Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Рівненського державного гуманітарного університету про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Збільшивши позовні вимоги позивач просить \~ стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні із 01 серпня 2016 року по\~ день фактичного розрахунку 16 серпня 2016 року в розмірі 1461 грн. 45 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що із 04 травня 1993 року [PERSON] була прийнята на роботу в Рівненський державний гуманітарний університет та займала посаду чергової гуртожитку № 5. Згідно наказу Рівненського державного гуманітарного університету від 01 серпня 2016 року позивача звільнено із займаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Всупереч діючого законодавства відповідачем при звільненні не виплачена заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку. Враховуючи вимоги ст. 117 КЗпП України, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи із 01 серпня 2016 року по день фактичного розрахунку 16 серпня 2016 року в розмірі 1461 грн. 45 коп. У звязку з незаконними діями відповідача, постійними стресовими ситуаціями, невиплата розрахункових коштів у строки, загострили хронічні захворювання [PERSON], внаслідок чого вона була змушена звертатися за медичною допомогою та лікуватися. Невиплата розрахункових коштів практично позбавило позивача нормальних умов проживання, отже відповідач своїми незаконними діями позбавив її засобів існування. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 10000 грн. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила позов задовольнити. Суду пояснила, що працювала черговою в гуртожитку. 01 серпня 2016 року її було звільнено, однак розрахункові кошти виплачено не було. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив позов задовольнити. Суду пояснив, що в день звільнення з позивачем не розрахувались. Кошти було зараховано на картковий рахунок [PERSON] 16 серпня 2016 року. Затримка розрахунку при звільнені становить період з 01 серпня 2016 року по 16 серпня 2016 року. В звязку з незаконними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги [PERSON] визнала частково в частині затримки розрахунку з 02 серпня 2016 року по 05 серпня 2016 року, моральну шкоду не визнала повністю. Суду пояснила, що бухгалтерією були сформовані документи для виплати коштів та віднесені до органів казначейства 05 серпня 2016 року. Кошти було перераховано банку 08 серпня 2016 року. Зі сторони відповідача були вчинені всі дії, для виплати коштів позивачу. Моральна шкода не підтверджена належними та допустими доказами, тому не підлягає до задоволення. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на посаді чергової гуртожитку Рівненського державного гуманітарного університету. Відповідно до витягу з наказу № 150-04-01 від 01 серпня 2016 року [PERSON], чергову гуртожитку № 5 звільнено з роботи 01 серпня 2016 року за угодою сторін, п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.20). У відповідності з ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частина 1 ст. 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до платіжної відомості № 01.229 Рівненського державного гуманітарного університету за серпень 2016 року та поточної виписки за контрактом [PERSON] отримала 16 серпня 2016 року розрахункові кошти в розмірі 1733 грн. 88 коп. Таким чином період затримки розрахунку при звільнення становить з 01 серпня 2016 року часу звільнення до 16 серпня 2016 року часу остаточного розрахунку. Згідно порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати включаються як основна заробітна плата, так і доплати і надбавки, виробничі премії. Середньомісячна заробітна плата для оплати вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи. Працівникам, які працювали на підприємстві менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Нарахування виплат, що обчислюються з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Рівненського міського суду від 03 листопада 2016 року, встановлено, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 97,43 грн. Таким чином середній заробіток [PERSON] за період з 01 серпня 2016 року по день фактичного розрахунку 16 серпня 2016 року становить 1461,45 грн. Що стосується вимоги позивача про відшкодування відповідачем спричиненої їй моральної шкоди, то вона підлягає частковому задоволенню. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Обґрунтовуючи вимоги по відшкодуванню моральної шкоди, позивач посилається на те, що відповідачем були порушені її права. Внаслідок затримки розрахунку при звільнення позивач була вимушена примати додаткові зусилля для організації свого життя. Оскільки розрахунок було здійснено з порушенням вимог закону, що частково визнано відповідачем, вимога про відшкодування моральної шкоди є законною та обґрунтованою. Враховуючи вимоги розумності і справедливості передбачені ст. 23 ЦК України, зважаючи на ступінь понесених позивачем моральних страждань та втрати нею нормальних життєвих звязків, суд вважає за можливе задовільнити моральну шкоду в розмірі 300 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст.ст.116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial