Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 10 червня 2009 року вона придбала 6/25 частини трьохкімнатної квартири №25, що знаходиться по вул. Соборна (Чапаєва), 2/1, с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Співвласниками інших частин є [PERSON], якому належить 16/75 частини вказаної квартири, [PERSON], якій належить 16/75 частини, [PERSON], якій належить 1/3 частини. На даний час виникла необхідність у виділенні в натурі її частки із сумісного спільного володіння для отримання іншими співвласниками субсидії та для відкриття позивачем окремих особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг. Просить суд виділити їй у власність частку спільного майна за адресою квартира №25, вул. Соборна (Чапаєва), 2/1, с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, а саме кімнату на другому поверсі площею 15,7 кв.м з лоджією та припинити право спільної часткової власності на зазначену квартиру. В судове засідання позивач не зявилася, проте на адресу суду надійшла письмова заява, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу 6/25 частини квартири від 09 червня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №1122 - [PERSON] належить 6/25 частини трьохкімнатної квартири №25, що знаходиться по вул. Соборна (Чапаєва), 2/1, с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, що підтверджується витягом з державного реєстру правочинів №7376137 від 10.09.2009 року. Згідно довідки КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» №8992в від 18.10.2013 року, станом на 01.01.2013 року квартира [ADDRESS] зареєстрована у Черкаському обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації за: -[PERSON], 6/25 частки на підставі договору купівлі-продажу р№1122 від 10.06.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]; -[PERSON], 1/3 частки, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 29.02.2000 року, видане ДПМК-92; -[PERSON], 16/75 частки, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 29.02.2000 року, видане ДПМК-92; -[PERSON], 16/75 частки, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 29.02.2000 року, видане ДПМК-92. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За клопотанням позивача у справі було проведено судово будівельно-технічну експертизу. У судовому засіданні досліджено висновок №11/19/Буд. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до висновків якої розподіл житлової квартири №25 в житловому будинку №2/1 по вул. Соборна в с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області в натурі відповідно до ідеальних часток за кожним із співвласників можливий наступним чином: -[PERSON] приміщення кімнати №25-14, площею 15,70 кв.м з лоджією вартістю 117473 грн., що становить 5/25 часток у спільному майні; -[PERSON], [PERSON], [PERSON] житлові кімнати №5 та №6, санвузол №4, душова №7, туалет №8, 50% коридор №1-1, 50% кухня №3, комора №2 та лоджія вартістю 446698 грн., що становить 20/25 часток у спільному майні. Згідно указаного висновку сума компенсації, яку повинна отримати [PERSON]В від [PERSON], [PERSON], [PERSON] при розподілі квартири з виділенням їй приміщення кімнати №25-14 площею 15,70 кв.м в звязку зі зменшенням частки в спільному майні становить 17928 грн. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами та доповненнями), В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ( 1540-06 ) ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Крім того, в абз. 4 п. 7 та п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зазначено, що при поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Оскільки згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та у звязку з тим, що відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Суд вирішує судовові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, однак позивач не просила стягнути з відповідачів на її користь сплачений нею судовий збір. Крім цього, враховуючи задоволення позову, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума компенсації в звязку зі зменшенням частки позивача в спільному майні, що становить 17928 грн., у рівних частинах по 5976 грн. 00 коп. з кожного з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved