Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2027 грн. на кожну дитину, а всього 6081 (шість тисяч вісімдесят одну) грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання цього позову і до повноліття дітей. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що у шлюбі з [PERSON] народилось троє дітей. 13.05.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Діти проживають з позивачем, а на їх фактичне утримання потрібно не менше 16 703 грн. в місяць. Самостійно забезпечувати належний рівень життя [PERSON] не може. Інших осіб відповідач на утриманні не має, є працездатним, отримує дохід, має 1/3 частку в квартирі та його стан здоров`я дозволяє працювати. Відтак, вважає, що [PERSON] може сплачувати аліменти на дітей. Просить позов задоволити. До судового засідання позивач [PERSON] подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Відтак, за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, у заочному порядку. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що згідно рішення суду від 13.05.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу визначено за позивачем прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , такий народився [INFO] , батьками його є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , такий народився [INFO] , батьками його є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , така народилась [INFO] , батьками її є [PERSON] та [PERSON] . На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, матеріальне становище дітей від шлюбу, стан здоров`я дітей та платника аліментів, відсутність у платника аліментів на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає до задоволення, а відтак, з відповідача слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 6081 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved