Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей військово-цивільної адміністрації міста Авдіївки Донецької області, про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батьком неповнолітніх дітей в свідоцтві про народження записано [PERSON] , який [INFO] помер. Відповідач по справі є донькою позивача, тобто позивач є бабусею неповнолітніх дітей. З 22 січня 2010 року відповідач та неповнолітні діти проживали з позивачем, а літом 2014 року відповідач виїхала до м. Донецьк Донецької області та дітей залишила проживати з позивачем. В квартирі, розташованій за адресою [ADDRESS] , яка належить позивачу та в якій вона проживає разом з неповнолітніми дітьми, створені всі умови для виховання та розвитку дітей. Відповідач ухиляється від батьківських обов`язків щодо виховання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , станом здоров`я не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Діти перебувають на повному утриманні позивача. Просить суд ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав відповідача, відносно неповнолітніх дітей, призначити позивача піклувальником над неповнолітніми та стягнути на їх утримання аліменти на користь позивача. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11 квітня 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16 травня 2019 року призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася у встановленому порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до частини 3 ст.131 ЦПК України. Про причини своєї неявки вона не повідомила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи, відзив на позов суду не направила. Представник третьої особи - Служба у справах дітей військово-цивільної адміністрації міста Авдіївки Донецької області Удодова О.С., у судовому засіданні проти задоволенні позовної заяви не заперечувала, просила суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] та ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав відповідача, відносно неповнолітніх дітей, призначити позивача піклувальником над неповнолітніми та стягнути на їх утримання аліменти на користь позивача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 30 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №21. Також, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 17 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №72. Відповідно до повідомлення служби у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області від 28 лютого 2019 року № 265/15.27-03-24, встановлено, що відомості про батька, до актового запису № 21 про народження [PERSON] , [INFO] та актового запису № 72 про народження [PERSON] , [INFO] , внесено відповідно до ст. 126 СК України. Згідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 09 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки № 07-29д/743 від 11 лютого 2019 року виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та за зазначеною адресою зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , навчається у КЗ «Авдіївська опорна загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2» Авдіївської міської ради Донецької області в 10 класі, де характеризується добре. Мати [PERSON] не бере участь у виховані сина, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням сина, вихованням дитини займається бабуся [PERSON] , що встановлено з довідки № 10 від 24 січня 2019 року та характеристики, виданих директором КЗ «Авдіївська опорна загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2» Авдіївської міської ради Донецької області. [PERSON] , [INFO] , навчається у КЗ «Авдіївська опорна загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2» Авдіївської міської ради Донецької області в 8А класі, де характеризується задовільно. Мати [PERSON] не бере участь у виховані доньки, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням доньки, вихованням дитини займається бабуся [PERSON] , що встановлено з довідки № 09 від 24 січня 2019 року та характеристики, виданих директором КЗ «Авдіївська опорна загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2» Авдіївської міської ради Донецької області. Відповідно до висновку № 01-15/0064 від 29 січня 2019 року з метою захисту прав, свобод та законних інтересів неповнолітніх дітей, військово-цивільна адміністрація м. Авдіївки Донецької області, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Положення частини першої статті 165 СК України визначають, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 2 статті 157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до статті 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У судовому засіданні встановлено, що відповідач без поважних причин не приймає участі у вихованні та утриманні неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами першою та другою Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а тому її слід позбавити батьківських прав у відношенні останніх і це не буде суперечити статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 1, 9 Конвенції про права дитини. Щодо позовних вимог про призначення позивача піклувальником над неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , суд виходить з наступного. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що встановлено на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане в серпні 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Авдіївського міського управління юстиції в Донецькій області. [PERSON] має на праві часткової власності квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] та яка належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 червня 1998 р., яке видане Виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївки Донецької області. Актом обстеження умов проживання, складеного спеціалістами сектору у справах дітей та сім`ї військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області від 22 січня 2019 року, зокрема встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , умови проживання добрі, є окрема обладнана дитяча кімната, наявні дитячій одяг, іграшки та книжки. Відповідно до висновку про стан здоров`я від 13 лютого 2019 року виданої Авдіївською центральною міською лікарнею, стан здоров`я [PERSON] задовільний, захворювань не має. Згідно з довідкою № 18 від 13 лютого 2019 року виданої КЗОЗ «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер», [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває. Згідно з висновком № 01-45/82 від 25 лютого 2019 року з метою захисту прав, свобод та законних інтересів неповнолітніх дітей, військово-цивільна адміністрація м. Авдіївки Донецької області, вважає доцільним призначити піклувальника неповнолітнім [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] їх бабусю [PERSON] Відповідно до ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно із ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Частиною першою статтею 63 ЦК України визначено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього кодексу. Згідно ч. 3 статті 63 цього ж Кодексу, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною третьою ст. 243 СК України визначено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом. За ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, суд приходить до висновку необхідним призначити неповнолітнім піклувальника в особі їх бабусі [PERSON] , тобто позивача в справі. Обмеження для опікуна чи піклувальника, які визначені ст. 64 ЦК України, відносно неї відсутні. Діти проживають разом з нею, вона забезпечує їх всіма належними умовами для розвитку та займається вихованням неповнолітніх. При вирішенні позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача, суд враховує роз`яснення викладені в п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з приводу того, що одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач 18 березня 2019 року звернувся до суду з даною вимогою, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача з 18 березня 2019 року на користь позивача. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Виходячи з вимог ч 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved