Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 21.10.2006 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу, у зв'язку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1286 гривень, починаючи з 12 серпня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Суд встановлено, що сторони з 21.10.2006 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Він має постійну роботу. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід , частину одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Тому позов може бути задоволений у заявленому обсязі. Дитина має таке ж право на проживання в належних умовах, на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач. Тому доводи відповідача щодо його незадовільного фінансового стану після сплати аліментів на дітей, судом не приймаються. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України на засадах змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідач є працездатним, тому може надавати таку допомогу. У відповідача немає інших дітей, немає непрацездатних утриманців, аліменти на утримання яких - небудь осіб з нього не утримуються. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved