Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до Смілянської міської ради в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] . Окрім того, позивач просить суд встановити факт спільного проживання зі спадкодавицею однією сімєю протягом 5 років до часу відкриття спадшини. 16 березня 2020 року Смілянська міська рада звернулась до суду із зустрічною позовною заяою до [PERSON] в якому просить суд визнати відумерлою спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 22 червня 2020 року зустрічний позов прийнято дло спільного розгляду з первісною позовною заявою. Позивач за первісним позовом в попередніх судових засіданнях позов підтримала. Пояснила, що вона постійно до дня смерті спадкодавиці проживала разом із нею однією сім`єю та таким чином прийняла спадщину, після [PERSON] . Оскільки в неї немає підтверджуючих документів про спільне проживання тому просить суд встановити відповідний факт та визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник позивача, за первісним позовом, адвокат Геріх М.А. в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив суду, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Позивач проживала разом із спадкодавицею до дня смерті протягом 5 років однією сімєю по [ADDRESS] , однак немає підтверджуючих документів про це, тому змушена зверутись до суду із даним позовом. Представники відповідача за первісним позовом в попередніх судових засіданнях первісний позов не визнали, просили суд відмовити у його задоволенні. Заперечення проти позову обґрунтували тим, що на їх думку позивач не проживала разом із спадкодавицею разом, а тому не має права на отримання спадщини після смерті [PERSON] . Зустрічний позов Смілянської міської ради підтримали в повному обсязі та просили суд його задовільнити, обгрунтовуюючи позовні вимоги тим, що оскільки після смерті [PERSON] пройшло більше року, а спадщину ніхто не прийняв, відповідно така спадщина є відумерлою та повинна перейти у власність міської ради. [PERSON] та її представник, адвокат Геріх М.А. заперечували проти зустрічної позовної заяви, вказували на те, що факт спільного проживання разом із спадкодавицею підтверджується показами свідків, а тому позивач за первісним позовом є такою, що прийняла спадщину та вона не може вважатись відумерлою. Третя особа Смілянська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилась, однак до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання призначене на 25 червня 2021 року позивач за первісним позовом та представники відповідача за первісним позовом не з`явились. Від Смілянської міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника міської ради. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його часто просила [PERSON] щоб він допоміг по господарству у квартирі, лагодив світло, сантехніку та інші речі в квартирі [PERSON] . Він запитував у своєї дружини хто [PERSON] . [PERSON] на що вона відповіла, що опікун. Він бачив як [PERSON] прибирає в квартирі, миє підогу, посуд, готує. Вона її лікувала, викликала швидку коли це було потрібно. Після смерті [PERSON] готувала та робила все що було необхідне для поховання. На запитання представника відповідача свідок відповів, що він був у квартирі [PERSON] десь разів 3 на рік. Повідомив, що окрім [PERSON] нікого більше не бачив у квартирі [PERSON] , вона була там як господиня. Йому відомо, що вона років 5-7 проживала разом із [PERSON] . Про те, чи була сім`я у [PERSON] він не знає. На запитання головуючого свідок повідомив, що коли він перебував у квартирі [PERSON] то він розумів, що вона із [PERSON] є одна сім' я та вони вели спільне господарство. Йому особисто здавалось, що вони як донька і мати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знає [PERSON] з 1985 року, вони разом працювали, а потім проживали на одному поверсі. Крім того вона з 2002 року знала [PERSON] , оскільки проживала разом із нею на одному поверсі. Я знаю, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] , готувала їй, стірала. Вона ніколи не бачила щоб в неї були родичі, вона мало з ким взагалі спілкувалась. Лише з [PERSON] вона мала добрі стосунки. І після смерті [PERSON] здійснила її поховання за власний кошт. На запитання представника відповідача свідок повідомила, що вона стверджує про те, що позивач дійсно проживала разом із [PERSON] як одна сім`я. Вона купувала продукти харчування та всіляко дбала про неї. Повідомила, що їй не відомо про те як проживала [PERSON] із чоловіком. Однак їй точно відомо про те, що [PERSON] проживала більш як пять років у квартирі померлої [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про те, що [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] , а протягом останніх років шести до смерті [PERSON] вона проживала разом із нею. Він знає про це, оскільки був їх сусідом. Поховання здійснила також [PERSON] . На запитання представника відповідача свідок відповів, що йому відомо про те, що [PERSON] мала чоловіка та проживала разом із ним. Однак останні шість років [PERSON] проживала разом із [PERSON] в її квартирі. Зазначив, що проживав по [ADDRESS] до квітня 2019 року, а потім переїхав проживати по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знала померлу [PERSON] та знає позивачку бо вони є сусідами та проживали на одній сходовій клітині. [PERSON] була самотньою особою, проживала одиноко, а позивачка знайшла до неї підхід та почала про неї піклуватись. Останні 5 років до смерті коли [PERSON] захворіла то [PERSON] перейшла жити до неї та спільно проживала. [PERSON] здійснювала весь час догляд, лікувала її та робила все по господарству. Поховання здійснювала також позивачка. Повідомила суду, що вона знає померлу та позивача з 1989 року. На запитання представника відповідача свідок пояснила, що [PERSON] мала тяжкі хвороби, вже не могла ходити, а тому останні роки до смерті перебувала лише в своїй квартрі та позивачка була постійно з нею. [PERSON] допомогали і її діти, приносили їсти [PERSON] та допомогали чим було потрібно. Вказала, що [PERSON] почала проживати разом із [PERSON] ще до смерті її чоловіка, бо [PERSON] почала дуже сильно хворіти. Пояснила, що вона як сусідка особисто бачила, що позивачка проживає у [PERSON] , бо вона мала дружні стосунки як із [PERSON] так і з [PERSON] та відвідувала їх квартири. Бачила особисто речі позивача у квартрі померлої. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] була її сусідкою, вони були знайомі з нею більше 30 років. [PERSON] практично ні з ким не спілкувалась, не мала рідних, однак вона здружилась із [PERSON] , яка за неї дбала, лікувала, варила їсти. [PERSON] розпоряджалась коштами [PERSON] і постійно доклада і свої, оскільки сплачувала комунальні платежі, купувала ліки, часто возила її до лікарні на таксі, бо [PERSON] практично не могла самостійно ходити. Після того як [PERSON] дуже захворіла то [PERSON] постійно проживала разом із нею і постійно здійснювала догляд. Після смерті [PERSON] здійснила поховання, організувала обід та зробила всі необхідні для цього обряди. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає проживає по [ADDRESS] з 2002 року. Коли вона переїхала проживати то [PERSON] та [PERSON] вже проживали там. Їй відомо, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] , оскільки вона була її сусідкою та все бачила. [PERSON] постійно доглядала за [PERSON] , купала її, прала та прибирала. Вони проживали разом десь з 2011 року, мали спільний побут, а після смерті [PERSON] здійснила поховання [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, пояснення свідків, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов відповідно до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 березня 2019 року (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 10 березня 1995 року (а.с.14). З інформації наданої відділом державної реєстрації № 1858 від 12 листопада 2019 року, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] з 01 січня 2014 року по день смерті (а.с.92). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка [PERSON] , оскільки, постійно, протягом п`яти років до дня смерті спадкодавиці проживала разом з нею однією сім`єю та звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини спадщини. Однак позивач не може оформити право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , оскільки не може позасудовим шляхом встановити факт спільного проживання із спадкодавицею та в неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому звернулась до суду з відповідною позовною заявою. Як вбачається з пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позивач [PERSON] дійсно проживала без реєстрації разом із [PERSON] по [ADDRESS] однією сім`єю не менше як п`ять років до дня смерті спадкодавці. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Сім`я створюється на підставі: шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. А відтак, у суду є всі підстави вважати, що [PERSON] дійсно проживала без реєстрації разом з померлою [INFO] [PERSON] з 2014 року по [INFO], вели спільне господарство та вона здійснювала догляд за останньою. Факт, про встановлення якого просить позивач, має юридичне значення, оскільки підтверджує її право на спадщину на квартиру, яка залишилась після смерті [PERSON] . Суд вважає той факт, що позивач за первісним позовом [PERSON] проживала однією сім`єю із спадкодавицею [PERSON] в період часу з 2014 року по день смерті спадкодавиці [INFO] - доведеним. Окрім встановлення факту позивач просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , яка залишилась після смерті [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Належність померлій [PERSON] спадкового майна, яке є предметом спору, підтверджується копією довідки КП «ЧООБТІ» № 1271-о від 17 вересня 2019 року (а.с.8) та копією свідоцтва про право власності на житло від 10 березня 1995 року (а.с.14). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] , оскільки постійно до дня смерті спадкодавиці проживала разом з нею однією сім`єю, що встановленно вказаними вище показами свідків. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до відповіді Смілянської державної нотаріальної контори № 2584/02-14 від 08 листопада 2019 року після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] (а.с.27). З інформації наданої Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану № 3125/16.5-01.10 від 18 листопада 2019 року вбачається, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 3 грудня 1967 року по 17 вересня 1976 року. Даних про батьків, дітей, братів та сестер не виявлено (а.с.104). Зважаючи на це єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] - позивачка по справі. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст. 1264 ЦК України вказує на те, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України вказує на те, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з відповіді Смілянської державної нотаріальної контори (а.с.27) позивачка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою. З огляду на ці обставини суд вважає, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом проживання з нею однією сім`єю протягом останніх п`яти років до дня смерті, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України є спадкоємицею четвертої черги по закону. Посилання представників відповідача за первісним позовом на те, що згідно даних Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради померла [PERSON] отримувала субсидію на квартиру [ADDRESS] лише на неї одну, а позивач [PERSON] на квартиру [ADDRESS] за цією ж адресою на двох осіб, на неї та чоловіка, що свідчить про те, що позивач не проживала разом із [PERSON] на момент її смерті, як і протягом останніх п`ять років до того, не може слугувати підставою для відмови у позові [PERSON] , оскільки вірність вказаних як [PERSON] так і [PERSON] даних під час оформлення житлової субсидії та вірність наданих коштів не є предметом розгляду вказаного спору. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлена можливості встановити факт спільного проживання разом із спадкодавицею поза судовим шляхом та оформити спадщину, тому вимушена звернутись до суду із даним позовом. З метою усунення обставини, яка перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що необхідно встановити юридичний факт, проживання спільною сім`єю позивача разом із спадкодавицею [PERSON] протягом останніх 5 - ти років до дня смерті та визнати за позивачем [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON] . Оскільки первісний позов [PERSON] підлягає до задоволення, відповідно зустрічний позов Смілянської міської ради до задоволення не підлягає. Вимог про стягнення судових витрат [PERSON] не заявляла, тому такі витрати слід віднести на її рахунок. На підставі ст. 392, 1264, 1268, 1273 ЦК України,

Outcome: dismissed