Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON], після смерті якої залишилось майно. 04 грудня 2013р. сестра склала заповіт, за яким все своє майно заповіла позивачці [PERSON] 12 червня 2014 р. нотаріусом [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно на ім'я померлої [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. А тому позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, складеним [PERSON] від 04 грудня 2013 року та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за №1339. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] та позивач [PERSON] підтримали позовну заяву за викладеними в позові обставинами та просили задовольнити позов в повному обсязі. Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи відповідач був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. До суду представник відповідача [PERSON] подав письмові пояснення та просив прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. За даних обставин суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, її представника та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року в м. Києві у віці 54 роки (а.с.10). 04 грудня 2013 року [PERSON], [INFO], склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно на складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право в повному обсязі, без будь-яких винятків заповідає [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] 19 листопада 1983 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.18). Згідно копії ордеру на житлове приміщення №75166 від 23 жовтня 1989 р., [PERSON] надано право на заняття жилого приміщення площею 12,2 кв.м, що складаєть з однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про право власності виданого Відділом приватизації державного житлового фонду управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від [INFO] року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.12). Згідно технічного паспорту, квартира [ADDRESS] складається з однієї жилої кімнати площею 12,3кв.м, загальна площе якої становить 33,6кв.м (а.с.13-15). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 червня 2014р., встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Квартира [ADDRESS], згідно розпорядження органу приватизації від 11.12.2013р. №571, приватизована на ім'я [PERSON], померлої [INFO] року, але право власності на вищевказану квартиру не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що не відповідає вимогам статті 182 ЦК України та ч.3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с.6-8). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України, передбачає, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. В судовому засіданні приватний нотаріус [PERSON] підтвердила, що на момент підписання заповіту померла [PERSON] мала повну цивільну дієздатність. Відповідно до ч.1 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270 ЦК України, передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, задовольнити позовну заяву [PERSON] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] за позивачем в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved