Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 09 березня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, будучи працездатним, працюючи по найму, маючи мінливий дохід, не маючи інших утриманців, тому просила стягнути аліменти на утримання дитини по 400 гривень щомісячно до її повноліття, та на своє утримання по 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною віку трьох років, тобто до [INFO]. Відповідач [PERSON] пред`явив зустрічний позов про оспорювання батьківства, про виключення відомостей про його батьківство з актового запису № 25 від 25.07.2011 року, проведеного виконкомом Ставчанської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про народження [PERSON], [INFO]. Вказує, що не є батьком дитини, оскільки на час одруження з відповідачкою вона вже була вагітною і він має сумнів щодо свого батьківства. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, вказуючи, що визначений нею розмір аліментів є мінімальним, щоби забезпечити потреби дитини. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити за наявності відповідних висновків генетичної експертизи. Відповідач підтримав вимоги по зустрічному позову, вказуючи, що не визнає себе батьком дитини, та заперечував проти первісного позову лише в частині стягнення коштів на утримання позивачки, погодившись сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені по первісному позову вимоги підлягають задоволенню, вимоги по зустрічному позову задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 09 березня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля позивачки і знаходиться на її утриманні. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 жовтня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки відповідач не працює, розмір аліментів належить визначити у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів про неможливість відповідача, який є працездатним та не має інших утриманців, сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Суд також враховує, що максимальний розмір стягуваних аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати (ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»). Тому, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1032 гривень) та розміру мінімальної заробітної плати (1218 гривень), розмір аліментів слід визначити по 350 гривень щомісячно по досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи також з розміру мінімального розміру заробітної плати (1218 гривень) на утримання позивачки належить стягнути по 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку. Згідно висновку № 19/09 молекулярно-генетичного дослідження випадку спірного батьківства (ДНК аналіз) порівняльний молекулярно-генетичний аналіз показав, що по усім дослідженим локусам виявлено формальне спів падання як мінімум по одній алелі між генотипами батька і дитини. Співвідношення алелей можна рахувати закономірним, тобто обумовленим батьківськими відношеннями заявленого батька [PERSON] і дитини [PERSON] з вірогідністю 99,99999%. Таким чином заявлений батько [PERSON] може являтися істинним (біологічним) батьком дитини [PERSON]. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 10, 11 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно п.9 вказаної постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. На підтвердження заявлених по зустрічному позову вимог судом не здобуто і відповідачем не надано належних та допустимих доказів, тому вимоги про оспорювання батьківства є безпідставними. Враховуючи наведене, ст.ст. 80, 84, 125, 126, 136, 138, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved