Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за [ADDRESS] тільки. В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона є власником квартири за [ADDRESS]. У даній квартирі крім неї також зареєстрований її син [PERSON], проте останній не проживає за вищевказаною адресою більше року, без поважних причин. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. В судовому засідання позивач та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право вланості на нерухоме майно, виданим на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради від 30.12.2009 року за №2113. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.01.2010 року за №25120256 встановлено, що [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 25.01.2010 року. Відповідно до довідки за №480 від 14 серпня 2018 року, виданої Дочірнім підприємством 2 ЖЕК13 ЖБК встановлено, що у вказаній квартирі зареєстровані позивачка, [PERSON] (син), [PERSON] (донька), [PERSON] (онук) та [PERSON] (чоловік). Як вбачається з акту від 30 липня 2018 року складеного комісією в складі майстрів дільниці, [PERSON] зареєстрований у квартирі, але не проживає з 2009 року, що підтвердили сусіди позивачки - [PERSON] та [PERSON] Той факт, що [PERSON] більше року, без поважних причин не проживає у квартирі за [ADDRESS] підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачки. Свідки пояснили, що більше п'яти років у спірній житловій квартирі не бачили відповідача, останній за вказаною адресою не проживає. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з вимогами ч. 2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивач є власником спірної житлової квартири, де зареєстрований її син [PERSON] Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше року добровільно не проживає у спірній квартирі, не цікавиться нею, не приймає участі в її утримані, не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталась. У добровільному порядку не знімається із реєстрації, чим чинить позивачу, як власнику будинку перешкоди. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за [ADDRESS]. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач у судове засідання не з'явився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн., згідно квитанції №22 від 16.08.2018 року.

Outcome: approved