Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. У позовній заяві позивачкою викладено наступну позицію: вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.02.1998, який рішенням Вінницького районного суду від 18.01.2013 розірвано. 05.10.1998 у них із відповідачем народився син [PERSON] , який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. [INFO] син досяг повноліття. З 01.09.2020 син навчається у ПВНЗ «Вінницький інститут конструювання одягу і підприємництва» на ІІ курсі на денній формі навчання за напрямом підготовки 072 «Фінанси, банківська справа та страхування», термін навчання: 01.09.2020 - 30.06.2023, навчання платне - на контрактній основі, плата за навчальний рік становить 11200 грн., стипендія не нараховується. У зв`язку із навчанням син потребує матеріальної допомоги, оскільки не має можливості працевлаштуватися. Відповідач працездатний, отримує стабільні доходи, фізично здоровий. Стан здоров`я відповідача дозволяє йому виконувати його обов`язок по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання. А тому враховуючи викладене просить стягнути із відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини його доходів, щомісячно на період навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23 років. Також просить стягнути із відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачем не подано. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просила його задоволити, а справу розглянути у її відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України, враховуючи що вона скористалася своїми процесуальними правами. Заяв та клопотань не надходило. Ухвалою суду від 17.05.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 34) Ухвалою суду від 19.07.2021 постановлено, розгляд даної справи здійснювати в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається. З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу від 15.07.2021. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала на наявне у неї право на отримання аліментів на утримання спільного із відповідачем повнолітнього сина, який продовжує навчання, і який проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні, вважає, що дані аліменти мають стягуватись у частці від доходу відповідача, а тому просить стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання сина, щомісячно, на період його навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23 років. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, розмір ліментів не оспорив. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.01.2013 розірвано (а.с. 10). Сторони є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Повнолітній [PERSON] проживає та зареєстрований разом із позивачкою [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до довідки №632 від 05.02.2021 [PERSON] є студентом ІІ курсу денної форми навчання ПВНЗ «Вінницький інститут конструювання одягу і підприємництва, термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2023, навчання платне - на контрактній основі, стипендія не нараховується (а.с. 13). Згідно договору про надання освітніх послуг від 01.09.2020 [PERSON] навчається на платній основі. Вартість навчання складає 11200 грн. за один навчальний рік (а.с. 14) Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилаються сторони, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, на які посилались і сторони у заявах по суті. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В роз`ясненнях, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи матеріальне становище позивачки, відсутність у відповідача інших утриманців в силу закону чи за судовим рішенням (належних доказів на спростування тому відповідачем не надано), те, що відповідач має дохід, його добрий стан здоров`я, те, що відповідач є працездатним, скрутне матеріальне становище повнолітнього сина, його задовільний стан здоров`я, відповідно до ст. 182 СК України, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, так як такий визначений розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, на переконання суду, відповідає вимогам закону, є законним та справедливим, відповідає інтересам та потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, з врахуванням рівного обов`язку обох батьків приймати участь у вихованні та утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання та такий вид аліментів (у виді частки від доходу) визначений позивачем, разом з яким проживає повнолітній син, який продовжує навчання, у позовній заяві. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у розмірі, що визначений станом на день подання позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь держави. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею та документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved