Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON] про про захист прав споживачів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.06.2015 року, придбала в супермаркеті «Наш край» по вул. Дубнівській, 12 ФОП [PERSON] продовольчі товари на суму 106,98 грн. та товари підакцизної групи на суму 21.99 грн., тобто, разом на суму 128,97 грн. Розрахунок за товари здійснила кредитною картою «Приватбанк», однак з смс-повідомлення про зняття коштів з рахунку стало відомо, що з рахунку списано 197,97 грн. Вважає, що касир обрахувала її на 69 грн. При зверненні до відповідача про повернення надміру сплачених коштів отримала відмову. У звязку з чим, звернулася із заявами до Луцького МВ УМВС України у Волинській області, виконавчого комітету Луцької міської ради про вчинене відносно неї адміністративне правопорушення. Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради № 364 від 31.07.2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., однак не зважаючи на даний факт, відповідач не повернув 69 грн. на її банківську карту. Внаслідок таких дій відповідача їй також задана моральна шкода у розмірі 50000 грн., що виявилася у постійних душевних переживаннях з приводу обману її як покупця, звернення до уповноважених органів за захистом своїх прав, крім того, здійснення підприємницької діяльності відповідачем, суперечить нормам ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди», розвантажуючи товари в торговий центр через рампу в дворі будинку, безпосередньо під її вікнами до 23 год., порушує спокій в нічний час. Просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь 69 грн. на відшкодування майнової шкоди та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позивач [PERSON] в судому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того, позивач суду пояснила, що діями відповідача її було принижено як людину, порушено її прав як покупця. Також позивач пояснила, що моральну шкоду про стягнення якої вона ставить питання, завдано їй неправомірними діями відповідача по обрахуванню. Всі інші факти, викладені нею у позовній заяві, заподіяння вказаної моральної шкоди не стосуються. Наведені нею з метою дати характеристику відповідачу характеристику як людині та підприємцю. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечення проти позову суду не надав. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Із змісту п. 1, п. 2 ч. 8, 9 ст.16 Цивільного кодексу України, вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В судом встановлено, що 28.06.2015 року при купівлі позивачкою [PERSON] продовольчих товарів в «Супермаркет «Наш край» ФОП [PERSON] на суму 128,97 грн. з її банківської карти було знято суму в розмірі 197,97 грн., що на 69 грн. більше суми за придбаний товар. Даний факт підтверджується товарними чеками від 28.08.2015 року (а.с. 38-39). Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради № 364 від 04.08.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155-1 КУпАП (за обрахування 28.06.2015 року покупця [PERSON] на суму 70 грн.), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 30). В добровільному порядку відповідач кошти позивачці [PERSON] до теперішнього часу не повернув. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач ФОП [PERSON] порушив права позивача як покупця, заподіяв їй матеріальну шкоду у сумі 69 грн., а тому позовні вимоги [PERSON] щодоввідшкодування майнової шкоди є обгрнутованими та такими, що підлягають до задоволення. Позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає такими, що підлягають до часткового задоволення. Із змісту ст. 23 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка в тому числі полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті. Статтею 4 Закону України «про захист прав споживачів» встановлено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на \~належну якість обслуговування. Із роз'яснень, даних в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вбачається, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що дії відповідача по обрахуванню позивачки [PERSON] були неправомірними, внаслідок цих неправомірних дій були порушені права позивачки як покупця, що завдало [PERSON] душевні хвилювання. Суд приходить до висновку, що в даному випадку розмір відшкодування за завдану [PERSON] моральну шкоду має становити 300 грн. Визначаючи саме такий розмір моральної шкоди, суд, у відповідності до ст. 23 ЦК України, враховує глибину душевних страждань, які було завдано позивачу з вини відповідача, факт порушення нормальних життєвих звязків позивача внаслідок неправомірних дій, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, ступінь вини відповідача, який в добровільному порядку жодним чином не відшкодував шкоду. Оскільки позивач за даною категорією справ від сплати судового збору звільнена на підставі ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то судові витрати по сплаті судового збору, згідно з ч. 13 ст. 33 ЦПК України, слід стягнути з відповідача. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на користь держави судовий збур в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 16, 22, 23 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial