Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.02.2018 року до досягнення дитиною повноліття. В подальшому позивачем уточнено позовні вимоги. Згідно заяви про уточнення позовних вимог позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона з відповідачем з 16.06.2007 року по 12.12.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина зареєстрована і проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Стан здоровя і матеріальний стан відповідача дозволяє йому виділяти кошти на утримання дитини. Оскільки позивачу невідомі дані щодо офіційного працевлаштування відповідача , вважає за доцільне стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності , уточнений позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд страви без його участі, уточнений позов визнає в повному обсязі, клопотань не має.. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії 1-ЖС № 075899, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не бажає піклуватися про матеріальне забезпечення дитини, ухиляється від своїх обовязків по її утриманню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З урахуванням зазначених обставин, інтересів дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.13 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає задоволенню. Так, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини , визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved