Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що вона з 02.07.1994 року по 28.04.2009 року перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 02.12.2008 року на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 30 % всіх видів заробітку (доходу). На теперішній час [PERSON], [INFO] досяг 18 років і навчається на денному відділенні Бердянського державного педагогічного університету, проживає з нею та находиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає, тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] на період його навчання до досягнення двадцяти трьох років. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила суду, що відповідач отримує велику заробітну плату, тому з нього слід стягнути 1/4 її частину. Загальний розмір щомісячних витрат на сина складає 4000 грн. За заявою відповідача із його заробітної плати за місцем роботи перераховують на її користь аліменти у розмірі 1 000 грн. на утримання [PERSON], але зазначених грошових коштів недостатньо для забезпечення потреб сина, тому просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково у розмірі від 10 до 15 відсотків від заробітку та пояснив суду, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 02.12.2008 року з нього на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 30 відсотків всіх видів заробітку (доходу) щомі\-сячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, почи\-ваючи стягнення з 20.08.2008 року і до досягнення дітьми повноліття. 27.12.2012 року син [PERSON] досяг повноліття, тому за ст. 183 ч. 3 СК України він сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 15 відсотків заробітку до 24.11.2016 року. Коли йому стало відомо, що син [PERSON] продовжує навчання у Бердянському державному педагогічному університеті, то він добровільно звернувся із заявою за місцем роботи в ДП «Бердянський морський торговельний порт» про стягнення з нього аліментів і з грудня 2016 року з нього почали стягувати аліменти у розмірі 1000 грн. на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання. Тому вважав твердження позивача, що він не надає допомоги сину [PERSON] є безпідставними. Згідно довідок ДП «Бердянський морський торговельний порт» позивач працює старшим тальманом складського господарства, має значний дохід, має повнолітнього, працездатного сина [PERSON], родичів, житлом забезпечена. Він працює докером-механізатором комплексних бригад. Праця важка, шкідлива і вимагає фізичних зусиль. Він страждає хворобою хребта, та другими хворобами, потребує санаторно-курортного лікування, покращеного харчування. Крім того, він має непрацездатну матір-пенсіонера, яка потребує його допомоги, та отримує незначну пенсію. Він потребує поліпшення житлових умов, так як мешкає у гуртожитку і планує створити сім'ю. Все це потребує значних коштів. Представник позивача [PERSON] просив позовні вимоги задовольнити частково і стягнути аліменти в розмірі від 10 до 15 відсотків від заробітку позивача. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦПК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до свідоцтва про народження І-ЖС №056209 [PERSON] народився 24.11.1998 року. Його батьками є позивач та відповідач по справі (а.с.6). Згідно з довідками факультету фізичного виховання Бердянського державного педагогічного університету від 21.11.2016 року №360/16 (а.с.8), Бердянського державного педагогічного університету від 10.01.2017 року №64-47/18 (а.с.55) та №7к від 11.01.2017 року (а.с.56.) [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання факультету фізичного виховання Бердянського державного педагогічного університету. Навчається за кошти фізичних та юридичних осіб. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Згідно з контрактом № 9803 від 12.08.2016 року, плата за один рік навчання становить 7900,00 грн. За умовами контракту, оплата здійснюється помісячно. Навчання виплату стипендії не передбачає. Заборгованість по оплаті за навчання відсутня. Станом на 31.12.2016 року сплачено 3160,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що в зв'язку з навчанням [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги батька. Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до довідки № 113 від 20.12.2016 року вуличного комітету № 27 (а.с.19) [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та є членом її сімї. З урахуванням вимог [PERSON] та можливості [PERSON] у наданні допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволення. Суд приймає до уваги пояснення позивача, що розмір щомісячного утримання повнолітнього сина складає 4 000 грн., а також бере до уваги, що обовязок по утриманню повнолітніх непрацездатних дочки, сина, які потребує матеріальної допомоги, відповідно до ст. 198 СК України, є обовязком обох батьків у рівних частках. З урахуванням зазначеного, частка батька в утриманні повнолітнього сина [PERSON] повинна складати 2000 грн. Відповідач працює в ДП «Бердянський морський торговельний порт» докером-механізатором вантажного району, що підтверджується інформацією ДП Бердянський морський торговельний порт № 10/6/07 від 04.01.2017 року (а.с. 66). Відповідач має постійну роботу і доходи, тому виходячи з вимог ст. 183 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку. Аналізуючи довідки про доходи [PERSON] за період з 2015-2016 роки (а.с. 59-63) суд приходить до висновку, що потребам [PERSON] відповідає стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача. Саме цей розмір аліментів є таким, що покриває дійсні витрати та є достатнім для його належного утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд також бере до уваги, що позивачем не надано доказів необхідності надання аліментів саме в заявленому в позові розмірі. Можливість відповідача надавати допомогу на утримання повнолітнього сина в розмірі, який просить позивач, суд не бере до уваги, оскільки розмір аліментів визначається виходячи із потреб на утримання повнолітньої дитини, а не із розміру заробітку (доходу) платника аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551.20 грн.

Outcome: partial