Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини, у зв`язку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надав суду пояснення в яких вказав, що в даний час не працює, а тому не має змоги платити аліменти у розмірі 3000грн. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] . Неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я дитини, відповідача, який не працює, але є працездатним, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має. В зв`язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на одну дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В задоволенні решти позовних вимоги слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі розмірі 3000 грн. щомісячно, та має достатній заробіток (дохід). Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial