Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Магдалинівською сільською радою народних депутатів 08 червня 1999 року на підставі рішення Магдалинівської сільської ради народних депутатів від 20 травня 1999 року № 33. В обґрунтування своєї заяви вказує, що [INFO] померла мати заявниці - [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина за заповітом. Заявниця вчасно в 6-місячний строк звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом їй було роз`яснено, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, оскільки неможливо встановити факт належності правовстановлюючого документа, так як свідоцтво про право власності на житловий будинок видане на [PERSON] , а померла - [PERSON] . Причина допущеної помилки їй не відома. Заявниця в судове засідання не з`явилась, подавши письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Чаплинська селищна рада Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 248. Заявниця являється рідно дочкою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Магдалинівською сільською радою народних депутатів 08 червня 1999 року на підставі рішення Магдалинівської сільської ради народних депутатів від 20 травня 1999 року № 33 на ім`я [PERSON] , остання є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Заявниця зазначає, що вона вчасно в 6-місячний строк звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом їй було роз`яснено, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, оскільки неможливо встановити факт належності правовстановлюючого документа, так як свідоцтво про право власності на житловий будинок видане на [PERSON] , а померла - [PERSON] Як вбачається з свідоцтва про право власності на житловий будинок прізвище, ім`я та по батькові власника, матері заявниці, зазначено як « [PERSON] », тоді як в свідоцтві про смерть прізвище, ім`я та по батькові зазначено як « [PERSON] ». Тобто виникають розбіжності в написанні прізвища спадкодавиці. За таких обставин суд приходить до висновку, що вказане прізвище, ім`я та по батькові як [PERSON] в свідоцтві про право власності на житловий будинок від 08.06.1999 року, та вказане прізвище, ім`я та по батькові як [PERSON] в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , належить одній й тій самій особі - [PERSON] . Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.06.1999 року знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливо. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved