Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» про усунення перешкод у здійсненні права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що вона в порядку спадкування набула права власності на будівлю магазину літ. О,О`, розташованої за адресою: [ADDRESS] ( попередня назва [ADDRESS]) будинок [ADDRESS] . Ця будівля була успадкована нею після смерті її сина - [PERSON] . На даний час Позивачка обмежена у розпорядженні будівлею, оскільки в Єдиному державному реєстрі прав та обтяжень нерухомого майна містяться записи про обтяження майна іпотекою та забороною відчуження. Вказані записи були внесенні в результаті передачі будівлі в заставу ПАТ «ІМЕКСБАНК» та забезпечували повернення грошових коштів взятих у кредит. Однак кредит було погашено ще у 2006 році і жодних боргових зобов`язань на час звернення до суду у [PERSON] та у позивача не було, а тому Відповідач в силу приписів чинного законодавства повинен був подати заяви про припинення іпотеки, та вилучення записів про обтяження будівлі іпотекою і забороною відчуження. Вказаних дій Відповідач не вчинив, та відмовив позивачеві у вилучення зазначених записів із Державного реєстру прав та обтяжень нерухомого майна, чим порушив права Позивача, а тому вона вимушена була звернутись до суду для захисту своїх прав в судовому порядку. Ухвалою суду від 25.02.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 22.03.2019 року через канцелярію суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, зазначивши, що на даний час банк знаходиться в стадії ліквідації, в рамках якої проводилась інвентаризація майнових активів Відповідача та договорів за участю банку. Також Відповідач зазначив, що у банку кредитної справи та документів, щодо обтяження спірного майна не виявлено, також у банку відсутні докази повного погашення боргу за цими договорами, оскільки в паперовому вигляді ця інформація не збереглась, а електронні бази даних були вражені вірусом та знищені, і банк вживає всіх можливих заходів для відновлення цієї інформації. Як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог Відповідачем зазначено, що іпотека припиняється лише внаслідок виконання зобов`язання, яке вона забезпечувала, і Позивач повинен довести погашення суми кредиту, а оскільки таких доказів не надано, то позовні вимоги не можуть бути задоволені. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради надав пояснення на позовну заяву зазначивши, що спір не впливає на його права та інтереси, тому проти позову не заперечує. Ухвалою суду від 25.03.2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач, та її представник адвокат Чоп`як В.М., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, адвокат суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, відповідно до якої на задоволенні позовних вимог наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив провести розгляд справи без участі представника. Треті особи у судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Зважаючи на те, що учасники справи були належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явилися, суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників справи, на підставі доказів, що є в розпорядженні суду. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину [PERSON] успадкувала після смерті її сина [PERSON] об`єкт нерухомості, а саме: будівлю магазину літ. О,О`, розташовану за адресою: [ADDRESS] (попередня назва [ADDRESS]) будинок [ADDRESS] . Право власності на будівлю магазину було зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом №106335388 від 05.12.2017 року. Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.02.2019 за №156725934 в Державному реєстрі іпотек наявний запис №23754635, зареєстрований 09.06.2005 року про реєстрацію іпотеки, яка виникла на підставі іпотечного договору №2569 від 06.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. Згідно цього запису строк виконання основного зобов`язання було визначено 05.06.2006 року, а іпотекодержателем вказаний Акціонерний комерційний банк «ІМЕКСБАНК». Крім того, у державному реєстрі наявний запис про заборону на нерухоме майно номер запису 237754118 від 06.06.2005 року, який також внесений на підставі договору іпотеки №2569 від 06.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. Таким чином, доводи позовної заяви про належність Позивачеві будівлі за адресою: [ADDRESS] (попередня назва [ADDRESS]) буд. [ADDRESS] , а також про наявність перешкод стосовно розпорядження спірним майном суд вважає доведеними та обґрунтованими. Досліджуючи обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині усунення перешкод у здійсненні права власності судом встановлено, що строк виконання зобов`язань за договором іпотеки було встановлено до 05.06.2006 року, з чого випливає, що строк виконання зобов`язань на час розгляду спору сплив понад дванадцять років потому. Жодних відомостей про виникнення спору щодо невчасного погашення боргу банком не надано. До того ж, як випливає із пояснень Відповідача у відзиві на позовну заяву та із листа ПАТ «УКРЕКСІМБАНК» від 16.11.2017 року, під час проведення інвентаризації кредитних справ не було виявлено кредитної справи щодо видачі та погашення кредитного договору, іпотечного договору від 06.06.2005 року. Крім цього було повідомлено, що строк зберігання кредитних справ після погашення кредиту складає 5 років згідно постанови Національного банку України від 23.12.1996 року №327 «Про затвердження переліку документів Національного банку України, установ і організацій його системи, акціонерно-комерційних та комерційних банків України із зазначенням строків їх зберігання». Зазначене свідчить про відсутність на обліку в Банку активів у вигляді дебіторської заборгованості по кредиту Позивача, а отже про відсутність невиконаних зобов`язань Позивача перед Відповідачем за Кредитним договором і припинення, у зв`язку із цим, Іпотеки. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п. 25 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від31.03.2004№410, який діяв на момент припинення іпотеки, визначено, що після виконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель зобов`язаний протягом десяти днів надіслати реєстратору письмове повідомлення про виключення запису з Реєстру з обов`язковим зазначенням порядкового номера запису. Так само, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заявником для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки є іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи. З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем не було надіслано нотаріусу повідомлення про виконання [PERSON] як іпотекодавцем своїх зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі та припинення у зв`язку із цим Іпотечного договору. Внаслідок цього в Єдиному реєстрі наявні записи про заборону відчуження будівлі магазину та обтяження цієї будівлі іпотекою, внесений у зв`язку із посвідченням Іпотечного договору. У відповідності до приписів ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Внаслідок наявності необґрунтованого обтяження існує заборона відчуження будівлі магазину, що в свою чергу, є порушенням права власності Позивача, оскільки відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, тоді як за наявності заборони й обтяження іпотекою Позивач позбавлений можливості розпорядитися будівлею магазину (продати подарувати, здійснити відчуження в інший спосіб). Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, оскільки відсутні належні та допустимих докази на підтвердження заборгованість Позивача за кредитним договором, іпотека за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом ЗМНО Морозовою В.М. від 05.06.2005 року за р.№2569 припинилася, а наявність в державних реєстрах записів про іпотеку та заборону відчуження Квартири, створює Позивачу перешкоди у здійсненні права власності, тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними і підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у позивача існують перешкоди у реалізації належного її права власності, які виникли внаслідок бездіяльністю Відповідача щодо направлення у строки встановлені законом заяв про припинення іпотеки та скасування записів про обтяження майна іпотекою й забороною та відчуження, та вважає за можливе позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору, у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved