Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та заподіяних збитків. І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 9 листопада 2017 року водій фізичної особи - підприємця [PERSON] [PERSON] під час виконання ним своїх трудових обов`язків, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «І-VАN А07АЗ-64», що має реєстраційний знак [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки «AUDI Q 07», що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] власником якого є [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 13 грудня 2017 року у справі № 555/2238/17 [PERSON] по вказаному факту було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, під час експлуатації автомобіля марки «І-VАN А07АЗ-64», що має реєстраційний знак [NUMBER] , була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Провідна» з встановленим лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000, 00 гривень, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 21 вересня 2017 року № АМ 10390573. 9 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. 27 листопада 2017 року представником ПАТ «Страхова компанія «Провідна» було проведено зовнішній огляд автомобіля марки «AUDI Q 07», що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Згідно з протоколом огляду транспортного засобу від 27 листопада 2017 року представник страхової компанії своїм підписом засвідчив, що всі перелічені в протоколі пошкодження були утворені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 9 листопада 2017 року. У відповідь на заяву [PERSON] ПАТ «Страхова компанія «Провідна» повідомило, що страхова виплата по події від 9 листопада 2017 року складатиме 63 010, 28 грн. Після отримання страхової виплати в розмірі 63 010, 28 гривень, позивач із вказаним розміром не погодилась, у зв`язку з чим за її заявою було проведено автотоварознавчу експертизe, згідно висновку якої від 28.02.2018 року матеріальний збиток, який завдано було позивачеві як власнику автомобіля внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди 09 листопада 2017 року становить 140 657, 13 гривень, з яких величина втрати товарної вартості - 19 626,44 гривень. Зважаючи на недостатність суми страхової витрати для відновлення майнового стану [PERSON] та повного відшкодування завданої шкоди, різниця між фактичним розміром шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням підлягає стягненню відповідача ПАТ «Страхова компанія «Провідна» в розмірі 36 498,72 грн. ( 100 000 грн. (страхова сума) - 63 010,28 грн. (розмір виплаченого страхового відшкодування) - 500 грн. (франшиза)) та на підставі положень ч.1 ст.1172 ЦК України з відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] у розмірі 41 157,13 грн. (140 657,13 грн. (розмір матеріального збитку з урахуванням величини втрати товарної вартості) - 100 000 грн. (страхова сума) + 500 грн. (франшиза)). З урахуванням наведених обставин, проситься стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» страхове відшкодування в розмірі 36 498,72 грн. та з відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] заподіяні збитки у розмірі 41 157,13 грн., а також понесені судові витрати. Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 11.08.2020 року позивач просить стягнути з відповідача ФОП [PERSON] заподіяну шкоду у розмірі 48 489,40 грн., з яких 28 058,58 грн. - вартість матеріального збитку, що не покривається полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, 500 грн. - франшиза та 19 930,82 грн. - величина втрати товарної вартості. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Папенко Р.С. підтримали заявлені вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві. ІІ. Стислий виклад позиції відповідача ПАТ «Страхова компанія «Провідна» 04.07.2020 року відповідачем ПАТ «Страхова компанія «Провідна» було подано відзив із пропуском строку, визначеного в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 10.05.2018 року. 16.07.2018 року відповідачем ПАТ «Страхова компанія «Провідна» було заявлено клопотання про поновлення строку для подання відзиву та залучення його з додатками до матеріалів справи. Однак відповідно до ухвали Березнівського районного суду Рівненської області від 28.09.2018 року у задоволенні клопотання було відмовлено, а тому відповідно до положень ч.2 ст.126 ЦПК України відзив ПАТ «Страхова компанія «Провідна» та долучені до нього документи залишаються без розгляду. ІІІ. Стислий виклад позиції відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] . Позовні вимоги [PERSON] відповідач ФОП [PERSON] не визнав, вказуючи, що висновок експерта, згідно якого позивач визначила розмір заподіяних їй збитків є необґрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи. До позовної заяви позивачем долучено копію рахунку-фактури та ремонтної калькуляції ТОВ «Порше Інтер Авто України» (офіційний дилер Аudi в Україні) від 18.01.2018 року, згідно якої вартість відновлювального ремонту автомобіля «AUDI Q 07», що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] становить 102 113, 50 грн. Як ТОВ «Порше Інтер Авто України», так і судовим експертом Черкашиним Ю.І. при складанні ремонтної калькуляції використовувався програмний продукт «AUDATEХ», однак суми відновлювального ремонту різняться між собою. Крім того, відповідач зазначає, що нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. У висновку № 65 автотоварознавчої експертизи судового експерта Черкашина Ю.І. зазначено про необхідність заміни всіх пошкоджених деталей КТЗ, а тому нарахування величини втрати товарної вартості транспортного засобу є безпідставним. Представник відповідача Захарчук М.І. заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, що вказані у відзиві. ІV. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 10.05.2018 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 04.06.2018 року відповідачем ФОП [PERSON] було подано відзив на позовну заяву. 15.06.2018 року позивачем [PERSON] було подано відповідь на відзив. 04.07.2020 року відповідачем ПАТ «Страхова компанія «Провідна» було подано відзив. 09.07.2018 року було постановлено ухвалу про витребування доказів у відповідача ПАТ «Страхова компанія «Провідна» 16.07.2018 року відповідачем ПАТ «Страхова компанія «Провідна» було заявлено клопотання про поновлення строку для подання відзиву та залучення його з додатками до матеріалів справи, у задоволенні якого відповідно до ухвали Березнівського районного суду Рівненської області від 28.09.2018 року було відмовлено. 16.07.2018 року підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Відповідно до ухвали Березнівського районного суду Рівненської області від 28.09.2018 року за клопотанням сторони відповідача ФОП [PERSON] у справі було призначено комісійну судову авто товарознавчу експертизу. Провадження у справі було зупинено. Вказана ухвала суду була оскаржена стороною позивача. Згідно постанови від 06.12.2018 року ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 28.09.2018 року залишено без змін. 28.05.2019 року провадження у справі було поновлено. 21.11.2019 року провадження у справі було зупинено у зв`язку із призначенням за клопотанням сторони позивача повторної комісійної автотоварознавчої експертизи. 02.03.2020 року провадження у справі було поновлено у зв`язку із надходженням від експертів клопотання про надання додаткових матеріалів. 13.04.2020 року сторона позивача відмовилась від клопотання щодо призначення повторної комісійної автотоварознавчої експертизи та заявила клопотання про призначення додаткової автотоварознавчої експертизи, яке було задоволено, провадження у справі було зупинено. 20.07.2020 року провадження у справі було поновлено. 11.08.2020 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, яка відповідно до ухвали від 13.10.2020 року була прийнята до розгляду. V. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Із постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 13.12.2017 року встановлено, що [PERSON] 09.11.2017 року о 09 годині 50 хвилин по вул.Київській в м.Березне Рівненської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «I VAN A07A3-64», що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб та допустив зіткнення з іншим транспортним засобом автомобілем марки «Audi Q7», що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказана постанова суду набрала законної сили 27.12.2017 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу - автомобіля «AUDI Q 07», що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . Відповідно до положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 09.11.2017 року з вини [PERSON] було пошкоджено автомобіль «AUDI Q 07», що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Відповідно до інформації Укртрансбезпеки ФОП [PERSON] має діючу ліцензію на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів. Згідно відомості про власні, орендовані, надані ліцензіату в кредит або лізинг транспортні засоби (Додаток до Ліцензійних умов) у користуванні ФОП [PERSON] перебуває транспортний засіб марки «І-VАN А07АЗ-64», що має реєстраційний знак [NUMBER] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником транспортного засобу марки «І-VАN А07АЗ-64», що має реєстраційний знак [NUMBER] . [PERSON] є найманим працівником ФОП [PERSON] , шкоду було заподіяно під час виконання ним своїх трудових обов`язків. Дана обставина стороною відповідача ФОП [PERSON] не оспорювалась. Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/1039057 від 21.09.2017 страховник ПрАТ «СК «Провідна», забезпечений транспортний засіб марки «I VAN A07A3-64», що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] , страхувальник ФОП [PERSON] , термін дії з 21.09.2017 року по 20.04.2018 року. Відповідно до вищеназваного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн. Розмір франшизи становить 500 грн. Згідно заяви №2300188744 про виплату страхового відшкодування [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «Провідна». Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу у автомобіля «AUDI Q 07», що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] були виявлені наступні пошкодження: 1. капот (алюмінієвий) - зламані кріплення, сколи лакофарбового покриття; 2. решітка радіатора-зламана; 3. панель передня-зламана; 4. накладка передня капота - зламані клямки; 5. бампер передній - деформація, зчісування лакофарбового покриття, поломаний каркас; 6. накладка (кришка радіатора) - зламана клямка; 7. решітка бампера ліва та права - планка зігнута; 8. каркас фар 2 штуки - зламаний пластик; 9. перекіс отвору моторного відсіку. Сторона відповідача ФОП [PERSON] вказані пошкодження не оспорювала та будь-яких доказів на спростування даних обставин суду не представила. Згідно повідомлення про виплату ПрАТ «СК «Провідна» розмір страхової виплати для [PERSON] склав 63 010,28 грн. Однак із вказаним розміром страхової виплати позивач [PERSON] не погодилась. Згідно довідки ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» вартість відновлювального ремонту автомобіля «AUDI Q 07», що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , з урахуванням ПДВ становить 122 536,20 грн. Відповідно до висновку №65 по результатах проведення автотоварознавчої експертизи, складеного 28.02.2018 року, матеріальний збиток, який завдано власнику автомобіля «AUDI Q 07», що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженням його транспортного засобу при ДТП, яка сталась 09.11.2017 року, складає 140 657,13 грн. ( в тому числи величина втрати товарної вартості 19 626,44 грн.) Експерт Черкашин Ю.І. під час його допиту в судовому засідання підтримав вищевказаний висновок, зазначивши, що у даному випадку підлягає нарахуванню величина втрати товарної вартості, оскільки необхідна заміна деталей кузова, які потрібно фарбувати, що відповідає положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 12.02.2019 року №3.3Т-5/19 вартість відновлювального ремонту автомобіля «AUDI Q 07», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 09.11.2017 року, на момент проведення експертизи складає 83 529,45 грн.; вартість завданого збитку власнику вказаного автомобіля становить 94 647,37 грн. Допитаний в судовому засіданні експерт Іщик О.О. пояснив, що усі вихідні дані, які були необхідні для проведення розрахунків, були взяті станом на момент проведення експертизи, а не на момент дорожньо-транспорної пригоди, оскільки в ухвалі суду не було вказано про необхідність проведення розрахунків на дату пошкодження транспортного засобу. Крім того, визначена сума відновлювального ремонту не враховує вартості відновлювальних робіт по ремонту та заміні можливих закритих (візуально невидимих) пошкоджень автомобіля, зокрема пошкоджень капоту. Ним було запропоновано [PERSON] доставити транспортний засіб на СТО офіційного дилера з метою виявлення таких ушкоджень, однак вона відмовилась. Відповідно до висновку додаткової автотоварознавчої експертизи №3.3Т-69/20 від 17.06.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «AUDI Q 07», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09.11.2017 року, станом на момент пошкодження 09.11.2017 року, з урахуванням строку експлуатації 4,86 років, пробігу 34 276 км., та з урахуванням наступних пошкоджень автомобіля, зафіксованих в протоколі огляду транспортного засобу від 27.11.2017 року: 1. капот (алюмінієвий) - зламані кріплення, сколи лакофарбового покриття; 2. решітка радіатора-зламана; 3. панель передня-зламана; 4. накладка передня капота - зламані клямки; 5. бампер передній - деформація, зчісування лакофарбового покриття, поломаний каркас; 6. накладка (кришка радіатора) - зламана клямка; 7. решітка бампера ліва та права - планка зігнута; 8. каркас фар 2 штуки - зламаний пластик; 9. перекіс отвору моторного відсіку, складала 128 058,58 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «AUDI Q 07» в результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09.11.2017 року, станом на момент пошкодження 09.11.2017 року становить 147 989,40 грн. Вказаний висновок експертизи є належним доказом у справі, оскільки експертизу проведено відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, експерти попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384 та 385 КК України, відвід експерту учасниками справи не заявлявся, висновок експертизи не визнано судом необґрунтованим або таким, що суперечить матеріалам справи. Зокрема, ті пошкодження автомобіля позивача, що були прийняті до уваги експертами при визначенні розміру заподіяних збитків, стороною відповідача не оспорювались. VІ. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась під час виконання [PERSON] , який є найманим працівником ФОП [PERSON] , своїх трудових обов`язків. Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом було встановлено, що цивільно-правова відповідальність ФОП [PERSON] як власника наземного транспортного засобу була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Провідна». Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Таким чином, 09.11.2017 року, тобто під час дії договору страхування, стався страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «I VAN A07A3-64», що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] , внаслідок якої настала цивільно-правова відповідальність ФОП [PERSON] . Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)». Пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Статтею 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено випадки, коли шкода не відшкодовується, а саме відповідно до цього закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: 32.7. шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості. Пунктом 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Як вбачається із Ремонтної калькуляції, що є Додатком 1 до висновку додаткової автотоварознавчої експертизи №3.3Т-69/20 від 17.06.2020 року передбачено здійснення фарбування деталей автомобіля. Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи викладене, суд зазначає, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається в даному спорі на страховика ПрАТ «СК «Провідна», крім сум шкоди по яким у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування ( величина втрати товарної вартості та франшиза), а саме у розмірі 36 489,72 грн. Стягненню з відповідача ФОП [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає 48 489,40 грн., з яких 28 058,58 грн. - вартість матеріального збитку, що не покривається полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, 500 грн. - франшиза та 19 930,82 грн. - величина втрати товарної вартості. VІІ. Розподіл судових витрат. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Згідно положень ч.1 та ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Стороною позивача надано розрахунок судових витрат, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, акт приймання-передачі виконаних робіт, копії квитанцій про оплату правничої допомоги, квитанції про сплату за проведення експертиз, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) та підтвердження сплати судового збору. Відповідно до наданих доказів сторона позивача просить стягнути з відповідачів 13 637,80 грн. судових витрат, а саме: 850,47 грн. судового збору; 3 970,20 грн. витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертиз; 4191,13 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи та витрати на правову допомогу у розмірі 4 700 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( ч.1 ст.141 ЦПК України). Згідно положень ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі, понесені стороною позивача судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved