Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що[PERSON], [INFO], який помер 10 квітня 2015 року, є батьком неповнолітніх: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], та [PERSON] - [INFO]. Заява обґрунтована тим, що вона познайомилась з [PERSON] у 2006 році. Наприкінці 2006 року вони почали проживати однією сім'єю за адресою: [ADDRESS], без реєстрації шлюбу. Разом з ними за вказаною адресою проживала мати [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Від спільного проживання 25.01.2007 року у них народився син [PERSON], 08.08.2008 року - дочка [PERSON], а 05.03.2011 року - дочка [PERSON]. У квітні 2015 року [PERSON] помер. Вона з дітьми та свекрухою залишилися проживати за вищевказаною адресою. Ще за життя її чоловік брав активну участь у вихованні дітей, підтримував їх матеріально, займався спортивним та культурним вихованням. Після смерті її чоловіка - [PERSON], її свекруха - [PERSON] допомагала виховувати дітей та за можливості надавала матеріальну підтримку, так як отримувала пенсію. 17.06.2017 року її свекруха - [PERSON] померла. Наразі, діти перебувають на її повному утриманні, отриманих нею коштів не вистачає для забезпечення дітей у повному обсязі всім необхідним, а тому виникає питання про отримання пенсії на дітей, проте вона позбавлена такої можливості, адже відомості про дітей здійснені на підставі її заяви. Ухвалою суду від 07.12.2017 року відкрито провадження у справі за вищевказаною заявою. Ухвалою суду від 02.01.2018 року до справи залучено в якості заінтересованої особи [PERSON] У дане судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. У судовому засіданні 02.01.2018 року вона вимоги заяви підтримала та прохала суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Гадяцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та надавши заяву про розгляд справи без участі представника, відносно задоволення заяви не заперечують. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання та заперечення відносно заяви не надходили. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що [PERSON], [INFO], який помер 10 квітня 2015 рокує батьком неповнолітніх: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], та [PERSON] - [INFO]. Відповідно пп. 9 п. 1 розділу XIII (Перехідні положення) ЦПК України в редакції, яка чинна станом на 15.12.2017 року (надалі ЦПК України), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Частина 3 ст. 211 ЦПК України передбачає, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що із копій свідоцтв про народження серії 1-КЕ № 040467 від 08.02.2007 року, серії 1-КЕ № 075850 від 28.08.2008 року, серії 1-КЕ № 131018 від 14.03.2011 року, а також копій витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 13.07.2017 року вбачається, що батьком [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], та [PERSON] - [INFO],записано [PERSON] за вказівкою матері. У копії актового запису про народження № 1 від 02.01.1976 року значиться, що матірю [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO]. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 294628 від 14.04.2015 року та копії актового запису про смерть № 113 від 14.04.2015 року, [PERSON], [INFO], громадянин України, помер 10 квітня 2015 року. Померлий [PERSON] був зареєстрований станом на 10.04.2015 року за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані: дружина - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]; донька - [PERSON], [INFO]; донька - [PERSON], [INFO]; мати - [PERSON], [INFO]. Інших зареєстрованих станом на 10.04.2015 року не значилось, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області № 03-42/109 від 15.03.2017 року, а також копіями відповідних карток, а саме: поквартирної картки та карток прописки. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 322844 від 17.06.2016 року, [PERSON] померла 17 червня 2016 року. Померла [PERSON] була зареєстрована станом на 17.06.2016 року за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані: невістка [PERSON], [INFO]; онук - [PERSON], [INFO]; онука - [PERSON], [INFO]; онука - [PERSON], [INFO]. Інших зареєстрованих станом на 17.06.2016 року не значилось, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області № 03-42/108 від 15.03.2017 року, копіями відповідних карток, а саме: поквартирної картки та карток прописки. Із інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 19.12.2017 року та повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 6/01-16 від 09.01.2018 року вбачається, що після померлої 17 червня 2016 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заведена, а після померлого 10 квітня 2015 року [PERSON] звернулась [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися. Згідно ч. 1 п. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 3 ст. 128 СК України визначено, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами передбачено, що заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матірю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Встановлення даного факту має юридичне значення, так як заявник не може оформити пенсію на дітей по втраті годувальника. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що надано достатньо доказів, тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved