Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. На обгрунтування своїх вимог зазначила, що 05 липня 2019 року о 12.30 год. на вул. Короленка, 5 в місті Кропивницький сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої, автомобіль, керування яким здійснювала здійснювала вона отримав значні механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2019 року (справа № 404/4856/19) винним в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 05.07.2019 року, визнано [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність винного в ДТП - [PERSON] згідно з полісом №АМ/4601880 застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА». Позивач, в межах строків встановлених законодавством, звернулась до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» (через відокремлений підрозділ, що розташований в м. Кропивницький) із заявою про страхове відшкодування. Після проведення огляду пошкодженого автомобіля, ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» їй було відшкодовано 7276 (сім тисяч двісті сімдесят шість гривень) 09 копійок. Не погоджуючись із розрахунком вартості робіт, необхідних для відновлення пошкодженого транспортного засобу, та, відповідно, сумою страхового відшкодування, вона звернулась до незалежного суб`єкта оціночної діяльності, згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку якого вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП власнику колісного транспортного засобу марки Toyota Solara, державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 22457 (двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень) 15 копійок. Враховуючи те, що 25 вересня 2019 року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» на її користь було перераховано 7276 (сім тисяч двісті сімдесят шість гривень) 09 копійок, вважає, що вартість матеріального збитку, нанесеного їй в результаті ДТП та який має бути відшкодований на її користь Відповідачем складає 17181, 06 (сімнадцять тисяч сто вісімдесят одна гривень) 06 копійок. Крім того, у зв`язку з завданням їй душевних страждань, завданих дорожньо-транспортною пригодою, вважає, що з [PERSON] має бути стягнуто на її користь моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. Представник позивача до суду не зявилась, повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені рекомендованим листом, направленим за адресою реєстрації особи та який повернувся до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, [PERSON] повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 05 липня 2019 року о 12.30 год. на вул. Короленка, 5 в місті Кропивницький сталася дорожньо-транспортна, внаслідок якої, автомобіль, керування яким здійснювала [PERSON] отримав значні механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2019 року (справа № 404/4856/19) винним в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 05.07.2019 року, визнано [PERSON] /а.с.8-9/. Згідно описової частини постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2019 року «05 липня 2019 року о 12.30 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «BMW 530i» державний реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Короленка, 5 в місті Кропивницькому не вибрав безпечної швидкості руху, небезпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ToyotaSolara» державний реєстраційний номер [NUMBER] , керування яким здійснювала [PERSON] , який внаслідок самовільного руху допустив зіткнення з транспортним засобом «HyundaiTucson», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався попереду, під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цивільно-правова відповідальність винного в ДТП - [PERSON] згідно з полісом №АМ/4601880 застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА». В межах строку, встановленого законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернулась до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» (через відокремлений підрозділ, що розташований в м. Кропивницький) із заявою про страхове відшкодування. Разом із заявою було подано весь перелік запитуваних документів, забезпечено можливість проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, надано для огляду та копіювання наявні документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди. Представником страхової компанії позивачу повідомлено про те, що за розрахунками, зробленими спеціалістом, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, та, відповідно, відшкодування, буде складати близько семи тисяч гривень. Не погоджуючись із розрахунком вартості робіт, необхідних для відновлення пошкодженого транспортного засобу, та, відповідно, сумою страхового відшкодування, яке вона мала б отримати від ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА», позивач звернулась до незалежного суб`єкта оціночної діяльності - [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №1170/1 ФДМ України від 05.12.2017) з метою визначення вартості майна: автотранспортного засобу марки ToyotaSolara, державний реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі договору №243 на виконання експертної оцінки майна від 07.08.2019 року, укладеним між Позивачем та [PERSON] , останнім здійснено оцінку вартості завданого матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП, власнику колісного транспортного засобу марки ToyotaSolara, державний реєстраційний номер [NUMBER] , за результатами якого складено Звіт №243 про оцінку вартості матеріального збитку від 03.10.2019 року /а.с.24-30/. Згідно висновку, отриманого внаслідок оцінки майна (с.7 Звіту №243 від 03.10.2019 року) вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП власнику колісного транспортного засобу марки ToyotaSolara, державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 22457 (двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень) 15 копійок. 25 вересня 2019 року на картковий рахунок позивачу ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» було перераховано 7276 (сім тисяч двісті сімдесят шість гривень) 09 копійок. Відносини з приводу відшкодування шкоди, є деліктними, що визначає право особи, якій завдано такої шкоди (потерпілого), на поновлення його порушених прав за рахунок особи, що заподіяла шкоду або особи, відповідальної за шкоду. Положення про відшкодування шкоди визначені Главою 82 Цивільного кодексу України. Так, за загальним правилом, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України). Окрім загальних положень, правовідносини з приводу відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, урегульовані спеціальними нормами. У відповідності до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Статтею 1188 ЦК України визначено загальні підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Зокрема, у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Більш детально з приводу шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки йдеться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі - Постанова). Так, абзацом 3 п.5 Постанови визначено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч). Тож, з вищевикладеного слідує, що транспортний засіб являється джерелом підвищеної небезпеки, а, отже, відшкодування шкоди, завданої таким джерелом, має здійснюватися з урахуванням як загальних, так і спеціальних норм. У зв`язку з тим, що відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна», то на виниклі правовідносини також поширюються норми законодавства про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до статті 21Закону України 1961-IV «Про «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. У відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відносини, щодо відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, є деліктними та поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 3 Закону №1961-IV передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяною життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування, названий Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника заподіювача шкоди. Згідно до ст. 5 Закону №1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, які не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно п. 9.4. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Окрім того, за змістом ст. 22-31, 35, 36 Закону №1961-IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Отже, враховуючи вимоги Цивільного кодексу, закону про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та умови страхового полісу (договору страхування), страховик - ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» взяв на себе зобов`язання здійснювати відшкодування потерпілим (одному) за шкоду, завдану здоров`ю та життю у межах сум, встановлених полісом обов`язкового страхування, а тому, шкода, завдана винним у ДТП, що мала місце 05.07.2019 року, - [PERSON] , та цивільно-правова відповідальність якого згідно полісу №АМ/4601880 від 20.09.2018 року застрахована у ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА», має відшкодовуватись саме страховиком, тобто ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА»/а.с. 117/. Вищезазначені обґрунтування, повністю узгоджуються з правовою позицію Великої Палати Верховного суду України, викладеною у Постанові від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц., якою визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до п. 22.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. За загальним правилом, визначеним ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Вказане деталізується і спеціальними положеннями, зокрема, у відповідності до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Так, як шкода завдана винним у ДТП, що мала місце 05.07.2019 року має відшкодовуватись страховиком, то до спірних правовідносин мають бути застосовані також норми спеціального Закону № 1961-IV. У відповідності до ст. 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Вказане також підтверджується і положеннями п. 16-18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Тож, враховуючи те, що 25 вересня 2019 року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» на користь позивача було перераховано 7276 (сім тисяч двісті сімдесят шість гривень) 09 копійок,а згідно звіту №243 від 03.10.2019 року вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП власнику колісного транспортного засобу марки ToyotaSolara, державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 22457 (двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень) 15 копійок, суд задовольняє вимоги про стягнення з ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна на користь [PERSON] втрати, яких я зазнала у зв`язку із пошкодженням майна, що у загальному розмірі складають 17181,06 (сімнадцять тисяч сто вісімдесят одна гривень) 06 копійок. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 4 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 (Постанова), передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до абз. 2 п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Суд встановив, що в результаті ДТП, яка сталася 05 липня 2019 року з вини відповідача, позивачу [PERSON] заподіяна моральна шкода в тому, що позивач перенесла нервово-емоційні переживання, в зв`язку з пошкодженням автомобіля. Враховуючи наведене, суд, вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 5000 грн., яку визначив позивач підлягає зменшенню, у зв`язку з чим, застосовуючи принцип справедливості, достатності та розумності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] розмір моральної шкоди у сумі у 3 000 грн. Статтею 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір у разі задоволення позовних вимог покладається на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 748,40 грн. Крім того, враховуючи, що позивач звернувся до суду з двома вимогами(відшкодування матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди), а сума судового збору по кожній з вказаних вимог складала 768, 40 грн., суд стягує з відповідачів на користь держави 788,40 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial