Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд зі вказаним позовом до [PERSON] . Позов мотивує тим, що 24 липня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, який в подальшому рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2020 року, розірваний. Під час\~шлюбу \~сторонами за\~спільні кошти\~придбано \~квартиру за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~48,7\~кв.м.;\~земельну ділянку\~розміром 0,0058\~га з\~кадастровим номером\~6823355100:03:003:0167;\~автомобіль марки\~«RENAULT»\~моделі «KANGOO»,\~номер кузова\~ [NUMBER] ,\~2004\~року випуску,\~д.н.\~ [NUMBER] \~ всього майна на суму 580331,00 грн. Вказане майно є спільною сумісною власністю, оскільки придбане під час шлюбу, а тому просить його поділити, а саме: визнати спільною сумісною власністю сторін квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 27,0 кв.м., земельну ділянку розміром 0,0058 га з кадастровим номером 6823355100:03:003:0167, автомобіль марки «RENAULT» моделі «KANGOO», номер кузова [NUMBER] , 2004 року випуску, д.н. [NUMBER] . Виділити [PERSON] у власність автомобіль марки «RENAULT» моделі «KANGOO», номер кузова [NUMBER] , 2004 року випуску, д.н. [NUMBER] , вартістю 129453 (сто двадцять дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят три) гривні та земельну ділянку розміром 0,0058 га з кадастровим номером 6823355100:03:003:0167 припинивши спільну сумісну власність на дане майно. Виділити у власність [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,7 кв.м., вартістю 447690 (чотириста сорок сім тисяч шістсот дев`яносто) гривень припинивши спільну сумісну власність на дане майно. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію у сумі 91231,00 грн та судові витрати. 17 лютого 2021 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов про поділ майна подружжя, в якому просить виділити йому у власність земельну ділянку розміром 0,0058 га з кадастровим номером 6823355100:03:003:0167, припинивши спільну сумісну власність. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості Ѕ частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку розміром 0,0058 га з кадастровим номером 6823355100:03:003:0167 у сумі 1594 грн. Ухвалою суду від 19 січня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. 17 лютого 2021 року на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на позов в якому останній зазначає, за час шлюбу сторони придбали квартиру, автомобіль та земельну ділянку. [PERSON] у відзиві погоджується щодо визнання за [PERSON] автомобіля, за ним квартири, однак щодо земельної ділянки, просить виділити її у його власність зі сплатою [PERSON] компенсації Ѕ частини вказаної земельної ділянки в сумі 1594 гривні [PERSON] та її представник у вступному слові надали пояснення, аналогічні доводам позовної заяви, також зазначили, що земельна ділянка виділена під будівництво гаража, а оскільки автомобіль вони просять виділити у власність [PERSON] то і земельну ділянку також їй. Крім того, зазначили, що при складані позовної заяви допустились арифметичної помилки у розрахунку компенсації і просили провести розрахунок компенсації відповідно до вартості майна. [PERSON] та його представник у вступному слові надали пояснення аналогічні доводам відзиву та зустрічного позову і погодились на виділення у власність [PERSON] квартири, [PERSON] автомобіля, однак щодо земельної ділянки просили виділити її [PERSON] у власність посилаючись на те, що вказана земельна ділянка знаходиться за тією ж адресою, що і квартира [ADDRESS] і якщо квартира буде виділена у власність [PERSON] то і гараж, який біля квартири теж слід виділити йому. Стягнути судові витрати. Суд, заслухавши сторони, їх представників, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2020 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.6). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 квітня 2014 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив земельну ділянку розміром 0,0058 га з кадастровим номером 6823355100:03:003:0167 для індивідуального гаражного будівництва за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Вказана земельна ділянка зареєстрована за [PERSON] згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 квітня 2014 року (а.с.8). Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 23 квітня 2014 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Вказана квартира зареєстрована за [PERSON] згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 квітня 2014 року (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль марки «RENAULT» моделі «KANGOO», номер кузова [NUMBER] , 2004 року випуску, д.н. [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] (а.с.11). Згідно зі звітом про оцінку майна №23072020_230702 від 27 липня 2020 року ринкова вартість квартири, загальною площею 48,7 кв.м., в тім числі житлова площа 27,0 кв.м. в [ADDRESS] становить 447690,0 грн. (а.с.24-59). Даними звіту №21072020_210701 про оцінку транспортного засобу автомобіля марки RENAULT» моделі «KANGOO», номер кузова [NUMBER] , 2004 року випуску, д.н. [NUMBER] встановлено вартість автомобіля 129453,0 грн. (а.с.60-82). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, вартість земельної ділянки розміром 0,0058 га з кадастровим номером 6823355100:03:003:0167 для індивідуального гаражного будівництва за адресою: [ADDRESS] становить 3188 грн. Відповідно до частини першої статті 60 CK України, майно, набуте, подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений, як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно з положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України). За системним тлумаченням частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - Постанова), спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. В ході\~судового\~засідання\~сторони\~дійшли\~згоди щодо\~ добровільного \~поділу майна, що є об`єктом\~спільної сумісної власності, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] та автомобіля марки «RENAULT» моделі «KANGOO», однак не дійшли згоди щодо поділу земельної ділянки. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. З наведеного вище, суд дійшов висновку, що об`єкт спільної сумісної власності подружжя - земельна ділянка розміром 0,0058 га з кадастровим номером 6823355100:03:003:0167 для індивідуального гаражного будівництва за адресою: [ADDRESS] , підлягає поділу між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя у спільному майні, шляхом визнання за кожним із співвласників права власності на 1/2 частину. Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи відносяться зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно\~із ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження витрат на правничу допомогу [PERSON] в сумі 3500,00 грн. суду надано договір № 241 від 12 січня 2021 року\~\~про надання правової допомоги, квитанція про оплату гонорару в сумі 3500 грн., розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу. На підтвердження витрат на правничу допомогу [PERSON] в сумі 5000,00 грн. суду надано договір про надання правової допомоги № 14 від 15 лютого 2021 року, квитанція про оплату гонорару в сумі 5000 грн. Визначаючи суми до стягнення, суд враховує неспівмірність витрат сторін на виконання професійної правничої допомоги у зазначеному розмірі зі складністю справи, обсягом наданих адвокатами послуг. А також, з урахуванням того, що [PERSON] заперечував проти задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу [PERSON] і визнання ним первісного позову в частині поділу квартири та автомобіля, суд вбачає підстави для зменшення його витрат на професійну правничу допомогу до 1000 гривень. У випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат\~за оцінку майна\~відповідно до звітів про оцінку майна на квартиру, автомобіль та земельну ділянку, проведені оцінювачами, не підлягає до задоволення так як не\~\~є судовими\~витратами,\~оскільки не\~вчинялись у\~\~зв`язку\~\~з\~\~розглядом\~справи судом,\~а\~\~лише внаслідок\~\~підготовки\~\~доказової\~бази\~\~за заявленим\~позовом, а отже не являється судовими витратами в розумінні\~ст.133 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 2447\~ грн. судового збору.

Outcome: partial