Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Сімаківської сільської ради Ємільчинського району про визнання права власності на житловий будинок в цілому з усіма господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування, що знаходяться за адресою: Житомирська область, Ємільчинський район с. Сімаківка вул. Шевченка, 10 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], мотивуючи тим, що вона померла 03.08.1998 року, і після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності ПКСП Радянська України с. Сімаківка Ємільчинського району. Згідно закону позивач є спадкоємицею вказаного житлового будинку та права на земельну частку (пай) які належав померлій матері. Після смерті [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини до Ємільчинської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] померла 03.08.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 256752 від 22.05.2015 року. Про те, що [PERSON] була матір'ю позивачки свідчать: ксерокопія свідоцтва про народження позивачки серії АС № 908903 згідно якого батькими [PERSON] були [PERSON] та [PERSON], ксерокопія витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, з якого слідує, що після одруження [PERSON] взяла прізвище чоловіка [PERSON]. Право на спадкування мають особи, визначені у законі (ст. 1223 ч. 1 ЦК України). Визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями слід задовольнити, визнавши [PERSON] в порядку спадкування за законом власником житлового будинку з надвірними спорудами, які знаходяться за адресою: Житомирська область, Ємільчинський район, с. Сімаківка вул. Шевченка, 10. На підставі викладеного,

Outcome: approved