Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю та змінивши заявлені вимоги, просила визнати право власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 440348 від 16.01.2006 року та свідоцтва про право власності від 03.06.2013 року є власником земельної ділянки площею 0,0322га. яка розташована в с. Глиниця, вул.Головна, 49а, Кіцманського району Чернівецької області. Також, на підставі свідоцтва про право власності від 12.03.2010 року є власником житлового будинку загальною площею 111,90м.кв., що розташований в с. Глиниця, вул. Головна, 49а, Кіцманського району Чернівецької області. У 2012 році нею проведено реконструкцію житлового будинку в будівлю з гаражем і така реконструкція проведена згідно технічного висновку, проте без відповідного дозволу, тому просила позов задовольнити. Позивач позов підтримала, представник відповідача заявлені вимоги визнав, звернувшись до суду з відповідними заявами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником розташованої в с. Глиниця, вул. Головна, 49а, Кіцманського району Чернівецької області, земельної ділянки площею 0,0322га, свідоцтва про право власності від 03.06.2013 року. Позивач [PERSON] є власником розташованого в с. Глиниця, вул. Головна, 49а, Кіцманського району Чернівецької області, житлового будинку загальною площею 111,90кв.м., згідно свідоцтва про право власності від 12.03.2010 року. Як передбачено статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1\~ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України \~на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Поняття реконструкції обєкта нерухомості визначено в пункті третьому Державних будівельних норм В.3.222009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295 (далі -ДБН), відповідно до яких реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій. З копії технічних паспортів встановлено, що позивачем у 2012 році без отримання відповідного дозволу здійснено реконструкцію належного їй на праві власності житлового будинку. Для проведення реконструкції позивачем у 2011 році було отримано Технічний висновок. Вартість реконструйованої будівлі становить 236185 гривень згідно Висновку про вартість майна від 02.02.2108 року. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-130 цс від 04.12.2013 року, у розумінні ч.1 ст.376 ЦК Укаїни самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об'єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша\~статті 15 ЦК, частина перша\~статті 3 ЦПК. У звязку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.05.2011 року № 461, визначено що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішення суду, він приймається в експлуатацію згідно вказаного порядку за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Листом № 1024-1 20/7-63 від 05.08.2017 року Управління Державної архітектурно\~будівельної інспекції у Чернівецькій області позивачу повідомлено, що відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів. Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.2011 року № 461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію. За наведених обставин, а також враховуючи те, що проведена реконструкція нерухомого майна позивачем була здійснена виключно в межах належного їй на праві власності житлового будинку, та те, що проведення реконструкції не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи наведене, ст.ст.15, 16, 328, 376, 392 ЦК України, ст.ст.

Outcome: approved