Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, [PERSON] про скасування арешту на транспортний засіб марки SKODA Octavia, державний номерний знак [NUMBER], легковий седан-В 2011 року випуску, шасі (кузов рама) [NUMBER], скасування постанов державного виконавця у виконавчому провадженні №54237684 від 12 липня 2017 року про арешт і розшук спірного транспортного засобу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 05 квітня 2017 року між нею та [PERSON], як подружжям, укладено нотаріально посвідчений договір про поділ майна подружжя. Згідно умов даного договору спірний транспортний засіб перейшов в особисту приватну власність [PERSON] На час укладення даного договору, заборон та обтяжень щодо спірного транспортного засобу не існувало. 05 квітня 2017 року вона правомірно набула у приватну власність спірний транспортний засіб. Звернувшись в Регіональний центр МВС у Тернопільській області щодо реєстрації спірного транспортного засобу, отримала відмову, оскільки транспортний засіб перебуває під арештом та в розшуку, згідно постанов державної виконавчої служби від 12 липня 2017 року. Посилаючись на наведене та те, що вона є власником спірного майна починаючи з 05 квітня 2017 року та позбавлена можливості вільно володіти та розпоряджатись ним, просила задовольнити позов. До початку розгляду спору по суті, протокольною ухвалою суду, до участі у справі в якості третьої особи було залучено Головне управління державної фіскальної служби в Тернопільській області, яке представляє інтереси держави -стягувача у виконавчому провадженні щодо [PERSON] [PERSON] подав відзив на позов, вказав, що повністю визнає позовні вимоги. Зазначив, що дійсно між ним та [PERSON] 05 квітня 2017 року укладено нотаріально посвідчений договір про поділ майна подружжя, згідно умов якого спірний транспортний засіб перейшов в особисту приватну власність [PERSON] На час укладення даного договору, приватним нотаріусом перевірено інформацію про наявні обтяження на спірний транспортний засіб та заборони щодо даного транспортного засобу були відсутні. Таким чином, спірний транспортний засіб перейшов у власність [PERSON] 05 квітня 2017 року раніше ніж винесені постанови державного виконавця про арешт та розшук майна від 12 липня 2017 року. Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції та Головне управління державної фіскальної служби в Тернопільській області відзиву та пояснення щодо позову не подавали. У судовому засіданні представник позивача -[PERSON] позов підтримав, зіславшись на доводи викладені у ньому. Представник [PERSON]- адвокат Парубій І. вказав, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому не заперечує щодо його задоволення. Представник ДВС - державний виконавець Єрохін О.В. не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вказав, що для зняття арешту із спірного майна, достатньо буде рішення суду про звільнення такого майна з-під арешту. На підставі даного рішення суду державний виконавець винесе постанови про зупинення розшуку майна та скасування арешту. Представник Головного управління державної фіскальної служби в Тернопільській області Кобрин Я.В. пояснила, що у вирішенні даного питання покладаються на думку суду. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 22.09.2016 року власником спірного транспортного засобу є [PERSON] Встановлено та підвтерджено матеріалами справи, що на виконанні в Тернопільському районному відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження щодо боржника [PERSON], у тому числі: - постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 02 лютого 2017 року №607/761/17 про визнання [PERSON] винним у порушенні митних правил передбачених ч. 1ст. 483 МК України з накладенням штрафу у розмірі ста відсотків вартості товару, який є безпосереднім об'єктом порушення, а саме 533 783,60 грн. з конфіскацією у власність держави товару: сідельного тягача NAN TGA18.440, 2007 року випуску; напівпричіп KOGEL 2006 року випуску; сідельний тягач NAN TGA18.440, 2007 року випуску; - постанова Тернопільського міськрайонного суду від 07 березня 2017 року за № 607/1035/17п про визнання [PERSON] винним у порушенні митних правил передбачених ч. 1ст. 483 МК України з накладенням штрафу у розмірі ста відсотків вартості товару, який є безпосереднім об'єктом порушення, а саме 1 107 996 грн. з конфіскацією у власність держави товару - сідельного тягача DAF XF95.480, 2006 року випуску; сідельного тягача DAF XF95.430, 2006 року; сідельного тягача DAF XF95.430, 2006 року; сідельного тягача Renault Magnum, 2001 року випуску; сідельного тягача DAF XF95.480, 2003 року; напівпричіп KOGEL SNCO 24P90, 2003 року випуску; напівпричіп METACO SD 338, 2005 року випуску. - постанова Тернопільського міськрайонного суду від 13 березня 2017 року за № 607/919/17 про визнання [PERSON] винним у порушенні митних правил передбачених ч 1ст. 483 МК України з накладення штрафу у розмірі ста відсотків вартості товару, який є безпосереднім об'єктом порушення, а саме 227 418,53 грн. з конфіскацією у власність держави товару сідельного тягача MAN TGA 18.440 2007року випуску, N шасі [NUMBER]. В ході примусового виконання вищевказаних виконавчих документів державним виконавцем встановлено, що за боржником [PERSON] зареєстрований транспортний засіб марки SKODA Octavia, державний номерний знак [NUMBER], легковий седан-В 2011 року випуску, шасі (кузов рама) [NUMBER], що підтверджується листом Регіонального сервісного центру в Тернопільській області від 23 червня 2017 року за №31/19-3535. Постановою державного виконавця Тернопільського районного відділу ДВС від 12 липня 2017 року при примусовому виконанні постанови Тернопільського міськрайонного суду від 07 березня 2017 року за №607/1035/17п, накладено арешт на належний боржнику [PERSON] транспортний засіб марки SKODA Octavia, державний номерний знак [NUMBER], легковий седан-В 2011 року випуску, шасі (кузов рама) [NUMBER]. Крім того, постановою державного виконавця від 12 липня 2017 року даний транспортний засіб оголошено в розшук. 05 квітня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ майна подружжя, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. 05.04.2017 року, за реєстровим номером №486. Згідно умов даного договору подружжя [PERSON] вирішило припинити право спільної сумісної власності та дійшло згоди про поділ спільного сумісного майна подружжя. Сторони погодили, що в особисту приватну власність [PERSON] переходить певне майно, у тому числі транспортний засіб марки SKODA Octavia, державний номерний знак [NUMBER], легковий седан-В 2011 року випуску, шасі (кузов рама) [NUMBER]. Відповідно до п. 8 даного договору про поділ майна подружжя вбачається, що інформація про наявність обтяжень транспортних засобів, які зазначені в п. 1 даного договору в державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутня, що підтверджується витягом із зазначеного реєстру за №№ 51928238; 51928247; 51928254; 51928258; 51928264; 51928271; 51928280; 51928287 від 05 квітня 2017 року. Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи та виконавчого провадження, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Дана норма дублюється зі ст. 321 ЦК України, якою передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом установлено, що постановами державного виконавця від 12 липня 2017 року про арешт майна та оголошення розшуку, при примусовому виконанні постанови Тернопільського міськрайонного суду від 07 березня 2017 року за №607/1035/17п, накладено арешт на належний боржнику [PERSON] транспортний засіб марки SKODA Octavia, державний номерний знак [NUMBER], легковий седан-В 2011 року випуску, шасі (кузов рама) [NUMBER] та оголошено розшук транспортного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Аналогічні роз'яснення наведенні у п. 5 Постанови Пленуму ВСС України №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» де вказано, що інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. Положеннями ч. 4 ст. 59 вищенаведеного Закону визначено перелік підстав для знаття арешту з усього майна або його частини безпосередньо державним виконавцем . Згідно з вимогами ч. 5 даного Закону, арешт може бути знятий за рішенням суду у всіх інших випадках, які не передбачені в ч. 4 ст. 59 цього закону. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. В силу вимог ч. 1 ст. 210 ЦК правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Встановлено, що 05 квітня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ майна подружжя, згідно умов якого в особисту приватну власність [PERSON] перейшов спірний транспортний засіб. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. 05 квітня 2017 та зареєстрований в реєстрі за № 486. Згідно з вимогами ст. 334 ЦК право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, [PERSON] набула право власності на спірний транспортний засіб 05 квітня 2017 року - у день нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору про поділ майна подружжя на підставі якого у неї і виникло право власності на спірний автомобіль. Вказаний факт також підтверджується умовами п. 16 договору про поділ майна подружжя, згідно яких право особистої приватної власності на транспортні засоби, що є предметом цього договору виникає у відповідності із ст. 334 ЦК з моменту нотаріального посвідчення даного договору. В силу вимог ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Враховуючи вищенаведенні вимоги закону та встановлені обставини справ, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом звільнення з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Тернопільського районного відділу державного виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області від 12 липня 2017 року, належного [PERSON] транспортного засобу SKODA Octavia, державний номерний знак [NUMBER], легковий седан-В 2011 року випуску, шасі (кузов рама) [NUMBER] та зняття з нього арешту. Разом з тим, суд вважає, що до задоволення не підлягають позовні вимоги про скасування постанов державного виконавця у ВП № 54237684 від 12 липня 2017 року про арешт та розшук спірного майна як безпідставні та передчасні. Суд вважає, що належним та достатнім способом захисту прав позивача буде звільнення з-під арешту належного позивачу спірного автомобіля, що відповідає вимог ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження». На підставі рішення суду про звільнення з-під арешту спірного майна, яке набрало законної сили, державний виконавець винесе постанову про зупинення розшуку транспортного засобу та зняття арешту. Так, згідно з вимогами ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимогою. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 640 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог

Outcome: partial