Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 10.03.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №413. Від шлюбу мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. [PERSON] з позивачем та дітьми не проживає, вихованням дочок не займається. Позивачу важко одній утримувати дітей, добровільно допомагати відповідач відмовляється, що стало підставою звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 10.03.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №413. Від шлюбу мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. [PERSON] з позивачем та дітьми не проживає, вихованням дочок не займається. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням надавати матеріальну допомогу дітям, проте він відмовляється. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Сторони уже тривалий час не проживають разом. Місце роботи, розмір заробітної плати, а також будь-які інші відомості про відповідача не відомі позивачу Згідно з ч.3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, враховуючи, що місце роботи та розмір заробітку відповідача не відомий, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по 750 грн. на кожну дитину щомісячно, які підлягають індексації, починаючи стягнення з 22.04.2016 р. і до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial