Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем по справі вони уклали шлюб 3 жовтня 2016 року. Від даного шлюбу спільних дітей та спірного майна вони не мають. Причиною предявлення даного позову про розірвання шлюбу є те, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя. Відповідач не поважав її як свою дружину та не рахувався з її думками. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені та не існують більше року. З червня 2017 року відповідач покинув її і на даний час проживає у Черкаській області за місцем реєстрації. Причиною припинення спільного сімейного життя стали постійні сварки з боку відповідача та його фізичні знущання над нею та зрада в подружній вірності. Такою поведінкою відповідач не тільки принижував її, а й негативно впливав на розвиток її дитини від першого шлюбу у присутності якої неодноразово в стані алкогольного спяніння вчиняв сварки та побиття. Неодноразові спроби налагодити нормальні сімейні стосунки, які повинні ґрунтуватися на повазі один до одного, були марними. Вважає, що за таких обставин їхнє спільне життя не доцільне та воно і не можливе, примирення не бажає. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з»явилася, так як надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, а тому суд в порядку ст.223 ЦПК України розглянув справу в її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, а тому суд в порядку ст.223 ЦПК України розглянув справу в його відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 3 жовтня 2016 року і від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітніх дітей, поділу спільного майна сторін\~ не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved