Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 9 жовтня 2010 р. в церкві Сент-Олбанс в окрузі [PERSON] у Лондоні, район Баркінг і Дагенем, актовий запис № 244. В позовній заяві позивачка зазначила, що від шлюбу у них з відповідачем дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаємні почуття, мають різні життєві інтереси та різне коло спілкування, у звязку з чим протягом року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом. В даний час позивачка має намір створити нову сімю відповідач теж проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. У звязку з цим позивачка просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Подальчука». Позивач та її представник в судове засідання не зявилися. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON], житель [INFO], - в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згідний, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що [PERSON] (28 років, син [PERSON]) та Екатеріна [PERSON] (28 років, дочка [PERSON]), які на момент укладання шлюбу проживали за адресою: 12 [PERSON], Дагенем, Есекс, зареєстрували шлюб 09 жовтня 2010 р. в Церкві [PERSON] Приходу Південного Беконтрі Лондонського округу Баркінг та Дагенем, актовий запис № 244 в реєстрі вказаної церкви, що підтверджується Засвідченою копією актового запису про шлюб відповідно до закону реєстрації шлюбів від 1949 року, підтверджену Апостилем за номером АРО-89521. Від шлюбу у сторін дітей немає. Статтею 13 СК України визначено, що частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародному договорі України, укладеному в установленому порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом сімейного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні. Згідно ст. 63 згаданого Закону припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Подальчука». На підставі ст.ст. 58, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved