Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та уточненим позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають сина- [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Дзержинського районного суду Харківської області від 16.01.2018р. шлюб розірвано. Відповідач з серпня 2018 року не бере участі у вихованні та утриманні сина та у неї є підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від матеріального утримання дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Зазначила, що такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, інших утриманців не має, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки згідно даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент звернення з первісним позовом відповідач був діючим ФОП, перебуває на обліку у центральній об`єднаній ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області та має дохід за 2017 рік (за даними податкової декларації) у розмірі 575380,00 грн. Також відповідно до укладеного договору фінансового лізингу від 20.06.2018 р. відповідач щомісячно сплачує на користь АТ КБ «ПриватБанк» лізингові платежі у розмірі не менш ніж 5020,00 грн. Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , 2014 року народження, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з січня 2019 року і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка та її представник уточнений позов підтримали в повному обсязі, наполягали його задоволенні та надали пояснення, аналогічні викладеним в уточненому позові. Крім того, пояснили, що [PERSON] була працевлаштована у ФОП [PERSON] , та з 26.03.2019 року(тобто після того як відповідач дізнався про те, що до нього пред`явлено цей позов) вона стала роботодавцем відповідача. З відкритого інтернет-ресурсу « Prom/ua Главный Маркетплейс Украины» позивачці стало відомо, що відповідач продовжує здійснювати підприємницьку діяльність, а саме роздрібну торгівлю одягом та аксесуарами. Декілька разів відповідачем було продано представнику позивача певні речі через зазначений інтернет-ресурс, при цьому на сайті з пропозицією придбання товару вказано ім`я відповідача та його контактний номер, грошові кошти за придбаний товар були перераховані на картку, що належить відповідачу. Отже відповідачем на даний час фактично здійснюється підприємницька діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання. Також позивачка зазначила, що від спільних знайомих вона дізналася, що нещодавно відповідач знаходився за кордоном на відпочинку в Єгипті. Пояснила, що з того часу, як вона звернулася до суду з даним позовом відповідач взагалі матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. Крім того, зазначила, що вона працює ФОП та її щомісячний дохід складає від 5000 грн. до 6000 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечував проти задоволення позовних вимог в тому обсязі, що зазначила позивачка та просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме: стягнути з нього на утримання сина аліменти в розмірі ј частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивачка не надала жодних належних та допустимих доказів, які можуть довести фінансову можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів на утримання дитини та не надала жодних фактичних даних, що підтверджували б неутримання відповідачем власної дитини. Зазначив, що він любить сина та має з ним добрі батьківські відносини; ніколи не ухилявся і не ухиляється від обов`язків по утриманню і вихованню дитини, завжди допомагав сину по мірі можливості, намагається якомога більше забезпечувати сина, придбавати товари для життя та розвитку. Наразі він не є ФОП та не отримує доходу від підприємницької діяльності. Отже вважає розмір аліментів, що просить стягнути позивачка на утримання дитини, суб`єктивно завищеним. Також зазначив, що докази, надані позивачкою в обґрунтування її вимог є неналежними та недопустимими. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала відзив на позовну заяву, та надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення уточненого позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.03.2013 року, який було розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2019 року, що підтверджено копіями свідоцтва про шлюб та рішення суду (а.с.9,14). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №577 (а.с.10). Згідно копії довідки правління ОСББ «4-40» від 28.12.2018р. [PERSON] фактично мешкає зі своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , разом зі своїми батьками [PERSON] , 1962 року народження, та [PERSON] , 1964 року народження, за адресою: [ADDRESS] , з 03.12.2018 р. по теперішній час ( а.с.11). [PERSON] , [INFO] , зарахований до Лозівського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №11 «Берізка» та відвідує середню групу №11, що підтверджується копією довідки від 19.12.2018 року виданої Лозівським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) комбінованого типу №11 «Берізка» Лозівської міської ради Харківської області (а.с.12). Згідно копії довідки Дитячого центру розвитку особистості «Clever», [PERSON] , 2014 року народження, відвідує дитячий центр розвитку особистості «Clever» з грудня 2018 року; з грудня 2018 по квітень 2019 двічі на тиждень проходив курс корегування занять з логопедом(вартість одного заняття 100 грн.); з грудня 2018 і по теперішній час двічі на тиждень відвідує заняття із загального розвитку(вартість занять на місяць 400 грн.) та заняття з англійської мови(вартість занять на місяць 400 грн.). [PERSON] щомісячно без зволікань вносить оплату за заняття(а.с. 77). Згідно копій квитанцій про сплату грошових коштів, позивачкою сплачувалися грошові кошти за навчання та розвиток дитини, [PERSON] , за період: травень 2018р., серпень -вересень 2018р та з грудня 2018р. по травень 2019 р. на загальну суму 15330, 52 грн.(а.с. 69-76). З копії заяви позивачки, квитанцій та її пояснень, наданих в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] також відвідує басейн ДЮСШ «Юність», за що також позивачка сплачує кошти (а.с. 76, 78) . З копії податкової декларації за 2017 рік вбачається, що загальна сума доходу за звітний(податковий) період ФОП [PERSON] становила 575380 грн. (а.с.16-17). За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 29.03.2019 р. підприємницька діяльність ФОП [PERSON] припинена(а.с. 46-47). Згідно копії договору фінансового лізингу № НАІ5А!00000537 від 20.06.2018р. відповідач є лізингоодержувачем за даним договором, предметом якого є автомобіль Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, щомісячний лізинговий платіж-5020 грн.; згідно виписки по рахунку погашення відповідачем систематично здійснюються платежі та за період з 20.06.2018р. по 12.07.2019р. від імені відповідача сплачено за цим договором 137473,30 грн. (а.с.92-100, 144-155). Згідно копій виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.03.2019р. ФОП [PERSON] розпочато економічну діяльність за видом: інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах та згідно витягу з реєстру платників єдиного податку обрала(перейшла) на спрощену систему оподаткування 01.04.2019р.(а.с. 114-115). З копії трудового договору та відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] вбачається, що 01.04.2019 р. відповідач уклав трудовий договір з фізичною особою, яка використовує найману працю ФОП [PERSON] , вид діяльності -продавець непродовольчих товарів, та згідно довідки про заробітну плату вих. № 1 від 20.06.2019р., його посадовий оклад на посаді продавця непродовольчих товарів становить 4173,00 грн. та нарахована заробітна плата за два місяці склала 8346,00 грн.(до сплати 6718,52 грн.)(а.с. 111-113, 164). Згідно роздруківки інтернет магазину «Добрый Шоп», та копій дублікатів квитанцій, відповідач безпосередньо займається рекламою і реалізацією товару та на його картковий рахунок здійснюється перерахування грошових коштів за придбані покупцями товари. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України(далі-СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття(ст.180 СК України). Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, визначені ст. 182 СК України, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 та ч. 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом(ч.1 ст. 183 СК України). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Судом встановлено, що відповідач працездатний, інвалідом не являється, на хронічні захворювання не страждає, інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має, що не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні, дитина проживає разом з позивачем, а тому дитина має право на утримання від відповідача по справі. Отже, виходячи з принципу справедливості, розумності, з урахуванням потреб дитини та обов`язку обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , а саме у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Статтею 185 СК України передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину, а саме: той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Отже, додані позивачкою копії квитанцій про витрати, пов`язані з розвитком здібностей дитини, свідчать про понесені нею додаткові витрати на дитину, обов`язок брати участь в яких передбачений положеннями ст. 185 СК України. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що днем пред`явлення позову позивачем є 07 лютого 2019 року, що підтверджується відміткою на 1 примірнику позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial