Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним. Позивачка просить визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 вересня 1995 року на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» була укладена угода купівлі-продажу квартири. Умови цього договору були повністю виконані сторонами. Після укладення договору, відповідач ухилявся від його нотаріального посвідчення. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивачки звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначив що відсутні заперечення проти позову. Зясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Матеріалами справи встановлено, що 28 вересня 1995 року на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» між [PERSON] (Покупець) та [PERSON], який діяв від імені та інтересах [PERSON] на підставі довіреності, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 03.08.1995 року (Продавець) укладений договір купівлі продажу квартири під № 21 в будинку під № 2 по вулиці Колонтаївська в місті Одесі, зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «Центр». Відповідно п.2 Договору квартири під № 21 в будинку під № 2 по вулиці Колонтаївська в місті Одесі, загальною площею 33,3 кв.м., складається із 1 кімнати, жилою площею 19,3 кв.м.. Зазначена частка квартири належала Продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № 7-6083 від 13.04.1995 р., виданого УЖКГ, зареєстрованого в Одеським МБТІ під № 495 стор.156 кн.128 пр. (п.2 Договору) Покупець в установленому законом порядку зареєструвала право власності на нерухоме майно в ОМБТІ та РОН 21 листопада 1995 року. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 р. положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003р., положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності й не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963р. Відповідно до ст. 224 ЦК України, покупець і продавці повністю виконали умови договору купівлі продажу. Із змісту договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі, вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному об'ємі до підписання договору, про що свідчить п.6 Договору. Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцем немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України. Письмовим доказом в даному випадку є договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/95-0469 від 28 вересня 1995 року, який був укладений на Одеській універсальній товарній біржі «Центр». Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, суд вважає можливим поновити порушене право позивача на підставі ст. 47 ч.2 ЦК України. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково одною із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною.

Outcome: approved