Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.09.2014 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у м. Ківерці по вул. Січових Стрільців (Свердлова), 1 Волинської області. 09.03.2004 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно в рівних частках заповів своїм дітям [PERSON], позивачу по справі, та [PERSON], відповідачу по справі. У визначений законом термін вона звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідач [PERSON] від своєї частки у спадковому майні на користь позивача по справі, а інший спадкоємець за законом першої черги [PERSON] не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у м. Ківерці по вул. Січових Стрільців (раніше вул. Свердлова), 1 Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 16.09.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, згідно поданої заяви просять проводити слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.09.2014 року помер [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом серії І-ЕГ № 162264 від 17.09.2014 року (а.с. 4). Згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 06.07.1972 року (а.с. 12-13); акту державного прийому в експлуатацію домоволодінь (а.с. 15) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Свердлова (перейменована на Січових Стрільців) № 1 у м. Ківерці Волинської області належить [PERSON]. 09.03.2004 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно в рівних частках заповів своїм дітям [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивач у визначений законом термін звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на померлого [PERSON] (а.с. 4). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 1, що по вул. Січових Стрільців (раніше Свердлова) у м. Ківерці Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 16.09.2014 року.

Outcome: approved