Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з [PERSON] кошти на утримання (аліменти) синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до повноліття [PERSON], а потім 1/3 частки від заробітку (доходу) Відповідача щомісячно до повноліття [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі протягом 2010\~-\~2016\~років проживала\~у цивільному\~шлюбі.Під час\~спільного проживання\~народилися неповнолітні\~діти:\~[PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO].Їхнє сімейне\~життя не\~склалось,\~і сторони\~починаючи з\~2016\~року проживають\~окремо.\~Діти проживають\~разом зі\~позивачем.\~Усі обовязки\~щодо утримання\~та виховання\~дітей позивач\~несе самостійно.\~Щомісяця відповідач\~дає на\~утримання двох\~дітей 800\~грн.\~Однак,\~ця сума\~не покриває\~навіть найменших\~витрат на\~утримання дітей,\~грошей катастрофічно\~не вистачає.\~Так,\~діти досить\~часто хворіють,\~внаслідок чого\~тільки на\~лікування дітей\~ позивач\~витрачає приблизно\~тисячу гривень\~щомісяця,\~крім того\~необхідні кошти\~за дитячий\~садок,\~на шкільні\~потреби,\~продукти харчування,\~предмети першої\~необхідності тощо.Тобто,\~Відповідач належним\~чином не\~виконує обовязку\~утримання дітей.\~покладеного на\~нього,\~у відповідності\~до статті\~180\~Сімейного кодексу\~України.\~Позивач зазначає,\~що згоди\~про добровільну\~сплату аліментів\~між нами\~не досягнуто.\~Стан здоровя\~та матеріальне\~становище відповідача\~дозволяє утримувати\~своїх малолітніх\~дітей.Позивачу відомо,\~що відповідач\~працює у\~приватному підприємстві\~«Тріада»:\~65490,\~Одеська область,\~Біляївський район,\~смт.\~Теплодар,\~Промзона,\~вул Асфальтова,\~25.\~Його середньомісячний\~заробіток,\~як їй\~відомо,\~становить приблизно\~7500\~гривень.\~Позивач також\~додала,\~що інших\~дітей у\~відповідача немає,\~стягнень за\~виконавчими документами\~не проводиться.Таким чином,\~дитині,\~повинен бути\~забезпечений належний\~рівень життя,\~обхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку.Такий рівень позивач одна не може забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, може і повинен сплачувати аліменти на утримання власних дітей. Позивач в підготовче судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, згідно якої не заперечувала проти стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх доходів ( заробітку) відповідача , просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечував проти сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем протягом 2010 - 2016 років проживали у цивільному шлюбі. Під час спільного проживання народилися неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження Серії 1-ЖД № 240190 від 26 жовтня 2010 року видане Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління Юстиції, актовий запис № 930 та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження Серії 1-ЖД № 370650 від 04 грудня 2013 року видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 11630. Судом встановлено,\~що починаючи\~з 2016\~року сторони\~проживають окремо.\~Діти проживають\~разом зі\~позивачем.Усі обовязки щодо утримання та виховання дітей позивач несе самостійно. Щомісяця відповідач дає на утримання двох дітей 800 грн. Однак, ця сума не покриває навіть найменших витрат на утримання дітей, грошей катастрофічно не вистачає. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої\~Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, частин 7, 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 СК України\~гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 181 СК України, визначені способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Згідно п. 17\~постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення;\~\~максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати платника аліментів. Відповідно до вимог ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 14 травня 2018 року. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2018 року до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття, тобто до 27.09.2028 року. Після досягнення [PERSON], [INFO], повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу)\~платника аліментів,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи з 27.09.2028 року до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття, тобто до 10.11.2031 року. Судовий збір по справі складає 704,80 грн. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнав позовні вимоги, а позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50% судового збору у звязку із задоволенням позовних вимог. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved