Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі МТСБ) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. У позовній заяві, уточненій під час розгляду справи, покликається на наступні обставини. 06 травня 2015 року біля 10 год на автодорозі по вулиці Промисловій біля будинку № 29 в селі Острів Сокальського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода з участю водіїв [PERSON], який керував автомобілем марки «Фіат-Скудо», реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачу [PERSON] та [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER]. У цей же день відносно [PERSON] була складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Нововолинського міського суду від 22 листопада 2016 року справа відносно [PERSON] була закрита у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Внаслідок зіткнення транспортних засобів позивачу, як власнику автомобіля, була завдана матеріальна шкода, повязана з витратами на його ремонт. Так як цивільно-правова відповідальність іншого учасника ДТП [PERSON] не була застрахована, але за нього як за учасника АТО, несе цю відповідальність відповідач МТСБ, то вона звернулася в дану страхову організацію із заявою про відшкодування збитків.Листом заступника генерального директора МТСБ у страховому відшкодуванні було відмовлено через те, що [PERSON] без проведення огляду транспортного засобу представником Моторного бюро та встановлення розміру збитків відремонтувала свій автомобіль. Вважає дану відмову незаконною з тих підстав, що у своєму листі представник МТСБ посилається на ст. 37, пункт 37.1, підпункт 37.1.3 в якій вказано, що у випадках невиконання потерпілим своїх обов'язків, в даному випадку ненадання аварійному комісару можливості оглянути автомобіль та встановити розмір збитків, якщо це призвело до неможливості встановити розмір збитків, у страховому відшкодуванні необхідно відмовити. Однак, провести автотоварознавче дослідження можливо згідно методики, на яку посилається представник МТСБ і по фотографіях пошкодженого транспортного засобу та документах - технічному паспорту автомобіля, протоколу огляду транспортного засобу працівниками поліції, акту огляду даного автомобіля спеціалістом. Крім того, на момент звернення в МТСБ уже був виготовлений звіт про оцінку транспортного засобу № 2016/2994 від 28.09.2016 року, з яким представники страхової організації могли погодитись або на його підставі зробити свій висновок про завдані збитки. Вважає, що МТСБУ є належним відповідачем і повинно відшкодувати заподіяні збитки. Розмір збитків встановлено звітом про оцінку транспортного засобу № 2016/2994 від 28.09.2016 року станом на 12.09.2016 року та становить 107346,64 гривень. Ринкова вартість 107346,64 грн. менша вартості відновлювального ремонту 125203,4 грн. У такому випадку проведення відновлювального ремонту транспортного засобу суперечить принципу економічної доцільності і транспортний засіб визнається фізично знищеним. Додатково проведеним звітом № 2017/3192 від 01.06.2017 року про оцінку колісного транспортного засобу встановлено, що ринкова вартість автомобіля, що належить [PERSON] до ДТП становить 107346,64 гривень, а ринкова вартість цього ж автомобіля після ДТП становить 57863,67 гривень. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати різницю між вартістю автомобіля до і після ДТП, яка становить ( 107346,64 - 57863,67 = 49482,97 ) 49482, 97 гривень, що повністю охоплюється розміром страхової виплати і повинен бути відшкодованим відповідачем. Просить стягнути з відповідача на її користь вказану суму коштів та судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та в своїх поясненнях послались на обставини, викладені у тексті позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, вважає його безпідставним. Суду в своїх запереченнях послався на ту обставину, що підстави з яких позивачу було відмовлено у виплаті суми страхового відшкодування, є чіткими та ґрунтуються на законі. Заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 травня 2015 року біля 10 год на автодорозі по вулиці Промисловій біля будинку № 29 в селі Острів Сокальського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода з участю водіїв [PERSON], який керував автомобілем марки «Фіат-Скудо», реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачу [PERSON] та [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER]. У цей же день відносно [PERSON] була складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Нововолинського міського суду від 22 листопада 2016 року справа відносно [PERSON] була закрита у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Дані обставини стверджуються копією постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 22 листопада 2016 року. Судом встановлено і не оспорюється відповідачем та обставина, що власником автомобіля марки «Фіат-Скудо», реєстраційний номер [NUMBER], є саме позивач [PERSON], а власником автомобіля [NUMBER] [PERSON], який як вбачається з довідки управління соціального захисту виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, являється учасником бойових дій. Так як цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, за нього як за учасника АТО несе цю відповідальність МТСБ, то позивач звернулася в дану страхову організацію із заявою про відшкодування збитків. Листом заступника генерального директора МТСБ у страховому відшкодуванні було відмовлено через те, що [PERSON] без проведення огляду транспортного засобу представником Моторного бюро та встановлення розміру збитків відремонтувала свій автомобіль. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування у разі настання страхового випадку одна сторона (страховик) зобов'язана виплатити іншій стороні (страхувальникові) визначену у договорі грошову суму (страхову виплату). Згідно з приписами ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно із положеннями ст.9 вище вказаного Закону, страхова організація здійснює виплату в межах страхової суми. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого, а з шкоду заподіяну здоров'ю - 200 тисяч гривень. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. У Законі України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБ здійснює страхову виплату у випадках, коли винуватцями дорожньо- транспортної пригоди є учасники бойових дій, що визначені законом, які особисто керують належними їм транспортними засобами - ст. 13 вказаного Закону. Згідно ст. 22 вище вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду. Статтею 28 цього ж Закону визначено, що шкода заподіяна майну це шкода пов'язана з пошкодженням або знищенням транспортного засобу. У статті 29 вище зазначеного Закону вказано, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовується шкода, яка полягає у витратах на відновлювальний ремонт транспортного засобу з урахуванням зносу. Згідно з вимогами ст.30 цього ж Закону, у разі фізичного знищення транспортного засобу його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Розмір збитків встановлено звітом про оцінку транспортного засобу № 2016/2994 від 28.09.2016 року станом на 12.09.2016 року становить 107346,64 гривень. Ринкова вартість 107346,64 грн. менша вартості відновлювального ремонту 125203,4 грн. У такому випадку проведення відновлювального ремонту транспортного засобу суперечить принципу економічної доцільності і транспортний засіб визнається фізично знищеним. Додатково проведеним звітом № 2017/3192 від 01.06.2017 року про оцінку колісного транспортного засобу встановлено, що ринкова вартість автомобіля, що належить [PERSON] до ДТП становить 107346,64 гривень, а ринкова вартість цього ж автомобіля після ДТП становить 57863,67 гривень. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати різницю між вартістю автомобіля до і після ДТП, яка становить ( 107346,64 - 57863,67 = 49482,97 ) 49482, 97 гривень. Даний розмір виплати повністю охоплюється розміром страхової виплати і повинен бути відшкодованим відповідачем. Доводи відповідача про відмову у виплаті страхових сум позивачу з підстав, викладених у листі МТСБ на її імя, не ґрунтуються на законі. Так відповідачем у страховому відшкодуванні позивачу [PERSON] було відмовлено через те, що вона без проведення огляду транспортного засобу представником МТСБ та встановлення розміру збитків відремонтувала свій автомобіль, при цьому відповідач посилається на ст. 37, пункт 37.1, підпункт 37.1.3 в якому вказано, що у випадках невиконання потерпілим своїх обов'язків, в даному випадку ненадання аварійному комісару можливості оглянути автомобіль та встановити розмір збитків, якщо це призвело до неможливості встановити розмір збитків, у страховому відшкодуванні необхідно відмовити. Суд вважає, що така підстава не ґрунтується на законі і не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки провести автотоварознавче дослідження можливо згідно Методики, на яку посилається представник МТСБ і по фотографіях пошкодженого транспортного засобу та документах - технічному паспорту автомобіля, протоколу огляду транспортного засобу працівниками поліції, акту огляду даного автомобіля спеціалістом. Крім того, на момент звернення в МТСБ уже був виготовлений звіт про оцінку транспортного засобу № 2016/2994 від 28.09.2016 року, з яким представники страхової організації могли погодитись або на його підставі зробити свій висновок про завдані збитки. Окрім цього, в ст.32 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказані випадки, коли шкода не відшкодовується. Серед них не вказаний випадок, що зазначений у листі представника МТСБУ. Аналогічна і диспозиція ст. 37 цього Закону. Статтею 991 ЦК України передбачені підстави для відмови у страховій виплаті, серед яких не має підстав, що зазначені в листі представника МТСБ про відмову у страховому відшкодуванні. Таким чином, МТСБУ повинно відшкодувати заподіяні збитки та виплатити вказану позивачем суму страхової виплати. Понесені позивачем судові витрати, пов»язані зі сплатою судового збору та витрати на оплату правової допомоги, суд покладає на відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved