Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Міської ради м. Кропивницького про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування вимог зазначала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті вона отримала свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину квартири за адресою [ADDRESS] . Іншим власником частини квартири була [PERSON] її бабуся. Після смерті батька, липні [INFO] у шафі знайшла заповіт, складений бабусею, яким все своє майно вона заповіла їй. Оскільки з 1998 року проживала у м. Києві та близько не спілкувалась з батьком та бабусею, не мала можливості дізнатися про наявність заповіту. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори спадкоємці не звертались, спадкова справа не заводилася. Позивач вважає, що має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя [PERSON] , тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач надіслав відзив, в якому зазначив, що Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького є уповноваженим органом щодо обліку, збергіання, набуття та реалізації права власності на майно, яке переходить до територіальної громади і розпоряджається ним. Позивач та представник позивача - адвокат Холоденко Р.В. надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17 січня 2018 року, серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме Ѕ частину трикімнатної квартири під номером [ADDRESS] . [PERSON] \~набув право\~власності на\~1/2\~ частину вказаної вище квартири на підставі: 1/3 частка, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською Радою народних депутатів 21 лютого 1995 року, згідно з розпорядженням (наказом) №13266 від 21.02.1995 року, право власності на яку на вимогу діючого на той час законодавства зареєстровано Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 24 лютого 1995 року, та записано в реєстрову книгу за №15730/66, що підтверджується реєстраційним записом №2 на документі від 24 лютого 1995 року; 1/6, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Кіровоградської нотаріальної контори 29 червня 2006 року за реєстровим №1-535. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 лютого 1995 року Кіровоградською міською Радою народних депутатів, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності [PERSON] (мати позивача) та членам її сім`ї [PERSON] (мати) і [PERSON] (чоловік), згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 21 лютого 1995 року №13266, вказана вище квартира зареєстрована ДКП «Гарантія» на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» і записана у реєстрову книгу за №13266. Згідно відмітки на зворотній частині зазначеного вище свідоцтва, квартира [ADDRESS] зареєстрована в Кіровоградському бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 21 лютого 1995 року та записано в реєстрову книгу за №15730/66. Таким чином, зазначені вище особи отримали право власності на 1/3 частину квартири на кожного. Матері позивача, [PERSON] після реєстрації одруження з батьком [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 07 серпня 1966 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис №1138. [PERSON] а є матір`ю позивача, а [PERSON] - батьком, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . [PERSON] являється бабусею позивача, що підтверджується посвідкою [NUMBER] від 21 вересня 1945 року про народження [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [INFO] , Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за реєстр. №1-535 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири на ім`я [PERSON] та за реєстр. №1-540 видано свідоцтво пре право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири на ім`я [PERSON] , про що здійснено запис на зворотній частині свідоцтва про право власності на житло від 21 лютого 1995 року за підписом державного нотаріуса та скріплено печаткою установи. Таким чином, після смерті [PERSON] , власниками майна стали її чоловік - [PERSON] та мати - [PERSON] по 1/2 частці відповідно. Після смерті у 2006 році матері позивача, у останньої погіршились відносини з бабусею та батьком. Власники квартири заявили про своє рішення, що у разі смерті одного з них інший має набути право власності у порядку спадкування на другу частину зазначеного вище нерухомого майна і стати єдиним його власником. Позивач з 21 липня 1998 року зареєстрована та постійно проживає у [ADDRESS] , що підтверджується штампом на 11-й сторінці паспорту серія [NUMBER] , виданого Шевченківським РУ ГУ України в місті Києві 19 лютого 2002 року, та довідкою управляння (Центр) надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про реєстрацію місця проживання особи №4245077 від 30 липня 2019 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , про що 14 березня 2014 року складено відповідний актовий запис №734. Згідно відомостей, зазначених у довідці, виданій КП «ЖЕО №3» Міської ради міста Кропивницького від 23 липня 2019 року за №349, на момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] з 21 липня 1976 р. по [INFO] . На день її смерті разом з нею проживав та був зареєстрований зять [PERSON] . В наступні шість місяців після її смерті склад сім`ї не змінювався. Позивач фактично проживала на великій відстані від міста Кропивницький (Кіровоград) та за відсутності зворотнього зв`язку із родичами в силу непорозумінь, не знала про фактичний стан справ щодо зазначеної вище квартири і чи було реалізовано її батьком процедуру вступу у спадщину після смерті бабусі [PERSON] . Будь-яких інших даних щодо наявності додаткових документів вона не мала. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Згідно відомостей, зазначених у довідці, виданій КП «ЖЕО №3» Міської ради міста Кропивницького від 23 липня 2019 року за №350, на момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] один. В наступні шість місяців після його смерті склад сім`ї не змінювався. На підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину серія\~ [NUMBER] 201332,\~посвідченого 02\~листопада 2018\~року приватним\~нотаріусом Кропивницького\~міського нотаріального\~округу Цариченко\~Н.В.,\~позивач стала\~спадкоємцем майна\~ [PERSON] ,\~яке складається\~з 1/2 частки квартири під номером [ADDRESS] ). Під час подачі документів для вступу у спадщину після смерті батька, [PERSON] дізналася, що на момент смерті він був власником лише половини нерухомого майна та за життя не оформив право на спадщину за законом на іншу половину квартири після смерті [PERSON] . У липні 2019 року позивач знайшла заповіт серія [NUMBER] , складний [PERSON] в присутності свідків та посвідчений 7 липня 2006 року державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори Тітаренко Н.В., в якому бабуся заповіла їй усі свої права та обов`язки, які належали їй на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть їй належати у майбутньому, та усе моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що їй буде належати на день моєї смерті і на що вона за законом матиме право. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №56999261, сформованого 26 липня 2019 року приватним нотаріусом Новіковою Н.М. за параметрами [PERSON] , дата смерті [INFO] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відсутні будь-які відомості про заведення спадкової справи щодо майна [PERSON] . Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася. Згідно ст.ст.1268, 1269, 1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її і протягом шести місяців з часу відкриття спадщини спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами для застосування положень ст.\~1272\~ЦК України є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України, тощо. Для прийняття спадщини ( ч.1 ст. 1270 ЦК України) встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно ч.2 ст.\~1220\~ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В абзаці 6 пункту 24 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Доводи позивача, щодо поважності причин пропуску нею строків на подання заяви про прийняття спадщини знайшли своє підтвердження наданими доказами, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі вважати по фактично понесеним позивачем. На підставі ст.ст.1261, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved