Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Торчинської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, залишене після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: 43/100 частини житлового будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 27 березня 1954 року, посвідченого Першою Луцькою держнотконторою Волинської області, [PERSON] належало 43/100 частини житлового будинку [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняв син померлої, а чоловік позивача - [PERSON] шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном. Однак спадкових прав не оформив. [INFO] [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем майна померлого за законом, спадщину після смерті чоловіка прийняла шляхом подання заяви в нотаріальну контору. Інших спадкоємців немає. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у письмовій заяві просить розгляд справи проводити у відсутності його представника, проти задоволення позову не заперечує. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 27 березня 1954 року, посвідченого Першою Луцькою держнотконторою Волинської області, [PERSON] належало 43/100 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с.5-6, 8). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина на 43/100 частини житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Судом встановлено, що [PERSON] за життя не склала заповіт, яким би розпорядилась належним їй майном, а тому в даному випадку має місце спадкування за законом. Статтею 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, однак спадкових прав не оформив. Дана обставина підтверджується довідкою Торчинської селищної ради № 102 від 17.12.2019 року. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , відповідно як дружина спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.12). Спадщину прийняла шляхом подачі заяви в нотаріальну контору, що стверджується матеріалами спадкової справи № 295/2019, заведеної Луцькою районною державною нотаріальною конторою після смерті [INFO] [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 295/2019 вбачається, що, крім позивача [PERSON] , інших спадкоємців спадкового майна після смерті [PERSON] немає. При зверненні в нотаріальну контору позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що об`єктивно позбавило позивача можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. На підставі викладеного, з урахуванням відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку про те, що звернення позивача по справі, як спадкоємця за законом, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, як спадкодавця, до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкування права власності на нерухоме майно, здійснено у спосіб, передбачений законом, а тому порушене право позивача на реалізацію своїх спадкових прав підлягає судовому захисту.

Outcome: approved