Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно до її повноліття та аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 15 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №205807 від 15.02.2014 року. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, шлюбні відносини припиненні, примирення між ними не можливе, спільне господарство не ведуть. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним основам суспільства. Неповнолітня дитина мешкає з позивачкою, знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка [PERSON] на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, ніде не працює та іншого доходу не має. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1,2,4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від користування його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витирати, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути державне мито у розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved