Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачка 14.05.2019 року взяла у неї в борг 375 доларів США, які зобов`язувалась повернути до 14.07.2019р., про що нею власноручно була написана розписка. Однак взяте на себе зобов`язання не виконала, гроші в установлений строк не повернула, тому просить стягнути з відповідача 375 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 17 березня 2020 року становить 9946,84 грн. боргу за договором позики. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. Позивач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду не явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки до суду не повідомила /а.с. 29/. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалась правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, формлений письмовою розпискою, згідно якої позивачка позичила відповідачці 375 доларів США, які остання зобов`язувалась повернути до 14.07.2019 року, що підтверджується розпискою /а.с.5/. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В порядку ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 707/2606/16-ц (провадження № 61-28762 св18). У відповідності до вище перелічених вимог чинного законодавства та з урахуванням встановлених обставин, зокрема встановивши, що розписка від 14.05.2019 року містить усі передбачені законом реквізити та дає підстави стверджувати про наявність підстав для стягнення коштів за цією розпискою, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача наявної заборгованості. З урахуванням наведеного, на користь позивача належить стягнути із відповідача 375 доларів США, що відповідно за курсом національного банку України станом на день звернення з позовом до суду складає 9946,84 грн.

Outcome: approved