Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], стверджуючи, що вони від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу позивачка поїхала на заробітки до Російської Федерації та залишила дітей на бабусю [PERSON] Відповідач самовільно неодноразово забирав малолітнього [PERSON], [INFO], до себе та не дозволяв з ним нікому спілкуватися. [PERSON] просила суд встановити місце мешкання малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з нею, відібрати у відповідача малолітнього [PERSON] та повернути його їй, в порядку передбаченому статтею 162 ч. 1 СК України негайно постановити рішення про повернення [PERSON] за його попереднім місцем проживання ([ADDRESS]) разом з нею та бабусею [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги. Представник позивачки та третьої особи [PERSON] за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково, заперечували про відібрання малолітнього [PERSON], адже дитина і так знаходиться разом з матір`ю. Котовський міжрайонний прокурор Одеської області Дубровський А. В. в судове засідання 07 серпня 2014 року не з'явився, з телефонограми просив про розгляд справи за його відсутності. Представник органу опіки та піклування Котовської міської ради Одеської області Ганул З. П. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони у шлюбі не знаходяться. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між батьками дитини, сторонами по справі, після розірвання шлюбу, склалися напружені стосунки між собою . В даний час відповідач проживає окремо від позивачки та спільних дітей. Малолітні діти проживали спільно з бабусею [PERSON], де забезпечуються всім необхідним, умови для виховання, розвитку та проживання дітей відповідають вимогам. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов малолітні проживають у 4-кімнатній квартирі, у дітей є окрема кімната, для малолітніх дітей створено всі умови для їх навчання та відпочинку. Позивачка перебувала на заробітках у Російській Федерації та періодично висилала кошти на утримання дітей бабусі [PERSON], що підтверджується відповідними заявами на отримання грошових коштів. На даний час позивачка повернулася із заробітків та проживає разом з дітьми та їх бабусею. Висновки суду підтверджуються поясненнями сторін, а також матеріалами справи. Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи інтереси дітей, їх вподобання, вік, стан їх здоров'я, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо визначення місця проживання дітей спільно з матір'ю є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки не суперечать інтересам дітей. Що стосується позовних вимог у частині відібрання у відповідача малолітнього [PERSON] та повернення його позивачці, суд вважає дані вимоги необґрунтованими, адже сторони у судовому засіданні підтвердили той факт, що на даний час дитина знаходиться разом з матір'ю.

Outcome: partial