Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 4 вересня 2004 року у виконкомі Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за № 10. Однак сімейне життя між ним не склалося, через те, що в них різні характери та погляди на життя, часто виникали сварки та непорозуміння. В результаті чого подальше спільне проживання стало неможливим. Крім того, чоловік зрадив їй у подружній вірності Миритися з відповідачем не бажає. Впевнившись, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує лише формально з січня 2014 року, позивачка просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. При цьому, від шлюбу в них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач вже сплачує аліменти на її старших дітей, а забезпечувати матеріально третю дитину добровільно відмовляється. На даний час вона ніде не працює, проживає в будинку батьків чоловіка, сама не в змозі забезпечувати дитину коштами, необхідними для підтримки нормальної життєдіяльності. В зв'язку з чим просила винести рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь, щомісячно, аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 13 лютого 2014 року сторонам надано строк на примирення в один місяць. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, згідний на його розірвання. Також згідний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі, зазначеному позивачкою. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 4 вересня 2004 року. Реєстрація шлюбу проведена у виконкомі Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за №10. Від шлюбу мають трьох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, що встановлено з пояснень позивачки, і не заперечені відповідачем у судовому засіданні. Наданий сторонам строк на примирення і збереження сім'ї не призвів до позитивного результату. Позивачка вважає примирення неможливим, і в судовому засіданні наполягала на його розірванні. Таким чином, суд з огляду на матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розладу подружніх відносин сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважної причини, зокрема різнобічності поглядів на сімейне життя, і недотримання відповідачем сімейних принципів. Встановлено в судовому засіданні, що сторони не проживають спільно, не підтримують сімейних відносин вже з січня 2014 року. У даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із заявленням позову про розірвання шлюбу позивачкою висловлюється прохання залишення їй прізвища [PERSON] після розірвання шлюбу. Разом з цим, згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як було встановлено судом в сторін від шлюбу народилося троє дітей. За твердженням позивачки матеріальне утримання відповідач надає лише на двох дітей, а утримувати третю дитину, дочку [PERSON], [INFO] відмовляється. Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка з дитиною проживає в будинку батьків відповідача. Сама виховує та утримує дитину. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Ясінянської селищної ради № 322 від 22 січня 2014 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також, що за твердженням позивачки відповідач не має постійного доходу, що підтвердив і останній, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Виходячи із принципу розумності та справедливості, суму аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд визначає у розмірі, зазначеному позивачкою, тобто 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 31 січня 2014 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved