцтво про укладення шлюбу; витяги зі Спадкового реєстру; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно експлікацій внутрішніх площ будинку, зведеним актом про вартість будівлі і споруд, будинок складається з двох житлових кімнат, кухні. Дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд складає 59276 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася 02.06.2016 року до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадковий житловий будинок. В заяві зазначила, що 06.07.1979 року помер [PERSON], який був забудовником житлового будинку, що знаходиться за адресою с. Колочава, вул.. Борканюка, 33, Міжгірського району. На день його смерті у вказаному житловому будинку проживала його дружина [PERSON], вона, [PERSON], - невістка померлого, онуки померлого [PERSON], та [PERSON]. 06.06.1991 року померла [PERSON]. При житті, 21.03.1991 року померла [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося із чого б воно не складалося заповіла своєму внуку [PERSON]. 07.03.2001 року помер її син [PERSON]. На день його смерті у житловому будинку проживала вона та брат померлого [PERSON]. ЇЇ син [PERSON] не заперечує проти оформлення нею права власності на житловий будинок, про що подав нотаріально посвідчену заяву. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то у позивачки виникають труднощі з оформленням документів, тому просить визнати за нею права власності на спадковий житловий будинок за адресою с. Колочава, вул.. Борканюка, 33, Міжгірського району, Закарапатської області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просять такий задовольнити. Представник відповідача [PERSON] при розгляді справи позов визнала та пояснила, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Оцінивши позиції сторін, пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивачки підтверджені такими документами: свідоцтвами про смерть [PERSON], [PERSON],[PERSON]; заповіт; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження; довідки з Колочавської с/ради; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно зведеного акту вартості будівель та споруд дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 25.02.2016 рік складає 42470 грн.. Згідно висновку з відділу містобудування та архітектури спадковий ж/будинок зведений наприкінці 60-х років минулого століття. Загальний технічний стан будинку задовільний. Будинок являє собою одноповерхову будівлю, стіни будинку деревяний брус, дах азбестоцементні хвилясті листи (шифер). Будинок придатний для проживання. В плані забудови земельної ділянки грубих порушень діючих норм і правил не виявлено. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася 04.11.2014 року до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадковий житловий будинок. В заяві зазначила, що її батьками [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] був збудований житловий будинок в якому вони спільно проживали. В 1970 році її батьки на присадибній ділянці зазначеного житлового будинку, для неї розпочали будівництво другого житлового будинку, будинку якого завершують в 1976 році. Будинку привласнюється № 29 «а». Після смерті батька [PERSON], [INFO] року, відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] в якому вона проживала і залишилася проживати по сьогоднішній час і після смерті спадкодавця, фактично прийняла спадщину. Дане спадкове майно не являється спірним, спадкоємцями, спадкоємцями першої черги по закону [PERSON] та [PERSON] написані заяви про відмову від спадкування від житлового будинку на її користь. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то у позивачки виникають труднощі з оформленням документів про право власності на будинок, тому просить визнати за нею право власності на жилий будинок в [ADDRESS] Міжгірського району, Закарпатської області. В судовому засіданні позивача [PERSON] позов підтримала, просить такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Третя особа [PERSON] при розгляді справи подану позовну заяву не заперечила. Оцінивши позиції сторін, пояснення позивача, відповідача, третьої особи [PERSON] та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвом про смерть [PERSON]; довідки з Міжгірської с/ради; заяви [PERSON], [PERSON], технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно експлікацій внутрішніх площ будинку, зведеним актом про вартість будівлі і споруд, будинок складається з житлової кімнати, кухні, коридору, кладовки. Дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 10.10.2014 рік складає 30149 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася 05.02.2015 року до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. В заяві зазначила, що її мати [PERSON] побудувала житловий будинок в [ADDRESS], загальною площею 75,6 м.кв. з господарським спорудами, де вела з ними спільне господарство. [INFO]. її мати померла. Після смерті матері в будинку залишилися проживати вона із своєю сім'єю. Іі батько [PERSON] з 1976 року виїхав за межі області та у зазначеному будинку не був зареєстрований та не проживав. За життя мати заповіту не залишила. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то виникають труднощі з оформленням документів про право власності на будинок, тому просить визнати за нею право власності на жилий будинок в [ADDRESS], Міжгірського району, Закарпатської області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просять такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Оцінивши позиції сторін, пояснення позивачки та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивача підтверджені такими документами: свідоцтвами про смерть [PERSON]; довідки з Репинської с/ради; свідоцтво про народження [PERSON]; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно експлікацій внутрішніх площ будинку, зведеним актом про вартість будівлі і споруд, будинок складається з чотирьох житлових кімнат, кухні, коридору. Дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 19.01.2015 рік складає 92479 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася 05.02.2015 року до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадковий житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS]. В заяві зазначила, що її батьки [PERSON] та [PERSON] разом збудували за життя житловий будинок в [ADDRESS]. [INFO] батько [PERSON] помер. Після смерті батька в будинку залишилися проживати вона зі своєю сім'єю. За життя батько залишив заповіт, за яким все майно, яке належатиме йому на день смерті заповів їй. Інші спадкоємці за законом, тобто її мати [PERSON], сестра [PERSON], та брат [PERSON] зробили письмове розпорядження шляхом подачі заяви про те, що вони відмовляються від своєї частки у спадковому майні як спадкоємці за законом першої черги на мою користь. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Оцінивши позиції сторін, пояснення позивачки та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягає. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні позивачка, зазначила, що у неї відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON], оскільки вона не зверталася до нотаріальної контори. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити. Судових витрат не має.

Outcome: dismissed