Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 22.04.2015 року в с. Забужжя Любомльського району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 11.01.2008 року помер дід позивача [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. 06.12.2001 року секретарем Грабівської сільської ради посвідчено заповіт, у відповідності до якого [PERSON] заповів все своє майно брату позивача, [PERSON]. Проте [PERSON] у встановлений законом строк не прийняв спадщину. Фактично спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина, баба позивача, [PERSON]. Проте 22 квітня 2015 року [PERSON] так і не оформивши своїх спадкових прав померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №163848, виданим 23 квітня 2015 року виконавчим комітетом Грабівської сільської ради Шацького району Волинської області. За життя [PERSON] склала заповіт 06 грудня 2001 року, відповідно до якого заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РЛ0055624 виписаний на її імя 11.12.1997 року, [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ №046826, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького РУЮ Волинської області, 01 червня 2003 року прізвище позивача [PERSON] змінено на [PERSON]. Крім цього, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є батько позивача, [PERSON], та дядько позивача, [PERSON]. У встановлений законом строк позивач [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звернулась. Після смерті баби, [PERSON] вона зазнала сильних душевних хвилювань та страждань. Смерть однієї з найближчих та найрідніших людей психологічно вплинули на неї. Вона не знала про наявність заповіту, а тому не задумувалась про оформлення документів і в силу своєї правової безграмотності не знала про строки, які встановлені законом для прийняття спадщини. Певний час вона перебувала на заробітках за кордоном. Також вона з чоловіком виховує двох дітей і зобовязана забезпечити їм належні умови виховання, навчання та розвитку. Це і змушує шукати засоби для проживання закордоном. Із зазначених причин вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON]. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати причини пропуску нею строку для прийняття спадщини поважними і визначити їй додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує із зазначених у заяві підстав, просить позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подано до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають, на спірне спадкове майно не претендують. Стаття 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою згідно з вимогами закону. Відповідно до положень статей 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачами позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти, та позов задовольнити повністю. На підставі статей 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved