Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, який вподальшому неодноразово уточнювала, в якому просить суд визнати за нею право особистої приватної власності на наступне майно: автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA 2008р.в., кузов [NUMBER], д.н.з.[NUMBER] Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] видане центром ДАІ4601 від 15.05.2015 року; Квартиру [ADDRESS] загальною площею 44,6 м.кв., житловою площею 18,4 м.кв.; Квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] загальною площею 106 м кв.,житлова 53,2 м.кв..; Нежитлові приміщення V загальною площею 17,9 м.кв., що розташовані за адресою [ADDRESS] 3.; Нежитлову будівлю, кондитерський цех, кафе загальною площею (кв.м): 361.3, що розташованіза адресою: [ADDRESS]. (Договіркупівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Городоцького нотаріального округуЛьвівської області Тимофєєвою А.М. 06.08.2003 року, реєстровий № 2064); Земельну ділянку, площею: 0.0482 га, кадастровий номер: [NUMBER], цільове призначення: для індивідуального садівництва, що за адресою Львівська обл., Городоцький район, Керницька сільська рада (за межами населених пунктів). (Договір купівлі-продажу від19.04.2016 року, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу реєстровий № 1744).; Земельну ділянку, площею: 0.0531 га, кадастровий номер: [NUMBER], цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що за адресою [ADDRESS]. (Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER], виданий 16.06.2006 року Комарнівською міською радою). Свої вимоги мотивує тим, що позивачка перебуває у шлюбі з [PERSON], який було нами зареєстровано 25 травня 2004 року. За час перебування у шлюбі сторонами було придбано ряд майна, однак з самого початку спільного проживання у сторін досягнуто домовленостей про роздільний бюджет, та фактично було досягнуто згоди про поділ майна та було досягнуто домовленості щодо розпорядження таким, а також щодо того, що майно яке буде набуватись під час перебування у шлюбі, буде оформлятись на того, за чиї кошти таке набувалось. За час перебування у шлюбі, у сторін неодноразово виникали суперечки, що стосуються їх майна, що і слугувало підставою для звернення до суду. У судовому засіданні, що мало місце 23.07.2018 року, представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, покликаючись на підставність таких. Крім того, 04.09.2018 року подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] 03.09.2018 року подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову за уточненими вимогами не заперечує. Вивчивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконань, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 25.05.2004 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі/а.с.3-зворот/. Під час перебування в шлюбі позивачкою було придбано автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA 2008р.в., кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER] Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] видане центром ДАІ 4601 від 15 05.2015 року./а.с.3/ Право керування вказаним транспортним засобом було надано відповідачу [PERSON] Т Я., про що було зроблено відповідну відмітку в свідоцтві про реєстрацію ТЗ. Також у судовому засіданні представником позивача було долучено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта згідно якої позивачка також являється власницею квартири [ADDRESS] загальною площею 44,6 м.кв., житловою площею 18,4 м.кв., квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] загальною площею 106 м кв.,житлова 53,2 м.кв.., нежитлового приміщення V загальною площею 17,9 м.кв., що розташовані за адресою [ADDRESS] 3., нежитлової будівлі, кондитерський цех, кафе загальною площею (кв.м): 361.3, що розташованіза адресою: [ADDRESS]. (Договіркупівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Городоцького нотаріального округу Львівської області Тимофєєвою А.М. 06.08.2003 року, реєстровий № 2064), земельної ділянки, площею: 0.0482 га, кадастровий номер: [NUMBER], цільове призначення: для індивідуального садівництва, що за адресою Львівська обл., Городоцький район, Керницька сільська рада (за межами населених пунктів). (Договір купівлі-продажу від19.04.2016 року, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу реєстровий № 1744)., земельної ділянки, площею: 0.0531 га, кадастровий номер: [NUMBER], цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що за адресою [ADDRESS]. (Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER], виданий 16.06.2006 року Комарнівською міською радою)./а.с.112-127/ Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини /навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо/ самостійного заробітку /доходу/. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1, 2 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 3 визначено, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно змісту позовних вимог, позивачка набула вищеперелічене майно за свої кошти, а також беручи до уваги, що сторони домовимись, що таке буде належати [PERSON], що не заперечує відповідач. Згідно роз'яснень даних у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1, 3 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно роз'яснень даних у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу /статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК/, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати /виключені з цивільного обороту/, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Як вбачається ї позовної заяви спірне майн обуло придбане виключно за кошти відповідачки, та як встановлено судом, [PERSON] цього не заперечує, та не притендує на вказнане. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved