Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на навчання їх дочки [PERSON], [INFO], обгрунтовуючи свої вимоги тим, що дочка після досягнення повноліття продовжує навчатися на денній формі Київського національного університету технології та дизайну, а тому потребує матеріального утримання до закінчення навчання, яке вона самостійно не вспромозі забезпечити, а відповідач ніякої допомоги в цьому не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу дитині; вважає за доцільне стягнути з відповідача на її користь на навчання дочки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 320 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи за місцем реєстраційного обліку (ч.5 ст.74 ЦПК України), але в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. За змістом положень ст.199 СК України обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є безспірним, - вони повинні це робити за наступних умов: 1/дочка чи син повинен потребувати матеріальної допомоги; 2/батьки спроможні надавати таку допомогу. Крім того, з огляду на приписи ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі, шлюб між якими розірвано, є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчатися на денній формі за держзамовленням 1-го курсу групи БШЕ-14 Київського національного університету технологій та дизайну з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року, отримує стипендію в розмірі 730 грн. на місяць. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорту, свідоцтва про народження, рішення Борзнянського районного суду від 30.06.2011р. про розірвання шлюбу, довідками Новомлинівської сільської ради №№695, 696 від 13.10.2014р. про склад сім'ї та з навчального закладу №511 від 07.10.2014р., №01-18 від 08.10.2014р. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є особою працездатного віку, але офіційно не працює, отримує доход від періодичних заробітків від праці по найму; інших осіб, яких він в силу положень СК України зобов'язаний утримувати, немає. Однак, матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON] під час її стаціонарного навчання відповідач не надає, хоча на думку суду має можливість надавати певну матеріальну допомогу, якої дитина потребує. Позивачка має постійне місце роботи, отримує середньомісячний доход в розмірі 235 грн. на місяць й вона також повинна матеріально підтримувати дочку під час її навчання нарівні з батьком дитини. Таким чином, враховуючи розміри матеріального забезпечення дитини та її батьків, їх сімейне становище, стан здоров'я, суд погоджується з доводами позивачки про потребу дочки в матеріальному забезпеченні під час навчання за рахунок відповідача в розмірі 320 грн. на місяць й вважає за необхідне стягнути вказану суму з [PERSON] в якості аліментів. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тому, аліменти з відповідача на користь позивачки слід стягувати з дня пред'явлення позову - з 15 жовтня 2014 року і до припинення навчання, але не пізніше 30 червня 2018 року (закінчення терміну навчання згідно довідки навчального закладу). На підставі викладеного,

Outcome: approved