Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 27.12.2012 року [PERSON] строком на 2 місяці. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.12.2012 року померла її тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири №12 в будинку №18 на вул.Котлярській у м.Львові. Зазначає, що [PERSON], який був рідним братом [PERSON] помер. Окрім того, покликається на те, що [PERSON] є донькою [PERSON], який помер до відкриття спадщини після смерті [PERSON] Поважність пропущення строку прийняття спадщини мотивує тим, що вона з 2000 року проживає у Російській Федерації, через родинні конфлікти тривалий час не спілкувалася з [PERSON], відтак не знала про її смерть, тому у визначений законом строк, заяви про прийняття спадщини не подала. Стверджує, що про смерть [PERSON] дізналась від її сусідів під час приїзду до вищевказаної квартири вкінці серпня 2015 року. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив такий задоволити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням у відпустці. Суд відмовив у задоволенні даного клопотання, оскільки у структурі Львівської міської ради наявне юридичне управління, а відтак є можливість забезпечити явку в судове засідання іншого представника. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, просила відмовити у даному позові. Представники третіх осіб у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, просили у такому відмовити. Зокрема зазначили, що представником позивача не надано жодного належного доказу поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також стверджують, що позивач родинних відносин з [PERSON] не підтримувала, родину не визнавала, не провідувала, не спілкувалась з померлою. Окрім того, вважають, що позивачем належним чином не доведено родинних стосунків [PERSON] та [PERSON] Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 07.02.1997 року, наявною у матеріалах справи, [PERSON] на праві власності належить квартира №12 на вул.Котлярській, 18 у м.Львові. 27.12.2012 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №311509 від 27.12.2012 року, виданим Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №546. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її майно. У судовому засіданні представник позивача стверджував, що [PERSON] є рідною племінницею [PERSON], про що надав суду копію довідки №503 від 27.10.1950 року, виданої завідуючим Южным Райсобесом. Однак, суд не приймає до уваги вказаний документ, оскільки такий не є належним та допустимим документом підтвердження родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] Окрім того, представник позивача як на поважність пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини покликається на те, що його довірителька [PERSON] з 2002 року проживає у Російській Федерації у м.Санкт-Петербурзі, до вересня 2013 року працювала у військах Російської Федерації. Не спілкувалася з померлою через відсутність контактів, кардинальною різницею у ментальних поглядах. Не приїжджала в Україну у звязку з тим, що боялася за своє особисте життя через події на сході України. Відповідно до абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3\~ст.1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року, відповідно до\~ст.360-7 ЦПК України\~є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги вищевказані покликання представника позивача на поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки такі не є обєктивними, непереборними та істотними. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, у ч.4\~ст.60 ЦПК України\~визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що належних, достатніх та безспірних доказів поважності причин пропуску строку для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач та її представник не надали, а боязнь [PERSON] за своє особисте життя у звязку з подіями на сході України, не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод або істотних труднощів для звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Outcome: dismissed