Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 13 листопада 2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міського управління юстиції Хмельницької області. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. З 2014 року вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком [PERSON], з яким у них народилась спільна дочка [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з позивачем [PERSON] фактично припинені. Діти проживають разом з позивачем. Подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер, а тому позивачка просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про поважні причини не явки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки представник позивача не заперечує проти такого розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі з 13 листопада 2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №302. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області; та дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. З матеріалів справи вбачається, що позивач проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, сторони на даний час спільного господарства не ведуть, разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає, що примирення сторін є неможливим, а тому шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved