Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що 30 вересня 2017 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис №20. 18 квітня 2018 року у період шлюбу, у неї та [PERSON] народився син - [PERSON] . З [INFO] та по момент народження сина, вона з відповідачем разом не проживала та не вела спільного господарства, у зв`язку з тим, що останній скоював відносно неї психологічне насилля в сім`ї. Відповідно до постанови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року (справа № 186/502/18), відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме в тому, що він 26 березня 2018 року о 18 год. вчинив сварку зі своєю дружиною [PERSON] , під час якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим вчинив психологічне насилля в сім`ї, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. На час вчинення відповідачем відносно неї психологічного насилля в сім`ї, вона перебувала на останньому місяці вагітності. У зв`язку з хвилюваннями, викликаними поведінкою відповідача вона передчасно народила дитину шляхом кесаревого розтину. З пологового будинку її забрав батько [PERSON] , тому з дня повернення з пологового будинку та до теперішнього часу вона разом з малолітнім сином [PERSON] , зареєстрована та проживає у батьків по [ADDRESS] . Судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року (справа № 186/664/18) з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року (справа № 186/464/18) з відповідача [PERSON] , було стягнуто аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року (справа № 186/1973/18) з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто додаткові витрати на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , у розмірі 1965,58 грн. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року (справа №186/662/19) було розірвано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , та змінено її прізвище на дошлюбне [PERSON] . З дня народження сина і до теперішнього часу відповідач не приймає участі у його вихованні, не відвідує сина з самого народження за місцем його проживання та не спілкувався з ним. 08 листопада 2018 року та 25 січня 2019 року вона зверталась до служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради із заявою про проведення профілактичної бесіди з відповідачем [PERSON] щодо виконання ним батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина, так як він не цікавиться сином, не спілкується, не приходить та не займається дитиною взагалі, за півроку життя дитини батько дитини бачив дитину два рази, з пологового будинку батько дитину не забирав. Після проведення\~представниками служби\~у справах\~дітей бесіди\~з відповідачем,\~останній 12 грудня 2018 року прийшов до місця проживання дитини, побув 35 хвилин та після чого, жодного разу не приходив до дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради від 03 травня 2019 року, визначено участь батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у такий спосіб: за попередньою домовленістю з матір`ю зустрічатися з сином один раз у тиждень за місцем проживання малолітнього або на іншій території, але батько дитини з 03 травня 2019 року та до цього часу з сином не спілкувався, не дзвонив, життям дитини не цікавився. 26 листопада 2019 року вона звернулась до міського голови із заявою про надання дозволу на зміну прізвища сина [PERSON] , на прізвище [PERSON] , у зв`язку з розірванням шлюбу з батьком дитини [PERSON] . Відповідно до повідомлення служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради від 13 лютого 2020 року питання про зміну прізвища малолітньої дитини [PERSON] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітету, [PERSON] надав заяву про те, що він заперечує проти зміни прізвища малолітньої дитини, роз`яснено їй, що у даному випадку спір може бути вирішено в суді. Відповідач перебував на лікуванні в КП «ДОКЛПО «Фтизіатрія» ДОР» з 03 липня 2019 року, аліменти на її утримання та на утримання дитини в цей період (з серпня 2019 по січень 2020 року) не сплачував, хоча отримував лікарняні у зв`язку з перебуванням на лікуванні з 01 серпня 2019 року. Відповідно до довідки КНП «Першотравенський центр первинної медико - санітарної допомоги» від 17 лютого 2020 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , знаходиться на «Д» обліку від народження у КНП «Першотравенський МЦПМСД» з діагнозом: синдром рухомих розладів, правобічний геміпарез легкого ступеню. Синдром підвищення нервово-рефлекторної збудливості в результаті перинатального гіпоксичного ураження ЦНС, затримка формування тазо-стегнових суглобів, плоско-вальгусні стопи, лактозна непереносимість, спостерігається в ОДКЛ, за рекомендаціями лікарів ОДКЛ дитині необхідний огляд лікарів кожні 3-6 місяців. На лікування дитини необхідні придбання медпрепаратів, ортопедичні препарати, проте ніякої допомоги батько дитини не надає, що змушувало її звертатись до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовними заявами про стягнення додаткових витрат на лікування дитини. Вважає, що [PERSON] не забрав дитину з пологового будинку без поважних причин, протягом всього часу з народження дитини не виявив щодо неї батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться розвитком дитини та станом здоров`я, не приймає участі у додаткових витратах, пов`язаних з лікуванням дитини, страждає на хронічне захворювання - туберкульоз, що є підставою згідно ст.164 СК України для позбавлення його батьківських прав. Просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківськи прав у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та надав відзив на позовну заяву відповідно до якого, з позивачкою [PERSON] він не проживає з грудня 2017 року по теперішній час . Крім того, згідно акту від 09 червня 2020 року №487, позивачка [PERSON] не мешкає за місцем його проживання з грудня 2017 року по теперішній час. До народження сина, позивачка систематично телефонувала йому та просила купити ліки. Він завжди все купував і віддавав їй. Також, після народження дитини, він продовжував це робити. 07 березня 2018 року, 10 квітня 2018 року та 08 травня 2018 року, він перераховував через термінал на її картковий рахунок кошти на її прохання. На виконання зазначених позивачем судових рішень щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина та позивача з його заробітної плати утримувались аліменти, починаючи з травня 2018 року (з першого повного місяця після народження сина) по травень 2020 року на загальну суму 94611,60 грн. Він працював в шахті під землею у важких та шкідливих умовах, щоб утримувати сина та позивача, відраховуючи 50% від заробітної плати на користь позивача. В той же час, позивач [PERSON] з дня народження їх сина не дає йому можливості приймати участь у його вихованні. Після народження дитини позивачка відмовляла йому навіть в побаченні з сином, посилаючись на стан здоров`я та малий вік дитини. При цьому не повідомляла його про стан здоров`я сина, але він дізнався, що сімейний лікар [PERSON] лікує їх сина, тому періодично цікавився у неї станом здоров`я дитини. Спочатку він не проявляв наполегливості, але позивач вчиняла йому такі перешкоди, що він був вимушений звернутись до органу опіки і піклування, який своїм висновком від 03 травня 2019 року визначив за доцільне визначити його участь у вихованні сина: за попередньою домовленістю з матір`ю зустрічатися з дитиною один раз на тиждень за місцем його проживання або на іншій території. Позивач настільки негативно віднеслась до такого рішення органу опіки та піклування, що відразу після його засідання 23 квітня 2019 року ображала його та наносила удари. Після звернень до поліції, 06 червня 2019 року постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області по справі № 186/671/19 провадження по адміністративній справі за даним фактом відносно нього було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Отримавши висновок органу опіки та піклування від 03 травня 2020 року він розраховував, що з позивачем знайде компроміс і вона не чинитиме перешкод у його участі у вихованні сина, але він захворів на туберкульоз із розширеною резистенцією та з 11 липня 2019 року по 21 квітня 2020 року лікувався стаціонарно. Внаслідок захворювання 21 квітня 2020 року йому встановлено другу групу інвалідності та він був вимушений 04 травня 2020 року звільнитись з шахти у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я. В додатках до позову міститься довідка його колишнього роботодавця ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 08 травня 2020 року №519, з якої вбачається, що за період його лікарняного, роботодавець не сплачував позивачці аліменти. Йому не відомо, з яких причин роботодавець не виконав вимоги законодавства і не відраховував позивачці аліменти. Він в цей період лікувався стаціонарно і не мав можливості контролювати дії роботодавця щодо відрахування аліментів. На теперішній час, він не працює, став на облік до Пенсійного фонду. Позивачем [PERSON] було надано суду відповідь на відзив, в якому остання зазначила, що після народження дитини відповідач лише двічі надав їй матеріальну допомогу: 08.05.2018 року перерахував на її банківську картку 1250 гривень та 10.05.2018 року на суму 287 грн.0 коп. придбав дитині памперсів. Не заперечувала, що до народження дитини [PERSON] надавав їй допомогу у придбанні медпрепаратів, але вважає, що в даному випадку [PERSON] свої обов`язки подружжя та дані витрати на стосуються предмету даного спору. Малолітня дитина народилась [INFO] , на той час вона з відповідачем проживали окремо, відповідач у добровільному порядку не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача [PERSON] . Згідно довідки ВСП ШУ «Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 12.06.2020 року № 604, аліменти з заробітку відповідача утримувались з травня 2018 року по липень 2019 року включно, з серпня 2019 року по квітень 2020 включно аліменти не утримувались, у травні 2020 року утримано 1965,58 грн. Відповідно до довідки Першотравенського МВ ДВС Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 16.06.2020 року № 11083, заборгованість по аліментам відповідача станом на 04.05.2020 року (на момент звільнення) становить 30665,31 грн. Згідно наданих відповідачем до відзиву на позовну заяву медичних документів виходить, що з 03.02.2020 року по 21.04.2020 року він перебував на амбулаторному лікуванні. Згідно довідки ВСП ШУ «Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 12.06.2020 року № 604 у вересні 2019 року відповідачу нараховано 33249,15 грн., у жовтні 2019 року - 15088,62 грн., у листопаді 2019 року - 20 658,85 грн., у грудні 2019 року - 15580,84 грн., у лютому 2020 року - 27371,07 грн., у березні 2020 року - 21565,09 грн., у квітні 2020 року - 8055,54 грн., з яких аліменти не утримувались, у травні 2020 року нараховано 58923,05 грн., з яких утримано аліменти 1965,58 грн. Отже, перебуваючи на амбулаторному лікуванні, відповідач мав можливість, коли надавав листки непрацездатності на підприємство для їх оплати, довідатись, що аліменти на утримання дитини не перераховувались підприємством і отримуючи дохід з лютого 2019 року по травень 2020 року у загальному розмірі 115 914,75 грн. мав можливість самостійно перерахувати кошти на утримання дитини, але цього не зробив. При звільнені 04.05.2020 року відповідач отримав дохід 58923,05 грн., з яких мав можливість надати матеріальну допомогу на утримання дитини, проте цього не зробив. Отже, доводи відповідача, що він не мав можливості надавати матеріальну допомогу на утримання та виховання дитини внаслідок відсутності джерела для існування є хибними і спростовуються довідкою підприємства про отримані доходи. Таким чином, маючи реальну можливість надавати матеріальну допомогу дитині на її утримання, відповідач свідомо ухилявся від даного обов`язку. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради від 03.05.2019 року, визначено участь відповідача у вихованні малолітньої дитини, а саме за попередньою домовленістю з матір`ю зустрічатися з сином один раз у тиждень за місцем проживання малолітньої дитини або на іншій території. Проте, відповідач з 11.07.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в КП «ДОКЛПО «Фтизіатрія» ДОР до 03.02.2020 року та був переведений на амбулаторне лікування з 03.02.2020 року на якому перебував до 21.04.2020 року. Отже, з 03.05.2019 року по 10.07.2019 року у відповідача була можливість приймати участь у вихованні дитини, проте відповідач такою можливість не скористувався. Доводи відповідача, що вона чинила йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, приймати участь у її вихованні, лікуванні нічим об`єктивно не підтверджується. У грудні 2018 року вона звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат, посилаючись на те, що малолітня дитина з народження має проблеми зі здоров`ям, знаходиться на «Д» обліку від народження у КНП « Першотравенський МЦПМСД» з діагнозом: синдром рухомих розладів, правобічний геміпарез легкого ступеню, синдром підвищення нервово-рефлекторної збудливості в результаті перинатального гіпоксичного ураження ЦНС, затримка формування тазо-стегнових суглобів, плоско-вальгусні стопи, лактозна непереносимість, спостерігається в ОДКЛ, на лікування дитини необхідні придбання медпрепаратів, ортопедичні препарати, проте ніякої допомоги відповідач дитині не надавав. Отже, при розгляді вказаної справи відповідачу було достовірно відомо про діагнози захворювань дитини, про те, що дитина перебуває на диспансерному обліку і потребує спеціального харчування, на її лікування необхідно купувати ліки, які є додатковими витратами на дитину, проте добровільно матеріальної допомоги на лікування дитини відповідач не надав. Відповідачу з грудня 2018 року достовірно відомо про вказані додаткові витрати на лікування дитини, але у добровільному порядку він не надає матеріальної допомоги на лікування дитини, при цьому отримує дохід і має реальну можливість надати допомогу. Така поведінка відповідача свідчить про те, що він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач вважає, що сплата аліментів на дитину є достатнім для утримання дитини, і категорично не визнає свого обов`язку участі у додаткових витратах на дитину, весь тягар по лікуванню дитини, у придбанні спеціального харчування та спеціальних ортопедичних приладів, взуття, несе вона і кожен раз, вона змушена звертатись до суду з вимогою про примусове стягнення з батька дитини додаткових витрат. Отримавши у травні 2020 року 53 тис. доходу (згідно довідки підприємства, за відрахуванням податків та аліментів) відповідач навіть не перейнявся тим, що необхідно надати матеріальну допомогу дитині на лікування, проте мав для цього реальну можливість та достатній дохід. На думку позивача, при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав вирішальне значення має, що тривалий час батько дитини проживає окремо від дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не приймає участі у лікуванні дитини, не займається її вихованням, свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, а не відносини батьків у період шлюбу та після його розірвання. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Меркулова Т.П. заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та прохали суд їх задовольнити, позбавивши батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . Крім того в ході судового розгляду справи позивач [PERSON] неодноразово наголошувала, що вона проти спілкування батька з дитиною, у зв`язку із захворюванням відповідача на туберкульоз, у зв`язку з чим відмовлялася та відмовляється на теперішній час приймати від [PERSON] подарунки та продукти харчування Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Жмуренко А.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та прохали суд відмовити у їх задоволенні. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не підтримала та прохала суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що відповідач намагався спілкуватися з дитиною, але у зв`язку з його довготривалим лікуванням від туберкульозу та позицією позивачки, таке спілкування стало неможливим. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він має дачу, яка знаходиться неподалік села Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, у дачному товаристві «Горняк». Одним з сусідів по дачі у нього є [PERSON] батько [PERSON] . Наскільки йому відомо, коли [PERSON] вийшла заміж, то у неї з чоловіком все було добре. Пізніше, він дізнався що [PERSON] розірвала шлюб з чоловіком. За весь час, скільки він знаходився на дачі, а це з травня по жовтень 2020 року, він жодного разу не бачив [PERSON] на дачі у [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає у одному під`їзді з сім`єю [PERSON] , вони проживає на другому поверсі, а [PERSON] на четвертому поверсі. З [PERSON] вона спілкується тільки на вулиці. [PERSON] проживає разом з батьками. Та як, вона є пенсіонеркою, то постійно знаходиться вдома та бачить, що [PERSON] завжди гуляє з дитиною одна. [PERSON] вона ніколи не бачила. Що відбувається у сім`ї [PERSON] їй не відомо. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є біологічним батьком його онука, але не приймає ніякої участі у його вихованні. При пологах [PERSON] присутній не був. Коли [PERSON] після народження дитини перебувала у пологовому відділенні, [PERSON] був у неї один раз у вечері, скільки часу він там був, сказати не може. Коли потрібно було забирати [PERSON] з дитиною з полового будинку, [PERSON] зателефонував йому та попрохав забрати [PERSON] , посилаючись на те, що у нього немає можливості їх забрати, так як у квартирі іде ремонт, а тому нікуди забирати дружину з дитиною. Коли він забирав доньку з полового будинку, там також був присутній [PERSON] , який не захотів сідати до нього у машину, хоча донька його просила. [PERSON] з дитиною він привіз до себе додому, де вони проживають на даний час. Після того, як він забрав доньку і онука з пологового будинку до себе додому, [PERSON] навідав їх один раз, через тиждень після засідання органу опіки та піклування за заявою [PERSON] про зобов`язання [PERSON] приймати участь у вихованні дитини, він побув приблизно 2-3 години. Після чого, пішов і більше не з`являвся. [PERSON] ніхто не чинив перешкод для відвідування дружини та дитини. [PERSON] не проявляє ніякого інтересу до дитини, а лише сплачує аліменти. Він не бачить з боку [PERSON] прагнення бачитись з сином та приймати участь у його вихованні. У нього є дача, на якій він перебуває кожного року з квітня по грудень. [PERSON] з онуком перебувають на цій дачі з квітня по вересень кожного року. Особисто йому [PERSON] ніколи не дзвонив та не домовлявся про зустріч з сином. Що стало причиною розлучення [PERSON] з [PERSON] він не знає. Наскільки йому відомо, у батьків [PERSON] є автомобіль, але вони жодного разу не приїздили до нього на дачу провідати онука. Допитана у\~судовому засіданні\~свідок [PERSON] \~пояснила, що вона проживає у квартирі [ADDRESS] . Сім`ю [PERSON] вона знає більше п`яти років, так як вони є її сусідами. Вона проживає на третьому поверсі а [PERSON] на п`ятому. [PERSON] знімає квартиру та проживає у ній разом з дитиною. [PERSON] вона знає та бачить його на шахті по роботі. Коли [PERSON] виходила заміж, то вона бачила свято у під`їзді. Після весілля, [PERSON] вона не бачила приблизно рік або більше року, а потім вона знову з`явилась у батьків вже з дитиною. [PERSON] вона жодного разу не бачила з дитиною. Що творилось у сім`ї [PERSON] і [PERSON] , вона не знає та вважає, що це є особисте. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони у справі перебували у шлюбі зареєстрованому 30 вересня 2017 року Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис №20. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 травня 2018 року Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року, з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу). Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу). Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1965,58 грн. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу, відповідачу [PERSON] було змінено прізвище на дошлюбне [PERSON] . Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №15339/1 від 11 листопада 2019 року, виданої головним спеціалістом з міграційної роботи [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту №223, виданого 18 лютого 2020 року Приватним підприємством «Комунальщик-4», [PERSON] , 1984 року народження, та [PERSON] , 2018 року народження, зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , з жовтня 2019 року по теперішній час. Відповідно до заяви [PERSON] від 08 листопада 2018 року, остання просить службу у справах дітей провести профілактичну бесіду з [PERSON] щодо виконання ним батьківських обов`язків відносно до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він не цікавиться, не спілкується, не приходить та не займається дитиною взагалі. За півроку життя дитини, батько бачив дитину два рази. Також зазначила, що з полового будинку [PERSON] не забрав свою дитину після виписки. Згідно листа начальника служби у справах дітей виконкому Першотравенської міської ради Дніпропетровської області Каніболоцької Н.Г. №538 від 11 грудня 2018 року, з [PERSON] було проведено бесіду щодо належного виконання ним батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та попереджено про наслідки їх не виконання. Відповідно до заяви [PERSON] від 25 січня 2019 року, в якій остання повідомила у службу у справах дітей про те, що [PERSON] після бесіди щодо побачень з малолітньою дитиною, прийшов до місця проживання сина [INFO] , перебування батька з сином продовжувалось 35 хвилин. Після чого, він не повідомив та не з`являвся у житті дитини до теперішнього часу. За цей час вона пройшла курс обстежень та лікувалась в місті Павлограді та місті Дніпро, де лікувала сина з 08.01.2019 року по 23.01.2019 року. Також повідомила, що [PERSON] не цікавиться взагалі життям сина, не приймає участі у здоров`ї, розвитку, психологічного, емоційного стану дитини. На телефонні дзвінки від неї не відповідає. Домовитись з ним та знайти спільне рішення вона не може. 28.12.2018 року вона на прогулянці з дитиною випадкового зустріла [PERSON] та повідомила йому про те, що дитину рекомендують покласти до обласної дитячої лікарні, на що останній не проявив себе та не уточнив у зв`язку з чим, а просто пішов. Після чого, вона більше його не бачила та додзвонитись до нього не змогла. Згідно листа начальника служби у справах дітей виконкому Першотравенської міської ради Дніпропетровської області Каніболоцької Н.Г. №66 від 12 грудня 2019 року, з [PERSON] було проведено бесіду щодо належного виконання ним батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та попереджено про наслідки їх не виконання. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області №856/04.1-14 від 03.05.2019 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька [PERSON] , [INFO] , у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , у такий спосіб: за попередньою домовленністю з матір`ю зустрічатися з сином один раз у тиждень за місцем проживання малолітнього [PERSON] або на іншій території. Згідно повідомлення [PERSON] від 02.10.2019 року, остання повідомляє службу у справах дітей про те, що [PERSON] попри те, що органами опіки та піклування був наданий висновок щодо участі його у вихованні малолітнього сина, з 03.05.2019 року по 02 жовтня 2019 року з сином не зустрічався, не дзвонив та не цікавився життям дитини. Відповідно до заяви [PERSON] від 11.11.2019 року, остання просить міського голову міста Першотравенська Вінницьку О.Р. надати дозвіл на зміну прізвища її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , громадянина України, народженого у місті Павлограді Дніпропетровської області, на її прізвище [PERSON] , у зв`язку з розірванням шлюбу з батьком дитини [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] . Згідно повідомлення [PERSON] від 05.12.2019 року, остання повідомляє службу у справах дітей про те, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання свого малолітнього [PERSON] , [INFO] , з моменту його народження та не займається його здоров`ям, лікуванням, розвитком та не цікавиться станом сина взагалі. На сьогоднішній час [PERSON] перестав сплачувати аліменти на утримання дитини з 01.08.2019 року за станом його здоров`я, але він отримує свої лікарняні у повному обсязі та нажаль зі свого особистого бажання [PERSON] грошові кошти на утримання сина не надає. Її син [PERSON] для дитячого садка ще маленький, у зв`язку з чим, вона не може вийти на роботу з декретної відпустки. Органами опіки та піклування наданий висновок щодо участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, але батько до сина за його місцем проживання не приходить. Пртягом одного року шести місяців, вона з дитиною була на щомісячних планових оглядах в лікарні. Також більше п`ятнадцяти разів на прийомі у лікаря педіатра, два рази їздила до обласної дитячої клінічної лікарні у місто Дніпро, три рази їздила до лікарні №5 у місто Дніпро, три рази до дитячої клініки «Консультант» у місті Павлограді до відповідних лікарів. З 08.01.2019 року по 23.01.2019 року, коли сину було вісім місяців, перебувала на стаціонарному лікуванні у дитячій клінічні лікарні №5 міста Дніпро. Кілька разів дитина здавала аналізи у лабораторії «Сінево» міста Павлограда. За цей час [PERSON] ніякої підтримки та допомоги своїй дитині не надавав (транспорт, додаткову грошову допомогу на лікування, лікарські препарати, спеціальне харчування, тощо). Відповідно до повідомлення [PERSON] від 05.12.2019 року, мешканці будинку [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , є сусідами [PERSON] повідомляють у службу у справах дітей про те, що [PERSON] батько малолітньої дитини [PERSON] не приходив до сина від його народження. Відповідно до листа заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Бакули Т. №316/0/2-20 від 13.02.2020 року, виконавчий комітет Першотравенської міської ради повідомив [PERSON] що її заяву про зміну прізвища малолітньому [PERSON] було розглянуто 07 лютого 2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Першотравенської міської ради, враховуючи те, що [PERSON] написав заяву про те, що заперечує проти зміни прізвища малолітньому [PERSON] , [INFO] , та комісією було роз`яснено при яких випадках може бути змінено прізвище малолітнього [PERSON] . Згідно листа начальника служби у справах дітей виконкому Першотравенської міської ради Каніболоцької Н. №139 від 05.03.2020 року, [PERSON] було повідомлено, що вона у 2018 та 2019 роках неодноразово зверталась в усній формі та письмово до служби у справах дітей з проханням провести профілактичну роботу з [PERSON] щодо виконання ним батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Працівниками служби з [PERSON] були проведені бесіди щодо належного виконання ним батьківських обов`язків щодо малолітнього [PERSON] та попереджено про наслідки їх невиконання. Також повідомили, що у грудні 2019 року [PERSON] надав пояснення, що він знаходиться на стаціонарному лікуванні в КП «ДОКЛПО «Фтизіатрія» ДОР з 2019 року. Згідно довідок №131 та №519, виданих директором ВСП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» [PERSON] 08.02.2020 року та 08.05.2020 року відповідно, [PERSON] дійсно працює у Приватному акціонерному товаристві «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «ШУ Першотравенське» машиністом електровозу (підземним), та за період з серпня 2019 року по квітень 2020 року, останнім було сплачено аліменти в розмірі 0,00 грн. Відповідно до довідки №247 від 10.02.2020 року, виданої директором Першотравенської ЗОШ №4 [PERSON] , [PERSON] дійсно працює у ЗШ №4 міста Першотравенська, Дніпропетровської області вчителем образотворчого мистецтва та її дохід з серпня 2019 року по січень 2020 року становить 0,00 грн. З 29 серпня 2018 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Загальна сума доходу за період з 01 березня 2019 року по 31 січня 2020 року становить 0,00 грн. Згідно довідки №134 від 14 лютого 2020 року, видано директором Першотравенського управління соцзахисту Дніпропетровської області, [PERSON] , [PERSON] перебуває на обліку у Першотравенському УПСЗН та отримує щомісячно одноразову допомогу при народженні 1-ої дитини, розмір якої за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року становить 5160,00 грн. Відповідно до повідомлення версії Д.07.09.005-038w від 22 жовтня 2018 року про призначення державної соціальної допомоги, виданого 17.01.2020 року начальником Першотравенського УПСЗН [PERSON] , [PERSON] було призначено соціальну допомогу з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року в розмірі 1078,38 грн. Згідно довідки №135 від 14 лютого 2020 року, виданої начальником Першотравенського управління соцзахисту у Дніпропетровській області, [PERSON] знаходиться на обліку у Першотравенському УПСЗН та отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям розмір якої за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року становить 2156,76 грн. Довідкою виданою лікарем КНП «Першотравенський міський центр первинної санітарної допомоги» ПМР Лепехою І.В. 17.02.2020 року, підтверджується що малолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться на «Д» обліку від народження у КНП «Першотравенський МЦПМСД» з діагнозом: синдром рухових розладів, правобічний геміпарез легкого ступеню. Синдром підвищення нервово-рефлекторної збудливості в результаті перинатального гіпоксичного ураження ЦНС. Затримка формування тазо-стегнових суглобів. Плоско-вальгусні стопи. Лактозна непереносимість. За рекомендаціями лікарів ОДКЛ дитині необхідний огляд лікарів кожні 3-6 місяців. Останній огляд лікаря невролога 23.01.2019 року, ортопеда 05.07.2019 року. Випискою із медичної картки стаціонарного хворого №51 виданої 23 січня 2019 року Комунальним закладом «Дніпровська міська дитяча клінічна лікарня №5» ДМР» підтверджується, що малолітній [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні Комунальним закладом «Дніпровська міська дитяча клінічна лікарня №5» ДМР» з 08.01.2019 року по 23.01.2019 року, з діагнозом синдром рухових розладів, гіпертензійно-гідрорцефальний синдром у стадії субкомпенсації внаслідок перинатального ураження ЦНС. При виписці рекомендовано спостереження невролога, ортопеда за місцем проживання. Відповідно до заяви [PERSON] від 19.02.2020 року, мешканці будинку [ADDRESS] , є сусідами [PERSON] , повідомляють, про те, що батько малолітньої дитини [PERSON] до свого сина [PERSON] , [INFO] , до дитини не ходить. [PERSON] біля будинку та біля квартири вони не бачили. Дану заяву було підписано: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до пояснень медичної сестри [PERSON] від 17.02.2020 року, вона була патронатною медичною сестрою дитини [PERSON] , [INFO] . Від моменту першого патранажу 27.04.2018 року за адресою [ADDRESS] , та подальший час до 13.08.2018 року на прийомах з дитиною була тільки мати [PERSON] . Батька дитини [PERSON] ні по місцю проживання дитини, ні по щомісячних оглядах дитини не бачила. Згідно пояснень лікаря НКП «Першотравенський центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] , вона була лікарем педіатром малолітнього [PERSON] , [INFO] , від моменту першого патранату новонародженого 25.04.2018 року за адресою [ADDRESS] , та подальший час до 13.08.2018 року, на прийомах з дитиною була тільки його мати [PERSON] . Батько дитини [PERSON] ні по місцю проживання, на щомісячних оглядах присутній не був. Відповідно до повідомлення лікаря КНП «Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] від 03.12.2019 року, вона є лікарем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . За час оглядів, лікування та щомісячних консультацій дитини (з 18.09.2018 року по 02.12.2019 року) дитина весь час у супроводі матері [PERSON] . Батька дитини [PERSON] на прийомах та оглядах за весь цей період часу не було. Згідно листа заступника міського голови з пить діяльності виконавчих органів Бакули Т. №577/0/2-20 від 19.03.2020 року, виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області повідомив [PERSON] , що при розгляді її заяви від 28.02.2020 року №О-75 щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , 11 березня 2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, було вирішено рекомендувати їй звернутись в суд з позовом про позбавлення батьківських прав та залучити орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області у якості третьої особи. Також повідомили, що відповідно до п.5 ст.19 Сімейного кодексу України, органом опіки та піклування буде надано в суд відповідний висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до характеристики на [PERSON] , виданої 19.02.2020 року за №228 Приватним підприємством «Комунальщик-4», [PERSON] зі слів сусідів характеризується з позитивної сторони. З сусідами привітна, товариська, уважна, добропорядна. Шкідливих звичок не помічено. Спиртними напоями не зловживає. Турботлива мама. Правил гуртожитку не порушує. За час проживання за адресою: [ADDRESS] , скарг з боку сусідів до ПП «Комунальщик-4» не надходило. Згідно характеристики педагогічної діяльності вчителя образотворчого мистецтва Першотравенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4, виданої директором школи [PERSON] , [PERSON] працює у Першотравенській загальноосвітній школі І-ІІІ степенів №4 з 2016 року. Кваліфікаційна категорія «спеціаліст». Вчитель має належний рішень теоретичної та психолого-педагогічної підготовки, володіє методикою викладання образотворчого мистецтва. Застосовує методи роботи, які дають змогу залучати учнів до активної творчої діяльності, самостійності з урахуванням їх психологічних та вікових особливостей. Уроки [PERSON] відзначаються логічністю, застосуванням міжпредметних зв`язків, що сприяє поглибленню знань не лише з образотворчого мистецтва , але й літератури, історії, краєзнавства. Вчитель вміє лаконічно, образно і виразно подати матеріал, створити позитивний емоційний настрій у класі. Виховує естетичні почуття. Важливе місце у роботі посідає робота з творчо обдарованими дітьми. Педагог регулярно залучає учнів до участі у конкурсах різного рівня. Організовує класні та загальношкільні виставки робіт, залучає до виконання проектів різного спрямування. [PERSON] відповідальний, творчий та активний педагог. Відповідно до акту №229, виданого 19 лютого 2020 року Приватним підприємством «Комунальщик-4», під час обстеження кв. [ADDRESS] , встановлено, що квартира знаходиться на п`ятому поверсі п`яти крупнопанельного п`ятиповерхового будинку. Газопостачання, електропостачання, водопостачання, водовідведення та опалення централізоване. Сантехнічне обладнання у наявності. Є гаряча вода, квартира [ADDRESS] світла та тепла. Стан квартири задовільний. Відповідно до фіскальних чеків наданих відповідачем [PERSON] , ним за період з 22.11.2017 року по 08.05.2018 року було придбано медичних препаратів для [PERSON] на загальну суму 1908,67 грн. Згідно товарного чеку, виданого ПП « [PERSON] » 10 травня 2018 року, [PERSON] було придбано памперси « [INFO] » для новонароджених на загальну суму 287,20 грн. Відповідно до чеків від 07.03.2018 року, 10.04.2018 року та 08.05.2018 року, наданих відповідачем [PERSON] , останнім було поповнено картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] у АТ «ПУМБ» на 1000,00 грн., 1500,00 грн. та 1250,00 грн. відповідно. Довідкою №604, виданою Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» 12 червня 2020 року, підтверджується, що [PERSON] працював у ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» машиністом електровозу (підземний). Звільнений 04 травня 2020 року. Загальна сума нарахованого доходу за період з квітня 2018 року по травень 2020 року за винятком аліментів становить 310909,04 грн. Сума сплачених аліментів на користь [PERSON] за цей період становить 94611,60 грн. Відповідно до повідомлення сімейного лікаря КНП «Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] від 12.06.2020 року, з дня народження малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , батько дитини [PERSON] періодично відвідує сімейного лікаря [PERSON] та цікавиться станом дитини, але через відсутність амбулаторної картки в амбулаторії, сімейний лікар не має можливості надати інформацію в повному обсязі. Згідно постанови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відносно [PERSON] , було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Як було встановлено судом під час розгляду справи, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відносно своєї дружини [PERSON] , так як поясненнями свідків підтверджується, що [PERSON] свою дружину [PERSON] не штовхав, не ображав та не висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. Сама [PERSON] підтвердила, що завдала [PERSON] ляпаса, нецензурною лайкою ні він, ні вона не висловлювались. Відповідно до листків непрацездатності від 12 серпня 2019 року, 12 вересня 2019 року, 11 жовтня 2019 року, 12 листопада 2019 року та 03 лютого 2020 року, 04 лютого 2020 року, 13 березня 2020 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» ДОР, а з 04 лютого 2020 року по 12 квітня 2020 року лікувався амбулаторно. Відповідно до довідки Фтизіатричної МСЕК серії 12 ААБ №612929 від 21 квітня 2020 року, [PERSON] визнаний особою з інвалідністю ІІ групи за загальним захворюванням з 21 квітня 2020 року, на підставі акту огляду МСЕК № 545. Дата наступного огляду 01 квітня 2021 року. . Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області №1789/0/2-20 від 28.08.2020 року, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до характеристики на [PERSON] , [INFO] , наданої завідуючою Комунальним дошкільним навчальним закладом «Дзвіночок» Молчановою Л., [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільний навчальний заклад «Дзвіночок» з вересня 2020 року. Хлопчик проживає у неповній сім`ї: з мамою [PERSON] . Мама приймає активну участь у вихованні та навчанні хлопчика, піклується про нього, цікавиться його життям у дошкільному закладі. Постійно виконує поради та рекомендації вихователів у вихованні дитини. Впродовж усього часу перебування дитини в дошкільному закладі, батько [PERSON] жодного разу сина з дошкільного закладу не забирав, батьківських зборів не відвідував, у вихованні та навчанні участь не приймав. Згідно довідки №80, виданої 11 січня 2021 року начальником Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Бухтіяровою Є.В., на виконанні у Першотравенському міському ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконанні знаходиться виконавчий лист №188/664/18 від 21.05.2018 року, виданий Першотравенським міським судом Дніпропетровської області, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2018 року до повноліття , який пред`явлений до виконання 04.06.2020 року. Згідно відмітки ВСП ШУ «Першотравенське» на виконавчому документі, утримання аліментів припинено у зв`язку із звільненням за станом здоров`я, заборгованість станом на 04.05.2020 року 30665,31 грн. 26.06.2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено її до виконання відділу з питань виплати пенсії №16 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. 08.07.2020 року державним виконавцем додатково направлено вимогу до відділу питань виплати пенсій №16 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, щодо утримання заборгованості по виконавчому листу №188/664/18 за період з 04.05.2020 року у розмірі 40271,49 грн. та по виконавчому листу №188/464/18 за період з 04.05.2020 року у розмірі 40271,49 грн. Заборгованість буде утримуватись після досягнення дитиною трирічного віку. Починаючи з серпня місця до сьогоднішнього дня по вищевказаним виконавчим провадженням, до відділу дійсно надходять аліменти з пенсійних виплат боржника, які у встановлені Законом строки перераховуються на рахунок стягувача. Відповідно до листа начальника відділу обслуговування громадян №25 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Романенко О., з [PERSON] за період з 01.04.2020 року по 31.01.2021 року стягнуто аліментів на загальну суму 34665,06 грн. Залишок суми заборгованості на 01.02.2021 року становить 40271,49 грн. (аліменти на подружжя), 40271,58 грн. (аліменти на дитину). Згідно заяви [PERSON] від 18 квітня 2019 року, останній повідомив до служби у справах дітей про те, що 18 квітня 2019 року у його сина [PERSON] день народження. Він хотів привітати його та купив подарунок, але у телефонній розмові мати дитини [PERSON] відмовила йому в цьому у грубій формі, мотивуючи свою відмову тим, що це тільки її дитина і у його подарунках не має потреби. Просить провести з нею відповідну роботу щодо цього випадку. Відповідно до заяви [PERSON] від 22.02.2019 року, в якому останній прохав службу у справах дітей розглянути питання щодо визначення йому способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , та надати відповідний висновок органу опіки та піклування, у зв`язку з тим, що мати дитини [PERSON] чинить йому перешкоди, а саме, коли він приходить до неї додому, остання починає провокувати сварку, лається нецензурною лайкою, розпускає на нього руки, при дитині називає його також чужим дядьком, до цих дій підключається також її мати [PERSON] . На його питання з приводу лікування дитини не відповідає та ображає словами називаючи його просто донором. За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина, позивач посилалась, зокрема, на те, що відповідач не забрав дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявляв щодо неї батьківського піклування та ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 1 та 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що не забирання дитини з полового будинку і не виявлення до неї на протязі шести місяців батьківського піклування та ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. Як зазначає Верховний Суд, за положенням частини шостої статі 19 СК України суди можуть не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Такий висновок має рекомендаційний характер, а тому не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного із батьків батьківських прав. При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Питання щодо сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявника проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем зустрічного позову, апеляційної та касаційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. Висновок органу опіки та піклування про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав оцінюється судом як один із доказів, і суд може не погодитись з таким висновком, якщо він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) було висловлено аналогічну правову позицію про те, що висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дочки не є обов`язковим для суду (частини п`ята, шоста статті 19 СК України), від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач має бажання відновити спілкування з дитиною та приймати участь у її вихованні, але позивач виступає проти їх спілкування, посилаючись на те, що відповідач хворіє на туберкульоз, має заборгованість по сплаті аліментів, а тому повинен бути позбавлений батьківських прав. Не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків по утриманню дитини факт стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, оскільки таке є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання дитині належного утримання. Наявність заборгованості по аліментам сама по собі не є підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав. Враховуючи положення національного законодавства, а також зважаючи на вказані обставини, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини не є виправданим, оскільки таке не сприятиме нормальному фізичному та психічному здоров`ю дитини. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно своєї дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, не доведено та не надано суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення батька по відношенню до малолітньої дитини батьківських прав, та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. В силу ч.6 ст.19 СК України суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки він є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини, а також відповідає обставинам, встановленим під час судового розгляду. У висновку наведено підстави та аргументи. Висновок містить однозначні обставини, які вказують на відсутність підстав для застосування відносно відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. Враховуючи вищевикладене та те, що під час розгляду справи судом не було встановлено та матеріали справи не містять доказів на підтвердження винної поведінки та свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, які б свідчили про його ухилення від виховання дитини, тому суд не вбачає необхідності застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed