Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд в інтересах малолітньої дочки [PERSON], [INFO], з позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я. Позов мотивувала тим, що є матір'ю малолітньої дочки, яка проживає разом з нею і перебуває повністю на її утриманні. 10 жовтня 2013 року під час перерви між уроками в приміщенні навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №24 - технологічний ліцей» малолітня [PERSON], [INFO], нанесла два удари кулаком в обличчя її малолітньої дитини, чим спричинила їй ушкодження, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. По цьому факту вона зверталася з заявою до Луцького МВ УМВС України у Волинській області. Діями малолітньої [PERSON] її малолітній дитині було спричинено велику моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона перетерпіла болі і страждання, було принижено її честь і гідність. Позивач вказала, що відповідно до ст. 1178 ЦК України якщо малолітня особа завдала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, закладу охорони здоров'я чи іншого закладу, що зобов'язаний здійснювати нагляд за нею, а також під наглядом особи, яка здійснює нагляд за малолітньою особою на підставі договору, ці заклади та особа зобов'язані відшкодувати шкоду, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. А тому, просила стягнути з відповідачів солідарно в її користь 5000 грн. заподіяної моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Пояснила, що неодноразово зверталася до керівництва школи з вимогою розібратися в ситуації з її малолітньою дочкою, однак побиття дочки постійно продовжується. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що між дітьми часто виникають непорозуміння, однак її дочка [PERSON] не била дочку [PERSON] [PERSON] Представник відповідача НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 24 - технологічний ліцей» Мельник А.С. в судовому засіданні пояснила, що є вчителькою початкових класів в класі, де навчаються обидві малолітні дитини. 10.10.2013 року вона чергувала на перерві на коридорі. Хтось із дітей підбіг і повідомив, що [PERSON] вдарилася обличчям в радіатор опалення. Діти на перерві дуже бігають. Ніякої умисності в діях дітей щодо нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] не встановлено. Пояснення Мельник А.С. підтвердила також в судовому засіданні представник школи Вегера Л.С. Додатково пояснила, що позивач постійно, щоденно перебуває у школі, контролює і навчальний процес і поведінку дітей під час перерв між уроками. Усі діти дуже активні, бігають, падають. А [PERSON] надто драматизує появу будь-якого синця в дитини. Просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частинами 1, 2 ст. 1178 ЦК України установлено, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Якщо малолітня особа завдала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, закладу охорони здоров'я чи іншого закладу, що зобов'язаний здійснювати нагляд за нею, а також під наглядом особи, яка здійснює нагляд за малолітньою особою на підставі договору, ці заклади та особа зобов'язані відшкодувати шкоду, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Судом встановлено, що малолітня донька позивача [PERSON], [INFO], навчається у першому класі НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 24 - технологічний ліцей». 10.10.2013 року після закінчення уроків малолітня [PERSON] повідомила свою матір [PERSON] про те, що під час перерви у школі її вдарила малолітня [PERSON] На другий день, 11.10.2013 року, позивач [PERSON] по телефону повідомила про цю подію в Луцький МВ УМВС України у Волинській області, яким в подальшому проводилася перевірка по даному факту. Свідок [PERSON], бабуся малолітньої [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що її внучка дуже часто приходить додому побита, розплакана. Каже, що її б'ють однокласники. 11.10.2013 року було проведене судово-медичне обстеження дитини [PERSON] (а.с.8), яким виявлено синці та садна на щічній ділянці: на перед вушній ділянці зліва розміром 3х11 см. По центру даного синця наявні два садна вертикально розміщені смужко подібної форми переривчастого характеру, покриті бурою кіркою, поверхня якої знаходиться вище рівня шкіри розміром 0,7 х 0,2 см. і 1,6 х 0,3 см ( акт судово-медичного обстеження № 1414 від 11.10.2013 року). З матеріалів Висновку № 10041 від 12.10.2013року по заяві [PERSON] вбачається, що проведеною перевіркою не здобуто доказів умисного заподіяння 10.10.2013 року тілесних ушкоджень малолітній [PERSON] саме малолітньою [PERSON] З врахуванням відсутності в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України, подальшу перевірку припинено. Відповідно до ст.ст. 57-64 ЦПК України належними доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, містять інформацію щодо предмета доказування та одержані з дотриманням встановленого законом порядку. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів вини малолітньої [PERSON] в заподіянні шкоди здоров'ю малолітньої [PERSON], не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду справи. В судовому засіданні також не здобуто доказів, що адміністрацією НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 24 - технологічний ліцей» допущено порушення вимог, що стосуються процесу виховання дітей, належного нагляду за дітьми під час перебування у навчальному закладі. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, на які вона посилається як на підставу вимог позову, в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed