Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Вілінської сільської ради Бахчисарайського району АР Крим про визнання права власності 1/3 частки на земельну ділянку площею 0,0816га, розташовану в [ADDRESS] згідно зі свідоцтвом про право на спадщину по закону після смерті [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті батька позивачки - [PERSON], якій помер [INFO], позивачкою, її матір'ю - [PERSON] та братом - [PERSON] отримано свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.01.2004р. Спадкове майно складається з житлового будинку, розташованого [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,0816га, розташованої за вказаною адресою, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельної частки (паю) в розмірі 2,59 га; автомобіля марки «АЗЛК 21-412»; простих іменних акцій. Після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO], позивачка звернулась до держаного нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, зокрема на частину будинку та земельної ділянки, однак постановою від 21.01.2014р. державний нотаріус Корольова В.А. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частку земельної ділянки, розташованої [ADDRESS], посилаючись на те, що остання за життя не зареєструвала 1/3 частку даної земельної ділянки в Державному реєстрі та Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю. Тому, на думку нотаріуса, права власності у [PERSON] не виникло. Позивач та її представник до судового засідання не з'явились. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги просили задовольнити. Відповідач та треті особи до судового засідання також не з'явились. В матеріалах справи наявні заяви представників відповідача та третьої особи про розгляд справи за їх відсутності за наявними документами у матеріалах справи. Третя особа [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Справу розглянуто судом без фіксування судового засідання технічними засобами в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши в їх сукупності надані докази, встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] (батько позивачки), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). 30.01.2004р. державним нотаріусом Бахчисарайської державної нотаріальної контори Корольовою В.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у рівних частках кожному наступним спадкоємцям: дружині - [PERSON] дітям - [PERSON], [PERSON] Спадкове майно, на яке в зазначених частках видане вказане свідоцтво складається із: житлового будинку у цілому з надвірними спорудами під [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,0816га, розташованої у [ADDRESS], для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; права на земельну частку (пай) у розмірі 2,59 га, яка перебуває у колективній власності колективного підприємства агрофірми «Крим», розташованого у с.Віліно Бахчисарайського району; автомобіля марки «АЗЛК 21-412», 1992 року випуску; простих іменних акцій СЗАТ Агрофірма «Крим» у кількості 6500 штук (а.с.6). На підставі вказаного свідоцтва за [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстроване право власності по 1/3 частки на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.29-30). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13). [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Бахчисарайської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Корольової В.О. від 21.01.2014р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS] у зв'язку із тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 30.01.2004р. на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки, що розташована у [ADDRESS] на ім'я [PERSON] не зареєстроване в Державному реєстрі та в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, тим самим право власності на 1/3 частку земельної ділянки за [PERSON] не виникало, що не дає нотаріусу можливості визначити склад спадкового майна. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В свою чергу ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням його цільового призначення. На підставі ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.81 ЗК України (в редакції, що діяла на час смерті [PERSON] та на час видачі державним нотаріусом свідоцтва про право на спадщину) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013р. роз'яснено, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без змін її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема свідоцтвом про право на спадщину (п.3.5 Інформаційного листа). В п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. роз'яснено, що якщо право власності спадкодавця не було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно Судом встановлено, що [PERSON] земельна ділянка [ADDRESS] належала на підставі державного акта. Після його смерті спадкоємці - дружина та діти вступили у право на спадщину та отримали відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом. Вказане свідотцов зареєстроване у погосподарській книзі Вілінської сільської ради №35 стор.9 (зворотній бік а.с.6). При цьому право власності на житловий будинок, розташований на спірній земельній ділянці, було зареєстровано спадкоємцями в СМ БРТІ (а.с.7, 29-30). . Однак як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, станом на 17.12.2013р. земельна ділянка досі зареєстрована за [PERSON] Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва на спадщину вимоги про визнання права власності на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що [PERSON] набула право власності на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки [ADDRESS], однак у зв'язку з тим, що реєстрація відповідного права не була проведена, державний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину на відповідну частку земельної ділянки після смерті [PERSON] При цьому позивачка як спадкоємець першої черги після смерті матері позбавлена можливості іншим шляхом, аніж в судовому порядку, оформити свої спадкові права. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про можливість задоволення позовних вимог та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на 1/3 частку земельної ділянки, розташованої [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 1218, 1225 ЦК України, ст..81 ЗК України,

Outcome: approved