Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по даній справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року по 2011 рік. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. З часу народження доньки і по теперішній час відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток доньки не надає, не піклується ані про її фізичний, ані духовний розвиток. Позивач просить задовольнити позов, так як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки та виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення справи в суд не звертався, тому суд вважає за можливе розглядати справу по суті за його відсутності при заочному розгляді справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] та просив розглядати справу у його відсутність. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №10 виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області (а.с.11). Згідно довідки Комунального закладу «Дергачівський ліцей №З» Дергачівської районної ради Харківської області - [PERSON] є учнем 4-В класу (а.с.19). З акту депутата Слатинської селищної ради від 15.10.2019 року вбачається, що фактична адреса проживання [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . Батька дитини [PERSON] за вищевказаною адресою жодного разу не бачили, з дитиною він не спілкується (а.с. 15). Відповідно до довідки № 261 від 15.10.2019 виданої Комунальним закладом «Слатинський ліцей» Дергачівської районної ради Харківської області [PERSON] , [INFO] відвідувала дошкільний заклад з 01.09.2012 по 01.09.2014 включно. Батько контакту з дитиною не мав, з вихователями не спілкувався (а.с. 16). Довідка № 8/01-21 від 15.10.2019, видана Дергачівським дошкільним навчальним закладок (ясла-садок) № 2 « Лелеченька» комбінованого типу підтверджує факт того, що [PERSON] з 2014 року по 2015 рік була вихованкою дошкільного закладу (а.с. 17). Відповідно до довідки № 09/01-21 від 15.10.2019 року батько контакту з дошкільним закладом не підтримував, з вихователями не спілкувався. Мати дитини цікавилась життям дитячого садка, відвідувала батьківські збори, свята, розваги, отримувала консультації від спеціалістів закладу (а.с. 18). Згідно характеристики Комунального закладу « Дергачівський ліцей № З» Дергачівської районної ради Харківської області [PERSON] в даному закладі навчається з 1-го класу. Активна, весела, доброзичлива. Зростає в родині, де дитині її навчанню та вихованню приділяється значна увага лише з боку матері. Батько не приймає участі у вихованні доньки. За три роки навчання дитини батько жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавиться успіхами доньки, взагалі не приходить до школи (а.с. 22). З наданого висновку служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області №01-23/41 від 08.01.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , фактично мешкає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В ході проведення перевірки документів, які були надані на розгляд комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації вбачається, що службою у справах дітей райдержадміністрації було викликано [PERSON] для з`ясування його ставлення до зазначеного питання, але останній на виклик не з`явився. З документів, які розглядались на комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації вбачається, що [PERSON] спільно з родиною не мешкає, ухиляється від виконання батьківських щодо своєї доньки [PERSON] , особисто її не виховує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, що порушує права неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З метою соціального захисту та дотримання і реалізації прав малолітньої дитини Дергачівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] (а.с. 43-45). Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У відповідності до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як вбачається з пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам». Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням доньки, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. При таких обставинах суд приходить висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на позбавленні батьківських прав, є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про внесення змін до актового запису, суд виходить з наступного. Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5. Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану (2.13.1). В даному випадку суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідного органу внести відомості про позбавлення батьківських прав [PERSON] до актового запису. Крім того, державний орган не залучений до участі у справі, а тому суд не може зобов`язати його вчинити певні дії. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 141, 150, 155, 157, 164 СК України, ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 264-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial