Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.07.2009 року відділом РАЦС Городенківського районного управління юстиції, актовий запис № 75. В позовній заяві зазначає, що у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який в даний час є неповнолітнім, проживає з нею, перебуває на її вихованні і утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим у них часто виникали конфлікти, їхні взаємні стосунки стали нестерпними для спільного проживання. У травні 2013 року відповідач покинув сім'ю та перейшов проживати до своїх батьків, внаслідок чого сторони відчужилися один від одного, втратили взаємні почуття та не бажають жити спільним сімейним життям. З того часу відповідач також не надає ніякого матеріаьного утримання синові. Неодноразові спроби порозумітися та зберегти сім'ю не дали результату. За таких обставин позивачка вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливе та суперечить її інтересам, тому просить строк для примирення не надавати, шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала до суду заяву, в якій просить судовий розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує, збереження сім'ї вважає неможливим за жодних обставин, просить шлюб розірвати, терміну для примирення не надавати, неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати біля неї. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, згідний на розірвання шлюбу, не дивлячись на те, що не згідний з позовними вимогами. Не заперечує в тому, щоб їхній син залишився на вихованні та проживанні позивачки. Щодо судових витрат за надання позивачці правової допомоги, відповідач не згідний оплачувати, оскільки його вини у розірванні шлюбу немає, строк на примирення просить не надавати. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 20.07.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 75, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 20.07.2009 р. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29.06.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з 2013 року, спільного господарства не ведуть, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, дитина проживає з позивачкою. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, строку на примирення просять не надавати, тому позов слід задовольнити. Малолітнього сина, приймаючи до уваги його інтереси, слід залишити на проживанні з позивачкою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, задоволенню підлягають і вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача 300 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується квитанцією № 0004161 від 05.03.2015 року. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved