Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що їй на праві приватної власності належить\~\~квартира [ADDRESS]. У квартирі\~\~крім неї з 30 листопада 1993 року зареєстрована \~донька позивача [PERSON], яка\~\~більше 6 років з травня 2010 року в квартирі не проживає.\~У зв'язку з реєстрацією\~\~позивач несе великі додаткові витрати, пов'язанні з\~\~оплатою житла та\~\~комунальних послуг. Просить\~\~визнати\~\~ [PERSON] такою, що втратила\~\~право користування жилим приміщенням квартирою № 174, в будинку № 2 по вул. Д.Галицького в м. Рівне та зняти її\~\~з реєстраційного обліку за даною адресою.\~ [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позові просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена, повідомлення про причини неявки до суду не надіслала. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, яка не зявилась. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги \~\~підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 14 вересня 2015 року та свідоцтва про право влансоті на нерухоме майно від 14 вересня 2015 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. У квартирі зареєстровані позивач\~\~та її донька [PERSON], що підтверджується адресною карткою квартири № 174, вул. Д.Галицького, буд. 2 в м. Рівне виданої Рівненським МВ УДМС України Рівненської області. Відповідно до акту Житлово-будівельного кооперативну «Комунальник» відповідач [PERSON], зареєстрована за адресою [INFO], але не проживає в квартирі з травня 2010 року. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На підставі ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 72 ЖК України\~передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Задовольняючи позовні вимоги суд враховує і положення\~\~ст. 29 ЦК України, якими встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачу, обмежує\~\~право власника по користуванню нерухомим майном. Відповідно до ч.2\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Наведені обставини свідчать про обгрунтованність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved