Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.07.2018 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З вересня 2020 року з відповідачем фактично не проживають однією сім`єю в розумінні цього поняття і спільного господарства не ведуть, як не підтримують і подружжі стосунки. Підставою розпаду сім`ї стало те, що відповідач під час сумісного проживання мало приділяв їй уваги як дружині, усі сімейні питання виключно вирішував на свій розсуд, при цьому не цікавлячись її думкою, зловживає спиртними напоями та не бажає забезпечувати сім`ю матеріально, у зв`язку з чим між ними систематично виникали сварки, які негативно впливають на спільну дитину та її інших дітей від іншого шлюбу, а також на її психічний стан здоров`я, оскільки під час сварок відповідач ображає її лайливими словами та застосовує до неї фізичне насилля. Тобто відповідач не поважає її як свою дружину. На підставі стосунків, які склалися, втратила до відповідача почуття любові та поваги, яке було у неї на час укладення шлюбу. Вважає, що шлюб з відповідачем фактично розпався та формальне збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки не має наміру бути в зареєстрованому шлюбі з особою, з якою не має наміру проживати спільно у подальшому. Збереження шлюбу не можливе. Доказом фактичного припинення шлюбно-сімейних стосунків, є ця позовна заява та визнання цього факту самим відповідачем або у відзиву на цей позов або у судовому засіданні. Їх з відповідачем малолітній син проживає з нею і буде проживати з нею і після розірвання шлюбу, при цьому вона не буде перешкоджати відповідачу виховувати дитину після розірвання шлюбу та спілкуватися з дитиною. З метою матеріального забезпечення дитини після розірвання шлюбу з боку відповідача, нею до Вільногірського міського суду подана позовна заява про стягнення аліментів з відповідача її користь на утримання дитини. Спору про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю з відповідачем, на цей час не існує. Вона фізично здорова, однак потребує майнову допомогу від відповідача на її утримання після розірвання шлюбу, оскільки у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею 3-х років, вона не працює, а тому відповідач повинний утримувати її до досягнення дитиною віку трьох років. З цього приводу нею подана позовна заява до Вільногірського міського суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Фізично відповідач здоровий та майнової допомоги з її боку після розірвання шлюбу не потребує. Доказами в обґрунтування її позову є свідоцтво про шлюб з відповідачем, свідоцтво про народження дитини, оригінали зазначених письмових доказів знаходяться у неї. При подачі цього позову нею сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн., які просить стягнути з відповідача. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15.01.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судове засідання сторони не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно з якими позивачка позов підтримала та просить задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2018 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14.07.2018 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4). Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , згідно якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.07.2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , тривалий час шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, питання місця проживання неповнолітньої дитини вирішено, питання утримання дитини та позивачки до досягнення дитиною віку трьох років буде вирішено окремо, відповідач позов визнав, що не суперечить обставинам справи та закону, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст.104, 110, 112, 113, 114 СК України і

Outcome: approved