Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.01.2001 року. Мають спільних дітей -неповнолітніх сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Має намір розірвати шлюб з тієї причини, що з відповідачем не зійшлися характером та поглядами на життя, у звязку з чим між ними виникали суперечки. Свідками сварок нерідко стають діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан. У відносинах взагалі відсутні порозуміння, повага та любов. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини не бажає. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан її відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Розподіл спільного майна мають намір здійснити мирним шляхом, без звернення до суду. Після розлучення діти залишаться проживати з нею. Питання утримання дітей будуть вирішувати шляхом подання окремої позовної заяви. Після розлучення бажає зберегти прізвище [PERSON]. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2001 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26.01.2001 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітніх дітей підтверджується копією свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2001 року, від шлюбу мають неповнолітніх сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання малолітніх дітей вирішено, питання їх утримання буде вирішуватися позивачкою в судовому порядку, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved