Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, відповідач ухиляється від утримання своєї доньки, матеріальної допомоги не надає, тому звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 650 грн., щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не проти сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, але не погоджується з сумою в розмірі 650 грн. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (Серія [NUMBER], актовий запис № 556). Згідно довідки ОСББ «Північний» № 132 від 14 вересня 2015 року дитина проживає разом з матір'ю. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, докази, які б підтверджували, що відповідач добровільно утримує на належному рівні свою дитину суду не надано, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача у примусовому порядку. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач не має постійного заробітку, тому стягнення аліментів в розмірі 650 грн. є таким, що не відповідає його матеріальним можливостям. Тому з відповідача на користь позивача на утримання дитини слід стягнути аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 18.09.2015 року і до повноліття дитини. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладеній в пунктах 47 та 48 постанови пленуму № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між сторонами та особою, яка надає правовою допомогою. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20.12.2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені з наданням відповідного розрахунку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає обґрунтованими та документально підтвердженими витрати позивача на правову допомогу в розмірі 250 грн. Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України у зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів до суду з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 487,2 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial