Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби в м. Києві - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позивач при зверненні до суду мотивує свої вимоги тим, що квартира під [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності. Позивач зазначає, що з відповідачем вони проживали разом в зазначеній квартирі з 1989 року до 1995 року. З січня 1995 року відповідач в квартирі не проживає і комунальні послуги не сплачує. В квітні 2007 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Позивач зазначає, що на час розірвання шлюбу відповідач в квартирі [ADDRESS] вже не проживав, вимог щодо права проживання в зазначеній квартирі не висував. В зв'язку із зазначеним, позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також вказано, що представник позивача не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби в м. Києві в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання представника третьої особи суду не повідомили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що квартира під [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 11. 05. 2006 року, що міститься в матеріалах справи. Вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом в [ADDRESS] в період з 1989 року до 1995 року. Судом встановлено, що з січня 1995 року [PERSON] у вищезазначеній квартирі не проживає і комунальні послуги не сплачує, що підтверджується довідкою виданою Головою правління ЖБК «Вчитель-1» [PERSON] від 23 березня 2013 року, що міститься в матеріалах справи. Також факт того, що відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі підтверджується письмовими заявами сусідів, [PERSON], що проживає в квартирі [ADDRESS] та [PERSON], що проживає в квартирі [ADDRESS]. В квітні 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 17 квітня 2007 року, що видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Вбачається, що на час розірвання шлюбу, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] вже не проживав. Позивач при зверненні до суду посилаючись на те, що відповідач не проживає в [ADDRESS] понад 6 місяців, просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням, на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно п. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Відповідно до вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем були доведені ті обставини, на які вона посилалась, як на підставу своїх позовних вимог, а саме те, що [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації понад 6 місяців, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Щодо вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд приходить до висновку про відмову, оскільки, як вбачається, на даний час права позивача в цій частині не порушені. З урахуванням часткового задоволення позову, у відповідності з вимогами ст.. 88 ЦПК України стороні, з відповідача користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial