Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом в якому вказує на те, що 15 листопада 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] відповідачем по справі, який було зареєстровано у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 348. Від шлюбу народився спільний сина - [PERSON], [INFO]. 22 вересня 2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя шлюб було розірвано. Дитина залишилася проживати разом з позивачкою. Усі обов'язки щодо утримання та виховання вона несе самостійно, а також самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати свого неповнолітнього сина, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свого неповнолітнього сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч таким вимогам закону, відповідач, який проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо його утримання, оскільки з моменту припинення відносин з позивачкою, матеріально своєму синові не допомагає, участі у його вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька дитини. Суд призначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України: стану здоров'я і матеріального становища одержувача аліментів і платника аліментів: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, дочки, сина тощо. Наскільки їй відомо відповідач не працює, аліменти нікому не платить стягнень по виконавчим документам, з відповідача не проводиться, батьки на його утриманні не перебувають. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошей сумі. Відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, зареєстрованого суб'єкта господарювання (юридичної особи чи фізичної особи-підприємця), що не дає можливості визначити розмір частки від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити, - що є тими істотними обставинами, які надають підстави суду, згідно ч.1 ст. 184 СК України, визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд ухвалити рішення про стягнення аліментів з [PERSON] (28.02.1974 р.н.), що зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], на її користь на утримання сина [PERSON] (09.11.2002 р.н.) у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи стягувати з від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченим та оголошеними в судовому засіданні: копією свідоцтва про укладання шлюбу серії 1- ЖС№063039; копією свідоцтва ЖС №117290 про народження [PERSON], [INFO]; копією рішення суду від 22.09.2015 р. про розірвання шлюбу (№ 2/331/1363/15; 331/4815/15-ц). Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 статті 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.-ч.1,2 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та обґрунтованими, в звязку з чим позов слід задовольнити.

Outcome: approved