Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 25% від усіх видів заробітку доходу та на своє утримання, як матері, з якою проживає дитина, у розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя у них не склалось, у них різні погляди на життя та виховання дитини, у зв'язку й з чим вони проживають окремо. Оскільки, дитина знаходиться на її утриманні, позивачка бажає стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини та на себе, як матір з якою проживає дитина, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання спільної доньки, у зв'язку з чим остання змушена звертатись до суду з вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пославшись на обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що на даний момент він офіційно працює та проти стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки не заперечує, з розміром аліментів, визначених позивачем на своє утримання він не згоден, також пояснив, що позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2008 року (а.с. 4). Згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2014 року, шлюб між подружжям розірвано (а.с.5). Від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З наданої позивачем довідки форми 3 від 10.10.2014 року, виданої ЖЕК №319, вбачається, що у квартирі [ADDRESS] є зареєстрованими та мешкають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], позивач [PERSON] та неповнолітня [PERSON] (а.с. 11). Як зазначила позивач, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у необхідному розмірі не надає, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку, відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому суд не вбачає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 25% його заробітку, оскільки відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Приймаючи рішення про стягнення аліментів у зазначеному розмірі, суд в першу чергу виходить з інтересів неповнолітньої дитини, якій потрібна батьківська увага і турбота, а відповідач працює, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини. Згідно з вимогами ч.2, ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як зазначила суду позивачка, на даний момент вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується копією наказу №157-в Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.04.2012 року про надання останній відпустки (а.с.12). Таким чином, в судовому засіданні було встановлено факт проживання позивачки разом із дитиною, яка не досягла трирічного віку, особисто відповідачем було зазначено суду, що він разом з дружиною та дитиною не проживає. За таких обставин, суд вважає за можливе дану частину позовних вимог задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, або ж до зміни матеріального становища сторін, виходячи з тих обставин, що відповідач, з його слів, працює, має постійний, сталий дохід - заробітну плату, а відтак на даний час спроможний надавати матеріальну допомогу матері дитини. Відповідно до вимог ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial