Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Зокрема, позивач просить стягнути з відповідача в її користь 8237 грн. позичених коштів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона 30 квітня 2021 року позичила в борг відповідачу [PERSON] 8237 грн. з терміном повернення до 30 червня 2021 року. Відповідач вказані грошові кошти в зазначений термін не повернув внаслідок чого позивачка звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 25 серпня 2021 року по даній справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Відповідач викликався до суду через опублікування оголошення не веб-сайті суду, оскільки від нього на адресу суду повернувся лист із відміткою, що адресат відсутній за місцем реєстрації. Станом на 05 жовтня 2021 року відзив на позов відповідачем до суду не подано. Суд, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами, встановив наступні обставини. Згідно розписки від 30 квітня 2021 року [PERSON] позичив в [PERSON] 8237 грн., які зобов`язується віддати до 30 червня 2021 року (а.с.11). Однак вказані кошти відповідач на час звернення до суду позивача не повернув. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як встановлено ст.1049 ЦК України\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскільки відповідачем боргові зобов`язання перед позивачем в добровільному порядку не виконані, даний позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь позивача 908 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved