Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася 29.04.2018 року до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовною заявою. Позивач просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти у твердій сумі на утримання неповнолітніх дітей, відшкодувати сплачений нею судовий збір, після розірвання шлюбу зберегти прізвище [PERSON]. Судом було встановлено, що зміст та форма позовної заяви та доданих до неї документів відповідають вимогам статті 175, 177 ЦПК України, справа підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, підстави для повернення позову, ввідмови у відкритті провадження відсутні. Частина 4 ст. 274 ЦПК України встановлює, що в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Враховуючи це, а також беручи до уваги, що позовні вимоги про розірвання шлюбу не належать до виняткових випадків розгляду справи в порядку спрощеного провадження, суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 18 травня 2018 року було відкрито провадження у цивільній справі і призначене підготовче засідання на 15.06.2018 року. Відповідачу був встановлений строк в п*ятнадцять днів, з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї документами, для надання (надіслання) до суду відзиву на позовну заяву. Позивачу і відповідачу були встановлені строки для надання відповіді на відзив та заперечень на відзив. Учасникам справи були роз*яснені їх обов*язки надіслати копії зазначених заяв іншій стороні справи в разі їх складення, а також те, що надання цих заяв є їх правом, і що у разі відсутності заяв, суд вирішує справу за наявними в справі матеріалами. Відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь від учасників справи не надійшло. Клопотань заявлено не було. У відповідності до статті 189 ЦПК України завданням підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Суд встановив, що для правильного вирішення справи необхідно з*ясувати, чи дійсно сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітніх дітей, а також чи відповідає розірвання шлюбу їх інтересам та чи не буде збереження шлюбу шкодити їм. Суд дійшов висновку, що для встановлення зазначених обставин позивачем надано достатньо доказів, в спростування цих доказів відповідач своїх доводів не надав. Після встановлення цих обставин, суд дійшов висновку про необхідність закриття підготовчого засідання та розгляду справи по суті. В судове засідання по суті справи 14.11.2018 року сторони не з*явилися але надали письмові заяви. Позивач просила суд задовольнити позов, розглянути справу за її відсутністю, відповідач проти позовних вимог не заперечував, просив позглянути вимоги до нього за його відсутності. Фактичні обставини справи полягають в наступному: 12 грудня 2003 року між сторонами справи був укладений шлюб, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2684 ( свідоцтво про одруження [NUMBER]). [INFO] року у подружжя [PERSON] народилася донька [PERSON]. Згодом, [INFO] року у подружжя народився син [PERSON]. Позивач стверджує, що вся родина проживала в квартирі, придбаною нею до шлюбу. З кінця 2017 року між подружжям почали псуватися сімейні відносини. Позивач стверджує, що з січня 2018 року подружнє життя фактично припинилося, а 26 березня 2018 року відповідач виїхів з квартири позивачки і на теперішній час проживає у своєї мами. На думку позивачки руйнування сімейного життя відбулося за причини різних поглядів на побутовий та родинний устрій, що стало причиною численних конфліктів. На теперішній час збереження шлюбу неможливе завдяки діаметрально протилежним поглядам супругів на життя. Також позивач стверджує, що хоча її чоловік був добрим батьком, не ображав дітей і допомагав в їх вихованні, надавав матеріальну допомогу на їх утримання, але на теперішній час, ця допомога припинилася. Позивач наполягає на тому, що вона фактично стала матір*ю-одиначкою і змушена самотужки утримувати двох неповнолітніх дітей, один з яких хворий і потребує додаткового догляду та лікування. На думку позивача, відповідач має достатній рівень щомісячного заробітку у розмірі 8 000 грн. ,на місяць, щоб сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 800. 00 грн., на утримання доньки [PERSON] та 1 200, 00 грн., на утримання сина [PERSON]. Відповідач заперечень щодо, цих обставин, викладених позивачем не надав, доказів в спростування не представив. Покази позивачки підтверджується письмовими доказами, які в даній справі є достатніми та належними, оскільки реєстрація шлюбу та народження дітей підлягають державній реєстрації і можуть бути доведені тільки, встановленими законом свідоцтвами. В ході судового засідання були досліджені: Свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON] , а після реєстрації шлюбу, [PERSON]. Свідоцтво про одруження [NUMBER] про реєстрацію шлюбу 12 грудня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 2684, є доказом укладення шлюбу між позивачем та відповідачем. Свідоцтво про народження [PERSON] є доказом того, що вона народилася [INFO] року і на час розгляду справи є неповнолітньою. Державна реєстрація відбулася 2005 року липня місяця 12 числа про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 2353, як це вбачаюється з Свідоцтва про народження [NUMBER], виданим 12 липня 2005 року міськім відділом реємтрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції. Свідоцтво про народження [PERSON] є доказом того, що він народився [INFO] року і на час розгляду справи є неповнолітнім. Державна реєстрація відбулася 2011 року червня місяця 23 числа, про що Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 2230, як це вбачається з Свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 23.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Зазначені свідоцтва доводять також те, що батьком обох дітей є відповідач [PERSON]. Довідка Житлового кооперативу «Хімік» № 38 від 18.04.2018 року про склад сім*ї доводить знаходження неповнолітніх дітей на утриманні матері- позивачки [PERSON], оскільки у відповідності до довідки батько дітей разом з ними не проживає. Виписка № 904 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня № 5 свідчить про те, що [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні з 01.03.2018 по 16.03.2018 року в зв*язку з доставленням її після повторного нападу судом. Діагноз сиптоматична епілєпсія, зроблений у лікувальному закладі, потребує поновлюючої терапії, як це вбавається з дослідженої Виписки із медичної карти. Обставини, на які позивачка посилається в якості огрунтування своїх вимог, суд вважає доведеними переліченими вище і безпосередньо дослідженими доказами. Відповідач заперечень проти доводів і доказів позивачки не надав, проти задоволення позову не заперечував. На підтвердження законності своїх позовних вимог, позивачка посилалася на приписи статей 18, 24, 104.109,110, 111,112, 113,121, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України. Суд частково погоджується з міркуванням позивачки щодо застосування до вирішення правовідносин, які склалися між сторонами наведених нормативних актів. Суд визначає, що для вирішення спірних правовідносин необхідно застосувати: - ч. 3. ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу; - ч 1 тт. 110 СК України - Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; - ч. 2 ст. 112 СК України -Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; - ч. 1 ст. 113 СК України - Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. - ч. 1. ст. 180 СКУ -Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; - ч. 3 с. 181 СКУ - За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; - п. 1, 2 ч. 1 ст. 182 СКУ -При визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; ч.1ст.184 СКУ-Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, Враховуючи наведене, Суд доходить висновку про обгрунтованість позову і необхідності його задоволення на підставі того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а також виходячи з того, що батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, діти проживають разом з позивачем, а відповідач не надає коштів на утримання неповнолітніх дітей На підставі ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved