Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою №52 будинку №26-А в мікрорайоні Вараш у м. Вараш Рівненської області (далі квартира №52). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що згідно із договором дарування квартири від 11.02.2003р. власником квартири №52 є позивач. На даний час у спірній квартирі зареєстрований та фактично проживає брат позивача [PERSON], його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Також, у цій квартирі зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON], яка вже більше двох років у квартирі №52 не проживає, не є членом сімї позивача, жодних її речей в квартирі немає. Поважних причин непроживання відповідача в даній квартирі немає. Факт реєстрації відповідача в квартирі №52 порушує право позивача вільно користуватися, розпоряджатися своїм майном - здійнити дарування квартири брату. Крім того, на особу відповідача постійно здійснюється нарахування житлово-комунальних послуг, але вона не приймає участі в їх оплаті. Добровільно знятись з реєстрації місця проживання відповідач не бажала. У теперішній час звязок із відповідачем втрачено. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], повідомлення якої про час, місце та дату розгляду справи здійснювалося у встановленому законом порядку, в судове засідання не зявилась, причин неявки не повідомляла, відзиву на позовну заяву не подала. На підставі норми ст.130 ч.10 ЦПК України суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо виклику відповідача до суду в порядку, визначеному ЦПК, так як місцеперебування відповідача невідоме. Суд, заслухавши та проаналізувавши показання свідків, дослідивши інші докази у справі, прийшов до висновку про задоволення позову. Копією договору дарування квартири ВАЕ №152232 від 11.02.2003р. та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВАА №054811 від 26.02.2003р. підтверджується, що власником квартири №52 є позивач. Із довідки, виданої відділом реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради 12 липня 2018 року №3400/03 слідує, що в спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] стверджується, що [PERSON] у квартирі №52 тривалий час, декілька років, не проживає, її місцеперебування невідоме. Свідок [PERSON] зазначав, що [PERSON] у квартирі №52 не проживала, а лише було зареєстроване місце проживання. Свідкам не відомо про поважність причин непроживання відповідача в зазначеній квартирі. Згідно із нормами ст.ст.317 ч.1, 319 ч.1, 391 ЦК України власникові належать право володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.383 ч.1 ЦК України тільки власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На думку суду, є підстави застосувати по аналогії закону вказану норму і до особи, яка не є членом сімї власника житла. Судом встановлено, що [PERSON] понад рік не проживає у квартирі №52 без поважних причин. Таку обставину однозначно підтвердили у своїх показаннях свідки [PERSON]\~та [PERSON] Доказів,\~що свідчать\~про поважність\~причини відсутності\~відповідача за\~місцем реєстрації\~проживання,\~судом не\~здобуто. Оскільки [PERSON] не проживає в квартирі №52 більше року без поважних причин і судом не встановлено підстав для збереження за відповідачем жилого приміщення на більш тривалий строк, тому позовні вимоги необхідно задовольнити. Стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved