Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Заборольської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина, а саме: житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . Вказує, що після смерті матері вона прийняла спадщину, вступивши у її фактичне управління та володіння. Зазначає, що спадкоємцями першої черги після смерті матері є вона разом з братом [PERSON] , однак останній в 1980-х роках виїхав на постійне місце проживання в Російську Федерацію. Позивач як спадкоємець першої черги прийняла спадщину, оскільки у визначений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. На підставі наведеного просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . Представник позивача до початку судового засідання подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Представник відповідача Заборольської сільської радив судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить суд справу слухати у відсутності представника Заборольської сільської ради. Не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 цього ж Кодексу передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] (а.с.10) після смерті якої відкрилась спадщина на майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] (а.с.14). Належність житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , спадкодавцю підтверджується копією свідоцтва на право власності на житловий будинок (а.с. 14). Судом встановлено, що позивачка в порядку ст. ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується матеріалами справи. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, по [ADDRESS] , заг. пл. 158,2 км.м, житлова - 76,8 кв.м., ринкова вартість об`єкту оцінки складає 98000,00 грн. (а.с. 29). Спадкоємець за законом [PERSON] не прийняв спадщину після смерті батьків в порядку ст. ст. 548, 549 ЦК України. Інші спадкоємці відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 68-89). Із оглянутої судом інвентаризаційної справи №21 вбачається, що згідно довідки-характеристики станом на 08.04.2002 року до складу спірного будинковолодіння входило майно: житловий загальною площею 70,7 кв. м. та господарські будівлі: сарай «Б-1», колодязь із труб «В». Відтак, надані позивачем матеріали технічної документації, згідно яких площа спірного майна становить 158,2 кв.м., суперечить площі вказаній в інвентаризаційній справі, а тому не може братися судом до уваги. Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 70,7 кв.м., та господарські будівлі: сарай «Б -1», колодязь із труб «В», що розташовані в [ADDRESS] . Таким чином, не підлягають до задоволення вимоги про визнання права власності на весь будинок із господарськими будівлями, оскільки, існує сумнів правомірності будівництва спірного майна (наявності дозволів) за виключенням самочинного будівництва.(а.с. 1-31 оглянутої судом інвентаризаційної справи №21).

Outcome: partial