Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 02.07.2012 року уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району, актовий запис №19. У шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Посилалася на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, не поважав її, як дружину, не рахувався з її думкою, з приводу чого між ними постійно виникали сварки. Все це призвело до того, що вони з квітня 2015 року спільно, як подружжя, не проживають та не ведуть спільного господарства. Вона прийшла до висновку, що надалі їх спільне життя неможливе, сім'я остаточно розпалася з вини відповідача, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх малолітньої дочки, оскільки сварки в сім'ї та відсутність взаєморозуміння негативно впливають на виховання дитини. Дочка залишиться проживати з нею, а за наявності бажання відповідач матиме змогу відвідувати її та брати участь у її вихованні. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 02.07.2012 року у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №19. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримує повністю. У випадку неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.07.2012 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №19, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, [NUMBER] від 02.07.2012 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON] У шлюбі [INFO] народилася дочка - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження [NUMBER] від 13.05.2003 року, виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають з квітня 2015 року, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що позивач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON] Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON] Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved