Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, що об»єкти нерухомого майна, які належали на праві власності її матері - [PERSON], зазначені в договорах купівлі-продажу від 30 листопада 1999 року, а саме квартири № 17 та 104 в будинку [ADDRESS], а не Миколи Гришка як зазначено договорах купівлі-продажу та в реєстраційних написав вчинених Київським міськьким бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна. Дана описка в написанні дійсної адреси місцязнаходження квартир не дозволяє їй в повній мірі набути права власності на вказане майно в порядку спадкування після смерті матері, що й стало підставою звернення до суду з даною заявою. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримали з тих же підстав та просила її задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з»явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи - рекомендованою поштою зі повідомленням про вручення, надіславши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. За таких підстав суд визнав за можливе справу розглядати у відсутність зазначених осіб на підставі доказів, наявних у матеріалах справи та за погодженням заявниці. Вислухавши пояснення заявника, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Судом встановлено, що заявниця є дочкою [PERSON] (а.с.10), яка поперла [INFO] у віці 76 років (а.с.9). 23 червня 2016 року заявниця звернулась до нотаріуса із заяволю про прийняття спадщини за заповітом, за явим [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно своїй дочці - заявниці [PERSON] (а.с.11). За життя [PERSON] набула на праві власності дві квартири - № 17 та № 104 в будинку [ADDRESS], проте у договорах купівлі-продажу та в реєстраційних написах вчинених Київським міськьким бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна щодо реєстрації права власності допущені описки щодо правильності написання назви вулиці, на якій знадяться квартири, а саме замість «Михайла Гришка» вказано «Миколи Гришка» (а.с.13, 16). Дана описка в написанні дійсної адреси місцязнаходження квартир не дозволяє їй в повній мірі набути права власності на вказане майно в порядку спадкування після смерті її матері. Внесення виправлення у правовстановлюючому документів не виявляється можливим, оскільки п.п.5.4.12. п. 5.4. Правил вчинення нотаріальних дій передбачено, що дописки і виправлення можуть бути зроблені тільки під час нотаріальної дії, застережені нотаріусом перед підписом сторін правочину та інших осіб, які підписали правочин. В даному випадку договори купівлі-продажу відбулася 30 листопада 1999 року на товарній біржі «Десятинна», яка станом на даний час зареєстрованою не значиться. Окрім того, відповідно до офіційного повідомлення Київського міськького бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна від 16 серпня 2016 року квартири №№ 17 та 104 зареєстровані на [PERSON] й зазначані дійсні адреси як [ADDRESS]. Й зазначено, що в реєстраційному написі на правовстановлюючому документів допущена помилка в написанні адреси: «по ул.Николая Гришка» (на рос. мові), правильним вважати написання «по ул. Михаила Гришка» (на рос. мові) (а.с.25, 26). За таких підстав суд вважає поновити право заявниці шляхом встановлення фактів про те, що об»єкти нерухомого майна, які належали на праві власності її матері - [PERSON], зазначені в договорах купівлі-продажу від 30 листопада 1999 року, а саме квартири № 17 та № 104 в будинку [ADDRESS], а не Миколи Гришка, як зазначено у правовстановлюючих документах та договорах купівлі-продажу. Зважаючи на те, що вул. Михайла Гришка в м. Києві знаходиться в Дарницькому районі м. Києва додатково встановлюти факт знаходження квартир в цьому районі немає потреби, оскільки це загальновідомий факт, який не підлягає встановленню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial