Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб, що був зареєстрований між нею та відповідачем 10 листопада 1996 року у Глібівські сільські раді Новоушицького району Хмельницької області. Свій позов [PERSON] мотивувала тим, що спільно з відповідачем вона прожила 19 років, та у них народилось троє дітей. Однак протягом останніх трьох років між ними постійно виникали сварки, відповідач застосовував відносно неї фізичне насильство, кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства. З вересня 2015 року подружні стосунки між ними припинились, та вони почали жити окремо один від одного. Шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливо, тому позивач просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги про розірвання шлюбу підтримали та просили задовольнити. В підтримання позову [PERSON] пояснила, що протягом останніх років між нею та відповідачем з різних причин почали виникати сварки, які переростали у бійки. На теперішній час вони хоч і мешкають в одному будинку, але спільного господарства не ведуть, харчуються окремо, і кожен з них живе своїм життям та інтересами. Протягом наданого судом строку на примирення взаєморозуміння між собою вони не досягли, тому позивач настоювала на припиненні шлюбу. Крім того пояснила, що після розірвання шлюбу разом із дітьми буде переходити жити в інший будинок. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки дружина його не розуміє, не бажає працювати по господарству та не виконує свої подружні обов'язки. Заслухавши сторони, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 10.11.1996 року у Глібівські сільські раді Новоушицького району Хмельницької області, актовий запис № 6. В період спільного проживання у сторін народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Протягом подружнього життя у сім`ї [PERSON] через конфлікти, сварки та бійки склалася атмосфера недовіри та непорозуміння. У зв'язку з цим сторони припинили спільне проживання, і на теперішній час проживають порізно, подружніх відносин не підтримують. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, та будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідач визнав позовні вимоги повністю, та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Водночас, в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 13.01.2016 року сторонам було надано строк для примирення два місяці, але, як пояснили позивач та відповідач у судовому засіданні, примирення між ними не відбулось, і вони настоюють на припинені шлюбу. Отже суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб [PERSON] існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов'язані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved