Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] на користь позивача суму позики в розмірі 55 000 грн., мотивуючи тим, що 01.04.2014 року [PERSON] позичила відповідачці [PERSON] 55 000 гривень, що підтверджено розпискою. Згідно зазначеної розписки відповідач [PERSON] повинна була повернути [PERSON] зазначену суму коштів в розмірі 55 000 грн. в строк до 01.05.2014 року, проте у вказаний строк суму боргу не повернула та ухиляється від їх повернення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні встановлено, що 01.04.2014 року відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] суму коштів в розмірі 55 000 грн., які зобов'язалась повернути в строк до 01.05.2014 року. Таким чином, відповідачу була надана позика в розмірі 55 000 грн., що підтверджено розпискою від 01.04.2014 року наданою [PERSON] Однак, після спливу строку, визначеному у розписці відповідач [PERSON] зазначену суму позики в розмірі 55 000 грн. позивачу не повернула. Таким чином, на підтвердження укладання договору позики про надання грошових коштів та його умов позивачем була надана вищезазначена розписка позичальника [PERSON] скріплена її підписом, яка посвідчує передання відповідачці позикодавцем [PERSON] зазначеної грошової суми. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, на підставі викладено, суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 55 000 грн.

Outcome: approved