Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-РІТЕЙЛ» про відшкодування шкоди. І.Стислий виклад позиції позивача Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 24 січня 2020 року о 16 год. 20 хв. вона на власному автомобілі «Renault Kadjar» д.н.з. [NUMBER] прибула на автозаправну станцію «ОККО», що розташована у м.Рівне по вул.Київська, 84, з метою заправки автомобіля дизельним пальним. Зупинившись біля колонки, вона відкрила із салону автомобіля кришку бензобака, вийшла із автомобіля та рушила до каси. Працівник АЗС не запитував у неї, яким пальним вона буде заправляти автомобіль і позивач також нічого не повідомляла, адже на кришці бензобаку на трьох мовах записано « Только Евродизель », що означає, що у автомобіля дизельний двигун та у паливний бак необхідно заливати дизельне пальне. Біля каси вона назвала номер колонки та повідомила, що заправляється пальним «Євро-5» до повного бака. Розрахувавшись, вона сіла в авто та поїхала. Від`їхавши від заправки на кілька кілометрів, автомобіль почало смикати, а з-під капота пішов дим. Автомобіль «Renault Kadjar» перебував на гарантії, оскільки був придбаний у офіційного дилера Renault ТОВ «Вік Партнер» в той же день, тобто 24 січня 2020 року, а тому вона зателефонувала у ТОВ «Вік Партнер», повідомивши про несправність. Після чого автомобіль евакуатором було доставлено до сервісного центру за адресою: вул.Кобзарська, 85 м.Рівне. В сервісному центрі ТОВ «Вік Партнер» їй повідомили, що автомобіль заправлено бензином замість дизеля. [PERSON] вказує, що оскільки вона особисто автомобіль не заправляла, а здійснював це працівник АЗС, саме він повинен був або запитати у неї, або ж прочитати на кришці люка, яке саме паливо - дизель або бензин, в тому числі яких марок, необхідно заправляти в бак автомобіля. Повернувшись на автозаправну станцію «ОККО», позивач передивилась відеозапис даної події. Менеджер визнала, що в даній ситуації є їхня вина, проте її претензія про добровільне відшкодування збитків залишилась без відповіді. Внаслідок заправки автомобіля невідповідним пальним працівниками АЗС ОККО, ТзОВ «Вік Партнер» була припинена гарантія на двигун автомобіля. За ремонт автомобіля вона понесла затрати на загальну суму 5 608,30 гривень, а відповідно до рахунку ТзОВ «Вік Партнер» № Сч-002288738 від 27.01.2020 для відновлення гарантії на двигун автомобіля слід здійснити ремонт паливної системи на загальну суму 68 530,20 грн. Крім того, позивач вказує, що їй було заподіяно і моральну шкоду. Внаслідок технічної несправності автомобіля з вини відповідача вона була позбавлена можливості користуватись автомобілем у власних цілях, що завдало певних незручностей у повсякденному житті при вирішенні особистих справ. Вона була вимушена звертатися до керівництва АЗС, в сервісний центр ТзОВ «Вік Партнер», відлучаючись від своїх щоденних справ, що спричинило відповідні душевні хвилювання. Розмір заподіяної їй моральної шкоди [PERSON] оцінює в сумі 10 000 гривень. На підставі наведеного, [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 75 960,54 грн., що складається із суми грошових коштів, що вона сплатила на автозаправці за заправку автомобіля в розмірі 1 822,04 грн. та вартість робіт по ремонту автомобіля на загальну суму 74 138,50 грн. (5 608,30 грн. понесено + 68 530,20 грн. планується понести), а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та витати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Сторона позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві. Представник позивача зазначив, що на АЗС ОККО можна придбати як Дизель Євро 5, так і бензин А-95-Євро5, а тому касир відповідача, отримавши замовлення «Євро 5», мала б уточнити замовлення, а не здійснити його тлумачення на власний розсуд, саме як бензин А-95-Євро5. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, про що було подано відзив та вказала, що позивачем не надано доказів неправомірності поведінки працівників відповідача та доказів їх вини. Відповідно до п.14 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими Постановою KM України №1442 від 20 грудня 1997 року, заправка автотранспортних засобів проводиться через паливо-, оливо- та газороздавальні колонки оператором автозаправних станцій, автогазозаправних станцій, автогазозаправних пунктів або водієм самостійно. Таким чином, [PERSON] могла самостійно заправити свій автомобіль, так як нею не було доведено, що заправку здійснював саме працівник відповідача. Крім того, оператор АЗС не зобов`язаний знати технічні характеристики автомобіля та звертати увагу на написи, в тому числі на кришці бака. Відповідно до п.16 вищевказаних Правил паливо-, оливо- та газороздавальні колонки на автозаправних станціях, автогазозаправних станціях, в автогазозаправних пунктах установлюються таким чином, щоб споживач міг безпосередньо спостерігати за даними показувального пристрою колонки під час видачі замовленого ним об`єму нафтопродукту. Дані показувального пристрою колонки зберігаються протягом усього часу проведення розрахунку із споживачем. Відтак, позивачка мала змогу і повинна була пересвідчитись, який саме нафтопродукт, в якому обсязі і за яку ціну їй було відпущено та за який саме нафтопродукт вона розрахувалася. Фіскальним чеком на придбання пального від 24.01.2020 не підтверджуються доводи позивачки в тій частині, що вона при придбанні на АЗС відповідача замовляла саме дизельне пальне, а не бензин А-95-Євро5-Е5, а також те, що придбане у відповідача паливо було залито саме в паливний бак автомобіля марки Renault Kadjar, д.н.з. [NUMBER] . Також сторона відповідача вважає, що долучені [PERSON] з метою підтвердження понесення матеріальних збитків акт виконаних робіт №ВП-Т-0000091648 від 27.01.2020, наряд-замовленням №ВП-Т-0000091606 від 24.01.2020 є неналежними доказами у справі, вони не є висновком експерта та не мають юридичного значення. До позовної заяви не надано жодного доказу, який би вказував на відбір проб пального (нафтопродукту) злитого з автомобіля, а тому встановити який саме нафтопродукт (бензин чи дизельне пальне) було злито з паливної системи автомобіля видається неможливим. Оскільки позивачем не доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема того, що причиною поломки автомобіля стала його заправка саме пальним, реалізованим ТзОВ «ОККО-РІТЕЙЛ», не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та шкодою завданою позивачу, не встановлено вину відповідача, а тому відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення як матеріальної, так і моральної шкоди. ІІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 10.04.2020 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.05.2020.2019 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву. 12.08.2020 року представником позивача було заявлено клопотання про витребування доказу, яке було задоволено судом. Клопотань щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІV. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Renault Kadjar» д.н.з. [NUMBER] . Транспортний засіб марки «Renault Kadjar» було придбано [PERSON] у ТОВ «ВІК ПАРТНЕР» (рахунок № Сч-002288160 ). Відповідно до акту приймання-передачі від 24.01.2020 року покупець [PERSON] прийняла автомобіль марки «Renault Kadjar», номер кузова [NUMBER] . Згідно гарантії на пасажирські та комерційні автомобілі [PERSON] отримала гарантію на «Renault Kadjar», номер кузова [NUMBER] , що був проданий 24.01.2020 року. Із чеку ТОВ ««ОККО-РІТЕЙЛ», що долучений до матеріалів справи позивачем, вбачається, що на АЗС, що розташована за адресою: м.Рівне вул.Київська,84 було придбано пальне - бензин А-95-Євро5-Е5 на суму 1800,04 грн. Відповідно до фотознімків транспортного засобу марки «Renault Kadjar» д.н.з. [NUMBER] , що були долучені позивачем, на кришці бензобаку на трьох мовах записано « Только Евродизель ». Згідно наряду-замовлення №ВП-Т-0000091606 від 24.01.2020 року та акту виконаних робіт від 27.01.2020 року ТОВ «ВІК ПАРТНЕР» було виконано для [PERSON] наступні види робіт: діагностика двигуна, злиття палива,очищення паливної системи, заміна фільтра палива, комп`ютерна діагностика на загальну суму 3 978 грн. та придбано матеріалів на суму 1 630,28 грн. Відповідно до рахунку №Сч-002288738 від 27.01.2020 року [PERSON] слід сплатити 68 530 грн. за ремонт двигуна. Згідно листа ТзОВ «ВІК-ПАРТНЕР» від 30.01.2020 року вих.№636 відповідно до умов договору № ВПР-876-К купівлі-продажу транспортного засобу від 1З січня 2020 року [PERSON] було придбано автомобіль марки Renault, модель KADJAR 2019 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Як вбачається з умов Договору та відповідного додатку до Договору даний автомобіль обладнаний дизельним двигуном об`ємом 1461 см.куб, потужністю 110к,с./81 кВт. Беручи до уваги комплектацію автомобіля, вимоги «Керівництва з експлуатації», а також умови гарантії виробника у відповідності до Аркушу гарантії та обслуговування для даного Автомобіля можна використовувати виключно дизельне пальне. У свою чергу, відповідно до п,5.3 Договору та розділу 3 Гарантії на пасажирські та комерційні автомобілі, клієнт позбавляється права на отримання гарантії виробника у разі, якщо автомобіль експлуатується в умовах, що не відповідає вказаним в інструкції з експлуатації, сервісній та гарантій книжці. Таким чином, використання не передбаченого технічними умовами експлуатації автомобіля типу пального, може, мати наслідком позбавлення права на отримання гарантії. Відповідно до листа-претезії [PERSON] звернулась до ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» щодо повернення їй грошових коштів у розмірі 1 800,04 грн. як витрати на пальне та 5608,30 грн. витрат на відновлення автомобіля. Допитана як свідок позивач [PERSON] дала показання про те, що 24 січня 2020 року нею було придбано автомобіль марки «Renault Kadjar», і з метою його заправки вона разом із свою матір`ю [PERSON] прибули на автозаправну станцію «ОККО», що розташована у м.Рівне по вул.Київська, 84. Біля каси вона назвала номер колонки та повідомила, що заправляється пальним «Євро-5» до повного бака, на що касир сказала: «Шоста. П`ятий до повного». Касир у неї не уточнила, чи чи «Євро-5» бензин чи дизель. Від`їхавши від заправки на кілька кілометрів, автомобіль почало смикати, а з-під капота пішов дим. Вона відразу викликала евакуатор і транспортний засіб було доставлено за місцем купівлі. В сервісному центрі їй повідомили, що автомобіль було заправлено бензином замість дизеля. У зв`язку з діями відповідача вона понесла витрати на ремонт автомобіля та зазнала моральної шкоди. Свідок [PERSON] дала показання про те, що 24 січня 2020 року її дочкою [PERSON] було придбано автомобіль марки «Renault Kadjar». Щоб його заправити після купівлі, вони приїхали на автозаправну станцію «ОККО» у м.Рівне. Донька пішла купувати пальне, а вона залишилась в машині. Заправку пального здійснював працівник автозаправочної станції. Після заправки автомобіля, вони проїхали кілька метрів і з-під капота пішов дим. Було викликано евакуатор і автомобіль забрали. Згодом вони довідались, що причиною цього стала заправка автомобіля замість дизельного пального бензином, не зважаючи на те, що на кришці бензобаку вказано, що заправка можлива лише евродизелем. Відповідно до відеозапису, представленого стороною відповідача, касир запитує: «Яке на шостій пальне?» їй відповідають: «Євро 5». Після цього касир передає: «На шостій дев`яносто п`ятий». Коли до касира підходить [PERSON] касир у неї перепитує: «Шоста, п`ятий до повного?», на що позивач відповідає: «Так». V. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписами частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27.12.2019 року по справі № 686/11256/16-ц). У відносинах за участі споживача суд зобов`язаний тлумачити усі сумніви на користь цього учасника, як слабшої сторони у таких правовідносинах (постанова ВС від 25.07.2019 року по справі №161/626/17). За результатами досліджених доказів судом було встановлено, що: -- 24 січня 2020 року [PERSON] здійснила заправку пальним автомобіля «Renault Kadjar» д.н.з. [NUMBER] на автозаправній станції «ОККО», що розташована у м.Рівне по вул.Київська, 84. Вказана обставина підтверджена показання свідка [PERSON] , показаннями позивача, яка була допитана, як свідок, чеком. Сторона відповідача дану обставину не спростувала; -- на кришці бензобаку автомобіля «Renault Kadjar» д.н.з. [NUMBER] на трьох мовах записано « Только Евродизель »; -- при купівлі пального касир АЗС, отримавши замовлення «Євро 5», передала до виконання як «дев`яносто п`ятий до повного», що вбачається із відеозапису; -- 24 січня 2020 року транспортний засіб марки «Renault Kadjar», державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] , на автозаправній станції «ОККО», що розташована у м.Рівне по вул.Київська, 84, було заправлено бензином; Згідно Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. № 1442 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. № 1159) заправка автотранспортних засобів проводиться через паливо-, оливо- та газороздавальні колонки оператором автозаправних станцій, автогазозаправних станцій, автогазозаправних пунктів або водієм самостійно. -- безпосередньо заправив транспортний засіб працівник автозаправочної станції. Вказану обставину повідомили суду свідки ( [PERSON] , [PERSON] ), сторона відповідача будь-яких доказів на спростування цієї обставини суду не представила (зокрема, відеозапис з камер спостережень на АЗС), обмежившись у поданому відзиві лише покликанням на те, що [PERSON] могла самостійно заправити свій автомобіль, так як вона не довела, що заправку здійснював працівник відповідача. Суд виходить з того, що заправка автомобіля, обладнаного дизельним двигуном, бензином з точки зору чинного законодавства є продажем продукції з дефектом, оскільки призвело до виходу з ладу автомобіля позивача. Відповідно до статті 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Із представлених стороною позивача доказів встановлено, що їй було завдано матеріальних збитків в розмірі 7 408,32 грн., що включає в себе: 1800,02 грн. - вартість придбаного бензину та 5608,30 грн. - вартість ремонту автомобіля. Сторона відповідача у поданому відзиві покликається на те, що долучені [PERSON] з метою підтвердження понесення матеріальних збитків акт виконаних робіт №ВП-Т-0000091648 від 27.01.2020, наряд-замовленням №ВП-Т-0000091606 від 24.01.2020 є неналежними доказами у справі, вони не є висновком експерта та не мають юридичного значення. Однак з такою позицією суд не погоджується з наступних підстав. Відповідно до ч.1,2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно норм ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до положень ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 105 ЦПК України визначає випадки, коли призначення експертизи є обов`язковим, в даній справі таких випадків не встановлено. Отже відсутні підстави вважати акт виконаних робіт №ВП-Т-0000091648 від 27.01.2020 та наряд-замовленням №ВП-Т-0000091606 від 24.01.2020 неналежними доказами, оскільки в розумінні ч.2 ст.76 ЦПК України він є засобом доказування. Крім того, позивач вказує, що внаслідок заправки автомобіля невідповідним пальним працівниками АЗС ОККО, ТзОВ «Вік Партнер» була припинена гарантія на двигун автомобіля, і відповідно до рахунку ТзОВ «Вік Партнер» № Сч-002288738 від 27.01.2020 для відновлення гарантії на двигун автомобіля слід здійснити ремонт паливної системи на загальну суму 68 530,20 грн., вказані кошти просить стягнути з відповідача. Як вбачається із листа ТзОВ «ВІК-ПАРТНЕР» від 30.01.2020 року вих.№636 використання не передбаченого технічними умовами експлуатації автомобіля типу пального, може, мати наслідком позбавлення права на отримання гарантії. Отже, стороною позивача не було доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що гарантія на двигун автомобіля припинена і що для її відновлення слід здійснити ремонт паливної системи на загальну суму 68 530,20 грн., а тому у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити. Відповідно до положень ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача позивач зазнала також і душевних страждань. Так, у зв`язку із пошкодженням майна, зважаючи на конкретні обставини справи і тяжкість вимушених змін у життєвих обставинах, позивач була змушена невідкладно вирішувати питання евакуації автомобіля та його подальшого ремонту, була позбавлена можливості користуватись автомобілем у власних цілях, що завдало певних незручностей у її повсякденному житті при вирішенні особистих справ, звертатися до керівництва АЗС, в сервісний центр ТзОВ «Вік Партнер», відлучаючись від своїх щоденних справ. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості ( ч.3 ст.23 ЦК України). Зважаючи на характер правопорушення та глибину духовних страждань позивача, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає моральна шкода у розмірі 2 000 грн., що буде відповідати засадам розумності та справедливості. VІІ. Розподіл судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу ( ч.3 ст.133 ЦПК України). Згідно дубліката квитанції від 08.04.2020 року позивачем були оплачені витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. Відповідно до положень ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягненню з відповідача підлягають витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 430 грн.

Outcome: partial