Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 16.03.2015 року. Донька проживає разом із позивачкою. Відповідач добровільно допомогу не надає на утримання дитини. Дитина росте й потреби на її виховання та утримання збільшуються, тому позивачу необхідна матеріальна допомога, яка б носила постійний характер, стабільний розмір та певну періодичність. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача до суду надав заяву та просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 16.03.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Братського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 45 було розірвано (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідач матеріальну допомогу, яка б носила постійний характер, стабільний розмір та певну періодичність не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Outcome: approved