Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення донькою навчання, тобто до 30.06.2013 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що має з відповідачем спільну повнолітню доньку, який навчається у Київському університеті права і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, яку [PERSON] у добровільному порядку не надає. Будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, позивач [PERSON] та третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не зявились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивачем [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримані повністю, [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Згідно з матеріалами справи, постійним місцем проживання відповідача є Саратовська область, Балаковський район, село Маянга, вулиця Центральна, будинок №2, у звязку із чим в ході розгляду справи судом було вирішено питання щодо звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу Російської Федерації. Виходячи із змісту Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 р., ратифікованої Верховною Радою України від 10.11.1994 р. №240/94-ВР, при виконанні доручення про надання правової допомоги запитувана установа застосовує законодавство своєї країни, на прохання запитуючої установи вона може застосовувати і процесуальні норми запитуючої сторони, якщо вони не суперечать законодавству Договірної Сторони (стаття 8 Конвенції). Згідно із нормами, закріпленими статтею 10 названої Конвенції, запитувана установа здійснює вручення документів відповідно до порядку, що дії в її державі. Розглядаючи справу, судом 27.12.2012 року, 20.08.2013 року, 06.04.2015 року, 18.02.2016 року та 06.02.2017 року направлялись відповідні міжнародні судові доручення про надання правової допомоги щодо вручення відповідачу [PERSON] копії позову, додатків до позову та відібрання у нього пояснень. Як убачається з документів, складених компетентними органами Російської Федерації, в ході виконання вказаних судових доручень, зареєстрованим місцем проживання відповідача є вул.Центральна, 2 у с.Маянга (а.с.113). Згідно з письмовими поясненнями [PERSON], [INFO], (сестра відповідача) та [PERSON] (мати відповідача), вони проживають разом із відповідачем [PERSON] та являються членами його сімї. [PERSON] та [PERSON] фактично відмовилися від отримання повідомлення про день судового розгляду, копії позову з додатками, адресованих відповідачу [PERSON], пояснюючи це тим, що останній виїхав на заробітки до Республіки Саха (Якутія) і зв'язок вони підтримують лише шляхом телефонних розмов. (а.с.32,33, 107,114). Таким чином, повнолітні члени сімї відповідача достовірно обізнані про наявність на розгляді Комсомольського міського суду справи про стягнення з [PERSON] аліментів та відмовилися від отримання повідомлення про день судового розгляду. Відповідно до ч.3 ст.76 ЦПК України, яка не суперечить порядку вручення судових повісток, що діє на території запитуваної країни (стаття 116 ГПК РФ), якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом із нею. Разом із тим, відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України, норми якої узгоджуються із ч.2 ст.117 ГПК РФ, особа, яка відмовилась одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин, суд вважає, що відповідач [PERSON] був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, своїм правом надати заперечення проти позову та докази на їх підтвердження не скористався, тому можливо розглянути справу у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони у справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними копіями свідоцтва про народження дитини та зміну імені (а.с.7,8). З довідки № 814 від 24.10.2012 року (а.с.3) вбачається, що [PERSON] є студенткою 5 курсу денної форми навчання Київського університету права Національної академії наук України IV рівня акредитації за спеціальністю «Правознавство». Термін закінчення [PERSON] навчання у вищому учбовому закладі становить - 30.06.2013 року. Вказана обставина також підтверджується приєднаною до матеріалів справи копію договору про навчання за №236-дсп/12 від 13.08.2012 року (а.с.4). Розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість позову [PERSON] і вважає, його таким, що підлягає до задоволення повністю, з огляде на наступне. Згідно з положенням ст. 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, правові відносини батьків і дітей визначаються згідно законодавства Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.182, 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з [PERSON], суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище повнолітньої доньки і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved