Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. На обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що відповідно до рішення загальних зборів спілки селян СТОВ «Обрій» с.Баламутівка Ярмолинецького району [PERSON] було надано право проживання в житловому будинку за адресою [ADDRESS]. 08.09.2004 року вказаний будинок вартістю 75 840,00 грн. був прийнятий на баланс Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району. [PERSON] помер [INFO], а [PERSON], як дружина [PERSON] зареєстрована та постійно мешкає за адресою [ADDRESS] з 27.03.2002 року. До суду надійшла зустрічна позовна заява від Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та про витребування житлового будинку з незаконного володіння. В позові зазначається, що відповідно до рішення загальних зборів спілки селян СТОВ «Обрій» с.Баламутівка Ярмолинецького району [PERSON] було надано тимчасове право проживання в житловому будинку за адресою [ADDRESS]. Проживаючи в даному будинку, [PERSON] незаконно його приватизував. Вироком Ярмолинецького районного суду від 21.06.2002 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191 КК України та ч.2 ст.366 КК України, які виразилися у підробці документів та незаконній приватизації ним спірного житлового будинку [ADDRESS]. Зазначеним вироком суду було ухвалено - будинок [ADDRESS] і сарай вартістю 75 840 грн. повернути в СТОВ «Обрій» с.Баламутівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області. 28.07.2004 року вказаний будинок був прийнятий на баланс Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району. Рішенням Баламутівської сільської ради від 08.09.2004 року ухвалено вказаний житловий будинок прийняти на баланс Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району, а [PERSON] було рекомендовано в місячний термін виселитись із вказаного будинку через незаконність його проживання у будинку. Проте, [PERSON] не виконав вироку та не повернув будинок, продовжуючи у ньому проживати до дня своєї смерті [INFO]. Після смерті [PERSON] у спірному будинку продовжувала незаконно проживати його дружина - [PERSON], в зв'язку з чим Баламутівська сільська рада просить задовольнити її вимоги по зустрічному позову. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16.05.2014 року дані позови об'єднано в одне провадження. Позивач за первісним позовом та її представники в судовому засіданні свої заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, заперечували проти задоволення зустрічного позову. Представники позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні свої заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, заперечували проти задоволення первісного позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов [PERSON] до Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю та за зустрічним позовом Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, про витребування житлового будинку з незаконного володіння задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення загальних зборів спілки селян СТОВ «Обрій» с.Баламутівка Ярмолинецького району від 16.02.2000 року [PERSON] було надано право проживання в житловому будинку за адресою [ADDRESS] до тих пір, поки працює в господарстві. Згідно записів в по господарській книзі Баламутівської сільської ради за 2001-2005 роки позивач зареєстрована в вказаному будинку з 27.03.2002 року як член двору; згідно записів в по господарській книзі Баламутівської сільської ради за 2011-2015 роки позивач зареєстрована в вказаному будинку як голова двору, [INFO] [PERSON] вибув з домогосподарства в зв'язку зі смертю, що підтверджується і свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.07.2010 року. Вироком Ярмолинецького районного суду від 21.06.2002 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191 КК України та ч.2 ст.366 КК України, та ухвалено - будинок [ADDRESS] і сарай вартістю 75 840 грн. повернути в СТОВ «Обрій» с.Баламутівка, Ярмолинецького району. Даний вирок залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03.09.2002 року. Згідно акту прийому-передачі від 28.07.2004 року СТОВ «Обрій» передало на баланс Баламутівської сільської ради житловий будинок [ADDRESS] вартістю 75840,00 грн. Відповідно до рішення Баламутівської сільської ради від 08.09.2004 року №2 вказаний будинок прийнятий на баланс Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20.06.2013 року в задоволенні позову [PERSON] до Баламутівської сільської ради, СТОВ «Обрій» про визнання недійсним акта прийому-передачі житлового будинку від 28.07.2004 року, укладеного між СТОВ «Обрій» та Баламутівською сільською радою - відмовлено; ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18.07.2013 року дане рішення залишено без змін. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14.10.2013 року визнано незаконним розпорядження відділу приватизації Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області №10 від 10.01.2002 року про надання дозволу [PERSON] на приватизацію житлового будинку по [ADDRESS]; визнано недійсним свідоцтво, видане відділом приватизації Ярмолинецької районної державної адміністрації від 10.01.2002 року про право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS]. Дане рішення набуло чинності 25.10.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном - протягом 5 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно за набувальною давністю необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності та безтитульності володіння. Разом з тим, як вбачається з пояснень позивача та її представників, позивачка вселилася в спірний будинок як член сім'ї (дружина [PERSON]) на правових підставах - відповідно до рішення загальних зборів спілки селян СТОВ «Обрій» с.Баламутівка Ярмолинецького району від 16.02.2000 про надання [PERSON] права проживання у вказаному житловому будинку. Дані обставини Баламутівською сільською радою не оспорюються. Крім того, як пояснив в судовому засіданні представник Баламутівської сільської ради, [PERSON] вже кілька років не живе у спірному будинку, а перебуває в Італії. Дані обставини підтверджені в судовому засіданні показаннями свідка [PERSON], яка вказала, що працює землевпорядником Баламутівської сільської ради; свідок пояснила, що була в складі комісії, яка в травні- червні 2014 року виходила до вказаного будинку, тоді невістка позивачки ([PERSON]) сказала, що [PERSON] в Італії; свідок вказала, що в селі люди знають, що позивачка близько трьох років у спірному будинку не проживає; свідок також пояснила, що спірний будинок був наданий [PERSON] для тимчасового проживання, до того у ньому проживали [PERSON], [PERSON], які повернули житло колгоспу. Свідки [PERSON], [PERSON] і сама позивач [PERSON] підтвердили той факт, що остання періодично від'їжджала на заробітки до Італії, в зв'язку з цим суд критично оцінює пояснення свідка [PERSON], яка вказала, що позивач постійно проживає в спірному будинку. Дані обставини підтверджуються і довіреностями, виданими [PERSON] 24.11.2011 року та 11.02.2013 року в м.Неаполь, Італія. Крім того, згідно акту обстеження побутових умов проживання [PERSON] від 14.05.2014 року встановлено, що [PERSON] за вказаним місцем реєстрації не проживає, так як з осені 2011 року по даний час перебуває на роботі в Італії. Таким чином, позивачем [PERSON] не дотримано вимог щодо безтитульності та безперервності володіння майном. Суд також вважає, що володіння позивачем спірним будинком не було і добросовісним, оскільки, хоча позивач вказала, що, проживаючи однією сім'єю з [PERSON], не знала, що він був засуджений і що згідно вироку суду ухвалено - спірний будинок повернути в СТОВ «Обрій» с.Баламутівка, Ярмолинецького району, але в подальших своїх поясненнях вказала, що чоловік був не згідний з даним вироком, про що свідчить ухвала Апеляційного суду Хмельницької області від 03.09.2002 року за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] на вказаний вирок суду. Крім того, позивач в судовому засіданні вказала, що у 2004 році до спірного будинку приходили люди і казали, що хтять виселити їх з хати, забрати хату, у зв'язку з цим були і погрози. Щодо вирішення зустрічного позову суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Проте, як визнано позивачем по зустрічному позову у самому позові і в поясненнях в судовому засіданні, з 25.10.2013 року - з моменту набуття чинності рішення Ярмолинецького районного суду від 14.10.2013 року, право власності [PERSON] було припинено, [PERSON] втратила статус члена сім'ї власника житлового будинку, а тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ст.387 ЦК та ч.3 ст.10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння. Як встановлено судом, згідно акту прийому-передачі від 28.07.2004 року СТОВ «Обрій» передало на баланс Баламутівської сільської ради житловий будинок [ADDRESS] вартістю 75840,00 грн.; відповідно до рішення Баламутівської сільської ради від 08.09.2004 року №2 вказаний будинок прийнятий на баланс Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району, однак, згідно інформації з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 11.07.2014 року власником будинку [ADDRESS] вказано [PERSON] Крім того, відповідно до ст.387 ЦК України витребувати майно можливо у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Судом встановлено, що [PERSON] вселилася в спірний будинок як член сім'ї (дружина [PERSON]) на законних підставах - відповідно до рішення загальних зборів спілки селян СТОВ «Обрій» с.Баламутівка Ярмолинецького району від 16.02.2000 року про надання [PERSON] права проживання у вказаному житловому будинку. Ці обставини представниками Баламутівської сільської ради визнані, ними також вказувалось, що дані обставини є підставою для відмови в задоволенні первісного позову. За таких обставин суд вважає, що позовна вимога зустрічного позову про витребування житлового будинку з незаконного володіння [PERSON] задоволенню також не підлягає. Представником позивача по первісному позову також заявлено вимогу про застосування позовної давності щодо вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. Однак, суд вважає її необґрунтованою з наступних підстав. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14.10.2013 року, яке набуло чинності 25.10.2013 року, визнано недійсним свідоцтво, видане відділом приватизації Ярмолинецької районної державної адміністрації від 10.01.2002 року про право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS], то саме з цього часу починається перебіг позовної давності, а тому вимогу про застосування позовної давності суд вважає необґрунтованою. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Оскільки сторонам відмовлено в позовах, то судові витрати по справі покладаються на них. Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви немайнового характеру, ставка судового збору складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на час розгляду справи становить 243,60 грн. Оскільки позивачем по зустрічному позову - Баламутівською сільською радою подано позов немайнового характеру, а судовий збір сплачено в сумі 115 грн., то з останньої слід стягнути 128 грн. 60 коп. недоплаченої суми судового збору в дохід держави.

Outcome: approved