Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діють законні представники - [PERSON]. та [PERSON]., про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про порушення її прав як власника житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зі сторони відповідачів, так як останні з січня 2012 року не проживають у вказаному житловому будинку, участь в утриманні та обслуговуванні будинку не беруть, житлове приміщення залишили добровільно, їх речей в будинку немає. Факт відсутності відповідачів за вищевказаною адресою створює для позивача проблеми щодо оформлення субсидії, що порушує її права як власника вказаного будинку. Відтак вважає, що відповідачі втратили право на користування її житлом. Ухвалою суду від 05.02.2019 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які у встановлений в ухвалі строк позивачем усунуто. Після усунення позивачем недоліків поданого позову, ухвалою суду від 21.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Також залучено в даній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - службу у справах дітей Ізяславської РДА Хмельницької області. Ухвалою суду від 08.04.2019 року також залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - орган опіки та піклування в особі Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. В подальшому, після надання можливості учасникам справи надати суду відзив, відповідь на відзив, заперечення та пояснення, документів на підтвердження своїх вимог та заперечень, ухвалою суду від 24.04.2019 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена в установленому порядку, подала до суду заяву про слухання справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не подали. Представник служби у справах дітей Ізяславської РДА Хмельницької області в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в поданому до суду письмовому клопотанні просила справу розглядати за її відсутності зазначивши, що при вирішенні питання по суті спору покладається на розсуд суду. Представник органу опіки та піклування в особі Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій до суду письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, зокрема, вважає за можливе визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку із поданням позивачем додаткових доказів, що свідчать про дійсне місце проживання дитини. У відповідності до положень ст.ст.280-281 ЦПК України, суд 25.06.2019 року протокольною ухвалою постановив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії актового запису про народження [PERSON] №109 від 13.09.2005 року вбачається, що він народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , які є чоловіком та дружиною згідно копії актового запису про шлюб №1 від 10.01.2012 року. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 22.12.1982 року, вбачається, що його матір`ю є [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26.09.1963 року, вбачається, що її матір`ю є [PERSON] . Крім того, відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.03.1982 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Отже, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , який одружений з [PERSON] , є рідним онуком [PERSON] , а його син [PERSON] є її правнуком. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 28.02.2005 року №403, а також копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року №7164655 та довідкою про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ №вса.557725 від 01.03.2005 року. Згідно рішення шістнадцятої сесії сільської ради V скликання №10 від 25.01.2008 року «Про перейменування сільських вулиць» вирішено перейменувати вулицю ім. Карла Маркса в с.Припутні на вулицю Садову. Зі змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 17.01.2019 року №66 встановлено, що до складу сім`ї [PERSON] , як уповноваженого власника будинку в [ADDRESS] , входять: дружина онука - [PERSON] , [INFO] , правнук - [PERSON] , [INFO] , онук - [PERSON] , [INFO] , онука - [PERSON] , [INFO] , правнук - [PERSON] , [INFO] . Також, зазначено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації не проживають. Факт реєстрації відповідачів за вищезазначеною адресою підтверджено також довідкою Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 01.02.2019 року №02-22/43. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд приймає до уваги акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] від 11.03.2019 року, складений працівниками Білівської сільської ради, в якому зазначено, що умови проживання є задовільними, діти у вказаному будинку не проживають. Зазначено, що за цією адресою зареєстрована і постійно проживає [PERSON] Крім того, згідно наданих позивачем відомостей щодо проживання та навчання неповнолітнього [PERSON] , встановлено, що він проживає в [ADDRESS], регулярно відвідує заняття класу 2С Нормального навчального закладу неповної середньої освіти цієї школи в 2018 - 2019 навчальному році (лист державної загальноосвітньої школи Міммо Беневентано від 25.03.2019 року №3451). Довідкою №301897 від 14.03.2019 року відділу реєстрації актів цивільного стану провінції Неаполь муніципалітет Оттав`яно підтверджено, що в списках населення, яке постійно проживає на території країни за адресою: [ADDRESS] наявні відомості щодо [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна (ч.3 ст.29 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини непроживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Відповідно до ст.1 та ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Згідно з ч. 2 ст. 18 цього Закону, діти мають право користуватися займаним приміщенням як члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення. Таким чином, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками. Допитані в судовому засіданні окремо один від одного свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідачі в 2010 - 2012 роках виїхали до Італії, де постійно проживають і на даний час. Вказали, що відповідачі залишили добровільно вказане будинковолодіння, забрали свої речі та не проживають в ньому. Суд враховує, що відповідачі, як в своїх інтересах, так і як законні представники неповнолітньої дитини, з жодними заявами про вселення, усунення перешкод в користуванні будинком тощо до жодних органів та суду не зверталися, а також, що відповідачами факт не проживання їх та дитини у спірному будинку не оспорюється. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі беруть участь в оплаті витрат на комунальні послуги, як за себе, так і за неповнолітнього сина, будь-якої спеціальної домовленості між сторонами щодо тривалості проживання не було. Крім того, відсутні докази, що існували будь-які перешкоди у проживанні відповідачів разом з дитиною у спірному будинку або їх примусового виселення із помешкання позивача. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі самостійно покинули та не проживають понад один рік за місцем своєї реєстрації у будинку, який є власністю позивача, а тому суд вважає, що вони втратили право на користування вказаним жилим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України. Крім того, суд приходить висновку, що інтереси дитини даним рішенням не порушуються з огляду на те, що неповнолітній у спірному будинку не мешкає, постійно проживає разом зі своїми батьками в іншій країні. Залишення неповнолітнього зареєстрованим суперечило б ст.160 СК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved