Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 16 серпня 1994 року у Городенківському відділі загс, актовий запис № 48. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві зазначено, що з часом сімейне життя не склалося. Позивачка з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. Також, вони втратили почуття взаємної любові і підтримки. З 2008 року не проживають спільним сімейним життям. У зв`язку з вищенаведеним, примирення та подальше спільне життя між ними не можливе, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, зберегти сім`ю їм не вдалося. А тому, позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду до суду заяву про проведення підготовчого засідання та судового розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Шлюб між [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 16 серпня 1994 року у Городенківському відділі ЗАГС Івано-Франківської області , актовий запис № 48, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 16.08.1994 р. Городенківським відділом ЗАГС Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач на розірвання шлюбу згідний, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved