Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому вказала, що, згідно договору дарування від 15 грудня 2005 року, зареєстрованому в реєстрі за №12711418, вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], в якому вона проживає з 02 листопада 2007 року на даний час. З 15 листопада 2003 року по 15 квітня 2014 року вона передувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В листопаді 2007 року відповідач був зареєстрований в належному їй житловому будинку по [ADDRESS] На даний час шлюб між нею та відповідачем розірвано. З часу розірвання шлюбу відповідач за вказаною вище адресою не проживає, комунальні платежі не сплачує, кореспонденцію за вказаною адресою не отримує, особистих речей в її будинку не має. Згідно п.2 ч.1 ст. 57 СК України, майно, набуте нею за час шлюбу, але, зокрема, на підставі договору дарування, є її особистою приватною власністю. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ч.1 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування її жилим будинком, оскільки за вказаною вище адресою він не проживає понад шість місяців та зняти його з реєстрації у вказаному вище будинку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, натомість подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, бо, згідно поштового відправлення, за вказаною адресою не проживає. Представник третьої особи Іллінецького районного сектора управління державної міграційної служби України у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, начальник сектору подала до суду заяву, про розгляд справи у відсутність представника Іллінецького РС УДМС України у Вінницькій області, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу в відсутність сторін та підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши наявні у справі письмові докази, а саме: копію паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4), копію техпаспорта на житловий будинок (а.с.5,6), копію договору дарування житлового будинку від 15 грудня 2005 року (а.с.7), копію витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.8), копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9), копію характеристики будинку, господарських будівель та споруд (а.с.10), копію рішення Іллінецького районного суду від 15 квітня 2014 року про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.11), копію домової книги (а.с.12,13), акт обстеження на предмет фактичного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.14) суд вважає, що позов слід задовольнити частково, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком внаслідок тривалої понад шість місяців відсутності в ньому, оскільки позовні вимоги [PERSON] в цій частині повністю підтвердженні наявними у справі письмовими доказами та не спростовані в жодній мірі належними допустимими доказами відповідача у справі. При цьому вимога позивача про зняття [PERSON] з реєстрації не може бути задоволена судом, оскільки, згідно п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду є достатнім для знаття особи з реєстрації місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: partial