Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер його дід [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме: 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належну йому як члену колгоспного двору, 1/12 частку вказаного будинку, успадковану ним після смерті дружини [PERSON] та 1/8 частку успадковану ним після смерті сина [PERSON] , що разом складає 3/8 частини. Проте звернувшись до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. із заявою про прийняття спадщини, він отримав відмову №170/02-31 від 27.02.2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на належну частку житлового будинку на ім`я спадкодавців та державна реєстрація права власності на житловий будинок, що є перешкодою в оформлені права власності на спадкове майно. Просить суд позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Дослідивши та оцінивши докази по справі, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.03.1997 року Товстолузькою сільською Радою Тернопільського району, актовий запис №12. лд Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно - 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями [PERSON] є її чоловік [PERSON] та син [PERSON] Відповідно до довідки, виданої виконкомом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №740 від 25.10.2018року, на день смерті [PERSON] із спадкодавцем проживали її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які вступили в управління та володіння спадковим майном у рівних частках по 1/12 частках (1/6:2=1/12). [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.02.2004року Товстолузькою сільською радою, актовий запис №03. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме 1/6 частину житлового будинку з господарським будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на належну йому як члену колгоспного двору та 1/12 частку вказаного будинку, успадковану ним після смерті матері [PERSON] , що разом складає 1/4 частину. Спадкоємцями [PERSON] є його батько [PERSON] та дружина [PERSON] Відповідно до довідки, виданої виконкомом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №739 від 25.10.2018 року, на день смерті [PERSON] із спадкодавцем проживали його батько [PERSON] та дружина [PERSON] , які вступили в управління та володіння спадковим майном у рівних частках по 1/8 (1/4:2 = 1/8). 27.02.2004 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Баворовською Г.М. за реєстром №19, згідно якого все належне йому майно з чого б воно не складалося і де б не знаходилось, і все те, на що він за законом матиме право, він заповів [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.03.2004 року Товстолузькою сільською радою Тернопільського району, Тернопільської області, актовий запис №05. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме: 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належну йому як члену колгоспного двору, 1/12 частку вказаного будинку, успадковану ним після смерті дружини [PERSON] та 1/8 частку успадковану ним після смерті сина [PERSON] , що разом складає 3/8 частини. 27.02.2019року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я., винесено постанову №170/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] . свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та після смерті бабці гр. [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні: б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних: г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України - Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991 р . (до введення в дію Закону України «Про власність») спадкодавці як члени колишнього колгоспного двору набули на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення вдію вказаного Закону. Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як вбачається із довідки №736 від 25.10.2018року, виданої виконкомом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , належав до суспільної групи господарств - колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , 1930 року народження , а членами: [PERSON] , 1933 року народження (дружина), [PERSON] , 1956 року народження , (син), [PERSON] , 1962 року народження (невістка), [PERSON] , 1980 року народження (онук), [PERSON] , 1982 року народження (онук). Таким чином, вказане домоволодіння належало вищезазначеним членам колгоспного двору в рівних частинах по 1/6 на праві сумісної власності. Як вбачається з інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації №4 від 03.01.2019 року, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок в [ADDRESS] , за [PERSON] в бюро не проведена. Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації №2 від 03.01.2019 року, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року житловий будинок в [ADDRESS] , зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого Тернопільською районною радою 30.12.1990 року на підставі рішення виконкому №267 від 28.12.1990 року та записаного в реєстрову книгу №1 за реєстровим №49. 30.11.2018 р. ПП Фірмою «Матек» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавці не отримали за життя правовстановлюючий документ на належне їм майно та не здійснили державної реєстрації свого права власності, тому позивач змушений звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, тому слід визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частки житлового будинку, загальною площею 112,1 кв.м., житловою площею 73,6 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved