Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення нею повноліття, мотивуючи тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не з'явилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю від нього не надходило, тому суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1,2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися у шлюбних відносинах з 27.08.2004 року. Шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2013 року №500/7102/13-ц. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 16.01.2007 року серії [NUMBER]. Дитина проживає з матір'ю, що підтверджено довідкою від 09.02.2016 року № 794, виданою Управлінням житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради Одеської області. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 12.02.2016 року до досягнення нею повноліття, тобто до 03.01.2025 року Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Суд роз'яснює про право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved