Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в обґрунтування якого посилається на те, що рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 10.03.2011 року відповідач зобовязаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач з урахуванням додаткових пояснень до позовної заяви покликається на те, що з часу прийняття судового рішення про стягнення аліментів у неї істотно змінилось матеріальне становище, так як зросли ціни на продукт харчування, одяг, шкільні товари, збільшились тарифи на оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, з часу присудження аліментів значно зріс прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» становить: із 01 травня 2017 року прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років 1777 грн., з 1 грудня 1 860 грн. З урахування вищевикладених обставин, просить збільшити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання неповнолітнього сина до 1 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також просить стягнути судові витрати. Представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обємі та дав пояснення згідно заяви. Крім того, представником позивача було заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат по оплаті правової допомоги у розмірі 1\~500 грн. а саме: 500 грн. за складання позовної заяви та 1000 грн. за представництво інтересів у судовому засіданні. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов не визнав, покликаючись на те, що відповідач має іншу сімю та дитину від другого шлюбу [PERSON] і дружина також звернулась до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини його доходу. Крім того, відповідач є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію у розмірі 1412 грн., на сезонні роботи не виїздить. В звязку із незадовільним станом здоровя [PERSON] час від часу проходить лікування, на яке витрачає частину свого доходу. Оскільки з часу присудження аліментів у відповідача погіршився стан здоровя та змінився сімейний стан, вважає, що відсутні підстави згідно положень ст.192 Сімейного кодексу України для збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 24.01.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із свідоцтва про народження серія І-ГЮ №015796 вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], на утримання якого згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10.03.2011 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі в розмірі 300 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття. [PERSON] після розірвання шлюбу змінила своє прізвище на «Семенович», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія І-ГЮ №002167. Довідки про доходи від 17.07.2017 року підтверджують, що позивач отримує мінімальну заробітну плату (3\~200 грн. до нарахування). Із довідки КП «Березневодоканал» №423 від 17.07.2017 року, довідки КП «Березнекомуненергія» №325 від 17.07.2017 року вбачається розмір оплати за надані комунальні послуги підприємствами, що підлягали сплаті позивачем [PERSON] Свідок [PERSON] дала показання про те, що її син [PERSON] разом із своєю дружиною та малолітнім сином проживають разом з нею. Відповідач періодично надає допомогу дитини від першого шлюбу. Вказала, що на даний час [PERSON] знаходиться на реабілітації у Польщі, так як є інвалідом ІІ групи, хоча водночас на питання суду не заперечила, що, можливо, відповідач там знаходиться і на сезонних роботах. Відповідно до положень ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Суд вважає, що з урахуванням здорожчання вартості продуктів харчування, одягу, товарів першої необхідності, вартості житлово-комунальних послуг з 2011 року (часу присудження аліментів) у позивача дійсно змінився матеріальний стан. На думку суду, вказані обставини є суттєвими і впливають на розмір витрат отримувача аліментів (яка на даний час отримує мінімальну заробітну плату) на утримання неповнолітньої дитини. Судом об'єктивно встановлено, що в зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини, витрати, які несе мати на утримання сина перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів 300 грн., в зв'язку з чим матеріальне становище позивача погіршилось з часу присудження аліментів. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» із 01 травня 2017 року прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років 1777 грн., з 1 грудня 1 860 грн. Згідно ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON], суд приймає до уваги наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ №116649 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 22.07.2016 року. [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження серія І-ГЮ №267426. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ №0016887 [PERSON] є інвалідом ІІ групи, особі протипоказана важка праця та психоемоційні навантаження. Розмір отримуваної відповідачем пенсії становить 1\~412 грн. (довідка Костопільського об»єднаного УПФУ Рівненської області №733 від 31.08.2017 року). Відповідно до ували судді Березнівського районного суду Рівненської області від 30.08.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Представник позивача заперечив щодо прийняття судом до уваги даного доказу, вказуючи, що позов дружини відповідача, що був поданий відразу після отримання позовної заяви [PERSON], спрямований на уникнення відповідачем необхідності сплачувати аліменти у більшому розмірі на утримання сина [PERSON], так як свідок [PERSON] підтвердила, що відповідач проживає спільно з дружиною та їх сином [PERSON]. Суд приймає до уваги обставини щодо зміни сімейного становища відповідача та погіршення його стану здоровя, враховує їх при визначенні розміру аліментів, однак не розцінює їх як підстави, що звільняють [PERSON] від обовязку надавати сину [PERSON] грошове утримання у мінімальному розмірі, який визначений законом для задоволення основних соціальних і культурних потреб дитини. Враховуючи вищевикладені обставини, матеріальний стан та стан здоровя відповідача, вік дитини та її потреби, стан її здоровя, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, що підлягають стягнення з відповідача на утримання неповнолітнього сина до 900 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття, що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітньої дитини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру від 14.07.2017 року позивачем [PERSON] було оплачено витрати на правову допомогу адвокату [PERSON] у розмірі 1 500 грн. Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті ( ч.2 ст.8). З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті правової допомоги у розмірі 700 грн., а також стягує судові втрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: partial