Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що їй належить 1/2 частина будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] в м.Каховці Херсонської області, власником іншої 1/2 частини зазначеного будинку являється [PERSON] На теперішній час виникла необхідність реально володіти та користуватись належними їм частками у спільній власності. Просить реально розділити домоволодіння та визначити порядок користування земельною ділянкою. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав на підставах зазначених в позові, просив розділити домоволодіння відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи від 23.09.2014 року за №63, а також уточнив, просивши стягнути з відповідачки витрати за проведення судової експертизи. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнала, заперечувала проти визначеного експертом варіанту поділу домоволодіння та порядку користування земельною ділянкою, оскільки не має коштів для сплати грошової компенсації позивачу та витрат за проведення експертизи. Вважає, що їх частки у довомолодінні та площі земельних ділянок повинні бути рівні. Виявлене розходження у частках є провиною нотаріуса при оформленні правовстановлюючих документів. У наданих суду запереченнях просить встановити їй грошову компенсацію за вимушену заміну правовстановлюючих документів та за те, що співвласниця користувалась більшою часткою земельною ділянки на відміну від неї, при цьому не заявляючи самостійних вимог. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно договору дарування від 15.03.2005 року, посвідченого держаним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори Корня Т.І., [PERSON] отримала в дар від [PERSON] 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до договору купівлі-продажу від 21.10.1985 року, зареєстрованого в реєстрі за №1837, [PERSON] також являється власником 3/8 вище вказаного домоволодіння. [PERSON] на підставі договору дарування від 18.10.2004 року за №3034, посвідченого приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу [PERSON], на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами розташованого за адресою: Херсонська область, [ADDRESS] У відповідності до ст.. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Отже, закон передбачає чи домовленність про користування між співвласниками чи виділчастки у володіння і користування в натурі. Позивач від позову про виділення частки в натурі не відмовились. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи розподіл будинку в натурі можливий, отже будинок з надвірними спорудами пядлагє розподілу за для захисту прав позивача. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, вивчивши висновок експерта, заслухавши думку сторін за даним висновком, які фактично не заперечували проти розділу домоволодіння згідно єдиного варіанту висновку експертизи, вважає можливим провести розділ домоволодіння згідно єдиного варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від № 63 від 23.09.2014 року оскільки, на думку суду, це буде відповідати інтересам сторін. Згідно висновку вказаної експертизи визначено єдиний варіант поділу домоволодіння та земельної ділянки відповідно до якого немає необхідності проводити будь які будівельні роботи для ізоляції приміщень співвласників, оскільки фактично житловий будинок розділений на дві ізольовані квартири з відповідним складом приміщень, автономними інженерними комунікаціями та окремими виходами на прилеглі земельні ділянки. [PERSON] виділяється: в житловому будинку літ «А»: 1-3 житлова кімната, площею 8,1кв.м., 1-4- житлова кімната площею 9,8кв.м.; в сіни-прибудова літ. «а1»: приміщення 1-1- коридор площею 4,5кв.м., 1-2- кухня площею 5,9кв.м.; надвірні будівлі та споруди: літ.»Д» літня кухня, літ. «Е»- сарай-прибудова, літ. «підЕ»- погріб, літ. «Ж»- сарай-прибудова, літ.»И»- вбиральня-душ», літ.»З»- сарай, №1 - паркан, №2 хвіртка, №3 мощення, №4- водопровід. Реальна частка складає 52/100 частин. [PERSON] виділяється: в житловому будинку літ.»А»: 2-2- кухня площею 8,0кв.м., 2-3 - житлова кімната площею 11,7кв.м.; в веранді літ.»а» 2-1 коридор площею 5,6кв.м.; в житловій прибудові літ.»А1»: 2-4 житлова кімната площею 12,4кв.м.; надвірні будівлі та споруди: літ.»В» - літня кухня, літ. «підВ» погріб, літ.»Б»- сарай, літ. «Н» - сарай, літ.»К»- гараж, літ.»Л»- душ, літ. «М»- вбиральня, літ.»О»- лазня, №5-паркан, №6-водопровід, №7 мощення, №8-паркан, №9- хвіртка.Реальна частка становить 48/100 частин. З матеріалів інвентарної справи вбачається, що спірне домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами розташоване на земельній ділянці площею 606 кв. м. Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЗК УРСР 1970 р., якийдіяв на момент набуття права власності на 3/8частиндомоволодіння[PERSON]. за договором купівлі-продажу від 21.10.1985 року, при переході права власності на будівлю переходить право користування земельною ділянкою.П. 5 постанови Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Земельного кодексу УРСР» від 18.12.1990р. передбачав, щогромадяни, якімають у користуванніземельніділянки, наданіїм до введення в діюцього Кодексу, зберігаютьсвої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю абоземлекористування. Ст. 116 ЗК передбачено, що громадяни та юридичні особи отримують право власностіабо право користування земельною ділянкою за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст. 126 ЗК право власності або право постійного користування на земельну ділянку посвідчується державними актами. Враховуючи що в матеріалах справи немає документів про те, що позивач та відповідач, як співвласники домоволодіння отримали у встановленому законом порядку державний акт про право спільної власності на землю, однак виходячи із аналізу приведених норм закону, вони зберігаютьсвої права на користування спірною земельною ділянкою та є користувачами зазначеної земельної ділянки відповідно до часток у спільній власності на домоволодіння. Відповідно до частини 4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Як зазначено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруд, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності, яка є обов'язковою і для тих осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 63 року від 23.09.2014 року порядок користування земельною ділянкою, розроблявся експертом приймаючи до уваги наявне розташування житлових і надвірних споруд на місцевості, які ізольовані один від одного. На розгляд суду експертом пропонується один варіант порядку користування земельною ділянкою площею 606 м2, розташованої за адресою: [ADDRESS], який відображає існуючий порядок користування, однак має відступ від ідеальних часток співвласників на 32 кв.м. через щільність забудови ділянки будівлями, які знаходяться у постійному користуванні власників. Таким чином, що стосується визначення порядку користування земельною ділянкою між сторонами, враховуючи, що технічно варіант поділу земельної ділянки можливий лише єдиний, даний варіант визначений з урахуванням фактичного порядку користування, відповідач категорично відмовляється зносити будівлі, що перебувають у її користуванні за для встановлення рівних ідеальних часток, суд вважає за необхідне затвердити даний порядок користування земельною ділянкою, визначений будівельно-технічної експертизою зі сплатою відповідачем на користь позивача компенсації за частку на яку її ідеальна частка перевищую частку [PERSON] в розмірі 2636 грн. За [PERSON] виділяється земельна ділянка площею 271кв.м., що на 32 кв.м. менше за ідеальну належну площу зі сплатою грошової компенсації на користь [PERSON]. в сумі 2636грн.; за [PERSON] виділяється земельна ділянка площею 335кв.м. Посилання відповідача на те, що визначений порядок користування земельною ділянкою явно та суттєво ущемляє її законні права, суд вважає безпідставними, оскільки суду не надано доказів того, що складений порядок користування земельною ділянкою позбавляє відповідача права користування своєю частиною будинку, фактично виключає його з користувачів спільної земельної ділянки або ж суперечить архітектурно - будівельним, санітарним чи пожарним правилам, що є підставами для визначення іншого порядку користування земельною ділянкою. Доводи відповідача про можливе порушення виконавцем технічного паспорту [PERSON] неконкретизованих вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна від 24.05.2001р., судом не приймаються до уваги за безпідставністю. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved