Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Бердянської міської ради, в якому просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007р., яким було визнано за [PERSON] право власності на 5/6 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно [PERSON] у вигляді вказаної 5/6 частки квартири. У позові [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді 5/6 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007 р., яке набрало чинності 04.03.2007 р. Після смерті чоловіка вона є спадкоємцем за законом першої черги та у передбачений законом строк, звернулась до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Шевченко Т.В. із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. У липні 2020 року позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка у вигляді вищевказаної 5/6 частки квартири, однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно у зв`язку із тим, що право власності на 5/6 частку квартири її чоловік за життя не зареєстрував за собою. Зареєструвати за чоловіком право власності на вказану 5/6 частку квартири вона не має можливості, оскільки, у вищевказаному рішенні суду в імені її чоловіка допущені помилки в літерах. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, прохав вирішити справу відповідно до вимог законодавства. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з огляду на таке. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть № [NUMBER] серія 1-ЖС Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді 5/6 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Зазначене майно належить йому на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007р., яке набрало законної сили 04.03.2007 р. Дослідивши письмові докази, додані суду, а саме: копію свідоцтва про смерть [PERSON] , копію рішення суду, саме, мотивувальну частину рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007 року, яке набрало законної сили 04.03.2007 року про визнання права власності на 5/6 частин квартири [ADDRESS] за [PERSON] , копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , 1956 року народження, який помер [INFO] і після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді 5/6 частин квартири [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007 року було визнано право власності на 5/6 частин вищезазначеної квартири, саме за [PERSON] , але при написанні української транскрипції його російського імені « [PERSON] » була допущена помилка і помилково замість правильного « [PERSON] » вказано неправильно « [PERSON] ». Суд вважає зайвими вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документа рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007 року [PERSON] , оскільки аналіз письмових доказів, наданих позивачем суду свідчить, что дійсно рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007 року було визнано право власності на 5/6 частин квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , саме за [PERSON] . Після смерті\~ [PERSON] ,\~позивач є\~спадкоємцем за\~законом першої\~черги.\~У шестимісячний\~строк позивачка\~звернулась до\~приватного нотаріуса\~Бердянського міського\~нотаріального округу\~Запорізької області\~Шевченко Т.В.\~із \~заявою про\~прийняття спадщини.\~ У липні 2020 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка у вигляді вищевказаної 5/6 частки квартири. Постановою від\~13\~серпня 2020\~року нотаріус\~відмовив позивачу\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~нерухоме майно,\~у зв`язку\~із тим,\~що за\~життя право\~власності на\~5/6\~частку квартири\~спадкодавець \~чоловік позивачки\~не зареєстрував\~за собою.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч.1, ч.3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п.23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені, як Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, так і ч.4 ст.41 Конституції України. Відсутність зареєстрованого права власності на спадкове майно за спадкодавцем позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєструвати за чоловіком право власності на вказану 5/6 частку квартири [PERSON] не має можливості, оскільки власник майна помер і не свідчить про те, що за життя спадкодавець не набув права власності на спадкове майно. Факт належності чоловікові позивача 5/6 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , підтверджується рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2007 року, яке набрало законної сили 04.03.2007 року. З огляду на наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , реалізація її права на прийняття спадщини вбачається можливою в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно [PERSON] . Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки,\~викладені в\~позовній заяві\~ [PERSON] ,\~факти щодо\~позовної вимоги\~про визнання\~за нею\~права власності\~на спадкове\~майно знайшли\~своє підтвердження\~та доведені\~належними та\~допустимим доказами,\~її позов\~у цій\~частині підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial