Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Тавричанської сільської ради про визнання дійним договору купівлі-продажу № 152614 від 26 грудня 2001 року укладеного між Колективним сільськогосподарським підприємством «Херсонське» та [PERSON] на товарній біржі «Українська товарна біржа» щодо нежитлової будівлі (ангар ремонту сільськогосподарських машин) (літ. «А») площею 379,2 кв.м. по [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначається, що 26 грудня 2001 року між позивачем та колективним сільськогосподарським підприємством «Херсонське» було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (ангар ремонту сільськогосподарських машин) (літ. «А») площею 379,2 кв.м. по [ADDRESS] . Договір був зареєстрований в КП «Каховське БТІ», тобто право власності на не житлову будівлю (ангар ремонту сільськогосподарських машин) по [ADDRESS] , у позивача виникло, держава цим самим визнала право власності позивача на спірну нерухомість, як таке, що виникло на не заборонених законом підставах. У редакції Закону України «Про товарну біржу», що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірної нежитлової будівлі, не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, саме з підстав відсутності нотаріального посвідчення, тому позивач вважає, що не має підстав для визнання нікчемним договору купівлі-продажу №152614 від 26.12.2001 року. Водночас зазначений договір купівлі-продажу у встановленому порядку недійсним, як оспорюваний, в частині невідповідності вимогам Закону України «Про товарну біржу» не визнавався. За таких даних, позивач вважає, що оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст.15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави для визнання договору купівлі-продажу №152614 від 26.12.2001 року, оформленого в товарній біржі «Українська товарна біржа» дійсним. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник Тавричанської сільської ради надав до суду відзив на позов, який підтримав в судовому засіданні та просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки Тавричанська сільська рада не є належним відповідачем у справі, крім того, рада не оспорює право позивача та не заперечує факт укладання між позивачем та колективним підприємством договору купівлі-продажу нежитлової будівлі в порядку визначеному Законом України «Про товарну біржу». Судом на підставі клопотання представника позивача було витребувано інвентарну справу на нежитлову будівлю (ангар ремонту сільськогосподарських машин) по [ADDRESS] . Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача та відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .. Шодо визначення складу осіб у справі, а саме Тавричанської сільської ради в якості відповідача у справі. Угода, з приводу якої [PERSON] звернулась до суду, дійсно була укладена з ліквідаційною комісією Колективного сільськогосподарського підприємства «Херсонське», однак вказане підприємство ліквідовано без правонаступників. Інших осіб, права та інтереси яких порушуються спірним договором, судом не встановлено та учасниками справи не зазначено. Тавричанська сільська рада є органом місцевого самоврядування на території якої знаходиться с. Заозерне та нежитлова будівля (ангар). Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції сільських рад відноситься зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації; встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність та інше. Тавричанська сільська рада наділена владними управлінськими функціями на території громади, а об`єкт нерухомості згідно договору купівлі-продажу є нежитловим, тобто комерційною нерухомістю використання якої регулюється певними правилами встановленими органами місцевого самоврядування. За таких даних, Тавричанська сільська рада є належним відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки має певні повноваження щодо таких об`єктів нерухомості. Так, судом встановлено, що 26 грудня 2001 року між [PERSON] та колективним сільськогосподарським підприємством «Херсонське» було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (ангар ремонту сільськогосподарських машин) (літ. «А») площею 379,2 кв.м. по [ADDRESS] . Договір було укладено на Українській товарній біржі. Договір купівлі-продажу пройшов реєстрацію в органах БТІ 16 січня 2002 року. Позивачем втрачено оригінал договору (а.с. 27). Договір укладений між сторонами містить посилання на ст. 227 ЦК УРСР, щодо форми та порядку його реєстрації. Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Окремо для житлових та нежитлових приміщень законом порядок укладання договорів купівлі-продажу станом на 2001 рік не встановлювався, а тому угоди щодо нежитлових приміщень укладались за правилами встановленими для жилих будинків. На виконання вимог ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР (1963 року) 16 січня 2002 року договір купівлі-продажу нежитлової будівлі був зареєстрований в Каховському районному бюро технічної інвентаризації та відповідні відомості про нового власника [PERSON] були внесені в інвентарну справу будівлі. (матеріали інвентарної справи). За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (нерухомості) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація Каховським районним бюро технічної інвентаризації за [PERSON] права власності на спірну будівлю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на грудень 2001 січень 2002 року не суперечила чинному законодавству. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 р. № 121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р. за N 1952-IV право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Оскільки покупець [PERSON] повністю виконала умови договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, сплатила за придбане майно 2143 грн. договір у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР зареєстрований в БТІ, у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною, [PERSON] на підставі ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст. 49 Закону України «Про власність» набула право власності на нежитлову будівлю. Відповідачем або іншими особами не оспорюється дійсність укладеної між позивачем та колективним підприємством угоди, а передбачених законом підстав для визнання дійсним неоспореного договору купівлі-продажу нежитлової будівлі в судовому порядку не має. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed