Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Першої Вінницької нотаріальної контори, Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького МУЮ про зняття арешту з майна. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] після смерті батька [PERSON], позивач отримала у спадок житловий будинок за адресою: [ADDRESS] який належав йому, на підставі державного акту на землю Серія [NUMBER]. На початку 2016 року позивач вирішила оформити дане майно і їй стало відомо, що дане нерухоме майно внесено до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що підтверджується витягом № 148677392 від 28.04.2016 року. Відповідно до відповіді Першої нотаріальної контори рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 11.12.1996 року за № 2-232 [PERSON] зобов'язаний сплатити борг у сумі 10436 грн. на користь СП «Літинський плодоконсервний завод». Відповідно до відповіді №17901 від 12.05.2016 року Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області стало відомо, що при перевірці ЄДРВП виконавчих проваджень, щодо стягнення з [PERSON] у відділі не перебувають. Відповідно до відповіді Вінницького міського суду від 18.05.2016 року Ленінським районним судом арешт на будинок за адресою: [ADDRESS], не накладався. 18.02.2005 року Господарським судом Вінницької області справа № 10\\85-03 СП «Літинський плодоовочевий завод» визнано банкрутом. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Представник відповідача Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Макушинський Ю.І. в судовому засіданні у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Представник Першої Вінницької нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав суду лист в якому просить суд справу розглянути у його відсутність, проти позову не заперечує, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи було встановлено, що [INFO] після смерті батька позивача [PERSON], позивач отримала у спадок житловий будинок за адресою: [ADDRESS] який належав йому, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.06.2009 року серії [NUMBER]. Згідно витягу № 148677392 від 28.04.2016 року дане нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: [ADDRESS], внесено до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Згідно відповіді Першої нотаріальної контори рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 11.12.1996 року за № 2-232 [PERSON] зобов'язаний сплатити борг у сумі 10436 грн. на користь СП «Літинського плодоконсервного заводу». Згідно відповіді №17901 від 12.05.2016 року Центрального відділу ДВС Вінницького МУЮ встановлено, що при перевірці ЄДРВП виконавчі провадження, щодо стягнення з [PERSON] у відділі не перебувають. Згідно відповіді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2016 року Ленінським районним судом м.Вінниці арешт на будинок за адресою: [ADDRESS], не накладався. Відповідно до ст. 60 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч.3 та. ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом; у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], слід задовольнити, оскільки вони є підставними, обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: approved