overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначила, що вона є власником 11/30 житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування. У вказаній частині будинку зареєстрований колишній член її сім'ї [PERSON], який з жовтня 2007 року виїхав зі спірного житла. На теперішній час він утворив нову сімю і проживає в м. Дніпропетровськ. Особисті речі відповідача в будинку відсутні. Реєстрація відповідача в будинку призводить до порушення її прав, оскільки є перешкодою для оформлення субсидії, тому просила визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, його представник просив розглянути справу у відсутності позивача. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування від 13.07.1991 року [PERSON], яка згідно свідоцтва про одруження до 11.07.2003 року мала прізвище [PERSON], є власником 11/30 частин житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.4-5, 6). Згідно довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає встановленим факт непроживання відповідача понад року на спірній житловій площі, яка належить на праві власності позивачу, оскільки ця обставина підтверджується поясненням свідків [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначила, що вона є власником домоволодіння по [ADDRESS]. За зазначеною адресою зареєстрований відповідач, який у зазначеному житловому приміщенні не проживає з січня 2015 року. У добровільному порядку останній не хоче знятися з реєстрації за зазначеною вище адресою, тому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування домоволодінням по [ADDRESS]. [PERSON] та її представник у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав і просив розглянути справу за його відсутності. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2015 року [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.6).. Згідно довідки виконавчого комітету Бердянської міської ради від 12.12.2016 року (а.с. 21) та довідки Вуличного комітету №1 м. Бердянська від 22.09.2016 року (а.с.13) [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач визнав позовні вимоги, а тому за ст. 61 ч.1 ЦПК України зазначені в позові обставини не підлягають доказуванню. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] без поважних причин не проживає у спірному житловому приміщенні понад один рік, а саме з січня 2015 року, тому його необхідно визнати такими, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири. У вказаній квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який з травня 2014 року виїхав зі спірного житла. Реєстрація відповідача в будинку призводить до порушення її прав, оскільки є перешкодою для оформлення субсидії, тому просила визнати його таким, що втратив право користування спірною квартирою. [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. [PERSON] у судове засідання не зявився без поважних причин. Про слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] і [PERSON] (раніше Коломоєць ) Л.М. перебували у шлюбі зареєстрованому 05.08.2011 року (а.с. 22) та який було розірвано 16.12.2015 року за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області (а.с. 23). Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2007 року (а.с.4-5), копії витягу з Державного реєстру правочинів від 30.11.2007 року (а.с. 6), копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7) та копії свідоцтва про шлюб(а.с. 22 ) [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області (а.с. 10) та довідки КП «Житлосервіс 2а» (а.с. 3) [PERSON] зареєстрований у [INFO]. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає встановленим факт непроживання відповідача понад року на спірній житловій площі, яка належить на праві власності позивачу, оскільки ця обставина підтверджується поясненням свідків [PERSON], [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору міни. У вказаній квартирі зареєстрований її брат [PERSON], який з 2011 року виїхав зі спірного житла для проживання в м. Запоріжжя. Реєстрація відповідача в будинку призводить до порушення її прав, оскільки є перешкодою для оформлення субсидії, тому просила визнати його таким, що втратив право користування спірною квартирою. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу в його відсутності. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав і пояснив суду, що відповідач був членом сімї власника житла, але не проживає в спірній квартирі з 2011 року. Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу в його відсутності. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору міни від 23.10.2008 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4-5, 6). Згідно довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області [PERSON] зареєстрований у [INFO] (а.с. 12). Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає встановленим факт непроживання відповідача понад року на спірній житловій площі, яка належить на праві власності позивачу, оскільки ця обставина підтверджується поясненням свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також актом від 19.01.2016 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Інша половина житлового приміщення належить [PERSON] У спірній квартирі вона та відповідач проживали однією сімєю, але з січня 2014 року вони припинили спільне проживання і відповідач покинув спірне житлове приміщення. Реєстрація відповідача в квартирі призводить до порушення її прав, тому просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду листа в якому просив розглянути справу в його відсутності, позов визнав. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.01.2010 року [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/2 частині квартири [ADDRESS] (а.с.5). Це право зареєстровано за ними у Державному реєстрі права власності на нерухоме майно (а.с.4). Згідно довідок Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області та ТОВ «УК «КомЕнерго-Бердянськ» [PERSON] зареєстрований у [INFO] (а.с.6, 19). Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає встановленим факт непроживання відповідача без поважних причин понад року на спірній житловій площі, яка належить на праві власності позивачу, так як ця обставина підтверджується поясненням свідка [PERSON] та довідкою МБОО «Ініціатива» (а.с.14). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. На початку 2012 року в будинок вселився відповідач для безкоштовного проживання в рахунок допомоги по господарству, а з 29.02.2012 року останній був зареєстрований в спірному будинку. У кінці літа 2014 року відповідач залишив разом зі своїми речами належний їй будинок і з цього часу в ньому не проживає. Реєстрація відповідача в будинку призводить до порушення її прав, оскільки вона не може оформити субсидію, отримати кредит, здійснити відчуження будинку, тому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] Бердянського району Запорізької області. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала і пояснила суду, що проживала разом з відповідачем у спірному будинку однією сімєю, але останній у вересні 2014 року покинув будинок і більше в ньому не проживає. Представник позивача вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.01.1999 року [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (раніше 72) у селі Долинському Бердянського району Запорізької області (а.с.7). За довідкою виконавчого комітету Долинської сільської ради будинок [ADDRESS] був перенумерований на будинок [NUMBER] (а.с.10). Згідно будинкової книги спірного домоволодіння та довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] (а.с.10-12, 15). Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає встановленим факт непроживання відповідача понад року на спірній житловій площі, яка належить на праві власності позивачу, так як ця обставина підтверджується поясненням свідка [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.01.2010 року їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач та її дочка перебували в шлюбі і проживали в зазначеній квартирі де [PERSON] зареєстрований до теперішнього часу, хоча з січня 2015 року в квартирі не проживає, його особисте майно в квартирі відсутнє. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.01.2010 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6-7). Згідно повідомлення Управління Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, Луначарської сільської ради відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно вникає з моменту державної реєстрації. За ст. 319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном, будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Непроживання відповідача в спірному житловому приміщенні підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач чинить перешкоди [PERSON] у здійсненні нею права власності належною їй на праві власності квартирою, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2013 року вона є власником житлового будинку по [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстрована [PERSON], яка в будинку не проживає більше шести років, її особисте майно в будинку відсутнє, комунальні послуги не оплачує, чим порушує права власника будинку. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним будинком. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, про слухання справи повідомлений належним чином. З'ясувавши всі обставин справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2013 року видно, що позивач є власником будинку по [ADDRESS] (а.с.7). Це право зареєстровано за ним у Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно (а.с.9). Згідно копії домової книги, довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області від 11.07.2014 року [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS] (а.с.10-13,19). Факт порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав підтверджується матеріалами справи. Таким чином, судом встановлено, що позивач на законних підставах набув право власності на будинок по [ADDRESS], а відповідач робить йому перешкоди у здійсненні прав власника, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, та свій позов обґрунтовувала тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.10.2013 р. вона є власником житлового будинку, який розташований по [ADDRESS], в якому крім неї зареєстрований її син [PERSON], але з липня 2016 р. він став проживати окремо. Позивачка просить задовольнити її позовні вимоги та судові втрати покласти на неї. Позивач надала суду заяву, у якій позов підтримала і просила його задовольнити, справу розглянути у її відсутності, судовий збір віднести на її рахунок. Відповідач надав суду заяву, у якій позов визнав, справу просив розглянути у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію сторін, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання представником відповідача позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, який обґрунтовувала тим, що вона, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2017 є власником житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрована відповідачка, яка за місцем реєстрації не проживає з 01.10.2019 і місце її проживання позивачці невідомо. У зв`язку з реєстрацією у будинку відповідачки позивачка не має можливості використати своє право на отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, а тому позивачка просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житлом, судові витрати бере на себе. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Чутівського районного суду Полтавської області відповідно до вимог ст.ст. 128 ч. 11 та 187 ч. 10 ЦПК України, проте в судове засідання не з`явилася, причини неявки невідомі, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, але її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивачки та свідків, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2017 [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . За даною адресою, відповідно до відомостей про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 25.08.2020 № 02-38/255, виданої виконавчим комітетом Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області, зареєстровані позивачка, та відповідачка - [PERSON] , яка є донькою позивачки. Відповідно до акту обстеження факту не проживання [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] від 25.08.2020 в результаті обстеження зроблений висновок, що [PERSON] в будинку не проживає і її особисті речі відсутні. Згідно пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] відповідачка за місцем реєстрації не проживає з початку жовтня 2019 р. У ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, т.я. [PERSON] , яка є донькою [PERSON] та членом її сім`ї, не проживає в житловому будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , без поважних причин з 01.10.2019. Судові витрати по справі, за бажанням позивачки, суд покладає на неї.

Outcome: approved