Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 вересня 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міськуправління юстиції Хмельницької області. Від спільного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Діти проживають разом з позивачем. Подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер, а тому позивачка просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про поважні причини не явки суду не повідомив. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі з 14 вересня 2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міськуправління юстиції Хмельницької області, актовий запис №262. Від спільного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 19 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міського управління юстиції у Хмельницькій області; дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 26 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області; дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 23 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. З матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає, що примирення сторін є неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved