Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку, мотивуючи свої позовні вимоги тим, сторони з 05.11.2009 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22.02.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] Неповнолітня проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Оскільки позивач здійснює догляд за дитиною до досягнення останньою трьохрічного віку, а тому не має змоги працювати, відповідно також потребує матеріальної допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.03.2016 року і до досягнення дочкою повноліття. Також просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на своє утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 24.03.2016 року і до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, проте подала через канцелярію суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог. Дослідившия наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача, що підтверджується також довідкою з Руськополянської сільської ради Черкаського району від 17.03.2016 року щодо складу сім'ї, а тому відповідно до ст.180 СК України батько також зобов'язаний утримувати дочку до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дочки, відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує положення ч1. ст.141 Сімейного кодексу України: мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У зв'язку з цим, на батька та матір дитини покладено однаковий рівний обов'язок стосовно фінансового утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У зв'язку з тим, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому не працює, відповідач зобов'язаний надавати їй матеріальну допомогу на її утримання. Так як позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів в заявленому нею розмірі, і такі вимоги не суперечать положенням діючого законодавства, відповідач позовні вимоги визнав, тому суд приходить до висновку про їх задоволення. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого звільнена позивач.

Outcome: approved