Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду та свої вимоги мотивує тим, що вона зареєстрована та проживає у належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта. 05.02.2019 року вона взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: вул. Шкільна, буд. 2, смт. Олександрівка Олександрівського району Донецької області. 11 грудня 2018 року, у віці 74 роки, перебуваючи у місті Харцизьку Донецької області, яке знаходиться на непідконтрольній Україні території, від хронічної серцево-судинної недостатності помер її батько - [PERSON]. Його смерть була зареєстрована за її місцем проживання - у Радянському відділі запису актів цивільного стану м.Макіївки Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР. З метою реалізації свого законного права на належну реєстрацію смерті померлого батька, та отримання відповідного свідоцтва про смерть встановленого зразка, 12 лютого 2019 року вона звернулась, через свого представника - адвоката [PERSON], до Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, куди надала лікарське свідоцтво та свідоцтва про смерть батька. Проте, у задоволенні її вимоги було відмовлено, що підтверджується відповіддю начальника Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 13.02.2019 року. Тому, просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], 11 грудня 2018 року у м. Харцизьку Донецької області. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 14.02.2019 року було відкрито провадження у справі, з призначенням судового розгляду на 13 год. 00 хв. 14 лютого 2019 року. В судове засідання заявник не зявилася, представник - адвокат [PERSON] надав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, заяву підтримав повністю, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про відсутність заперечень проти заяви, та просить справу розглядати без його участі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №397711 батьками [PERSON] зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про шлюб V-НО №470132 від 17.11.1990 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після шлюбу прізвища: «Амєлін» та «Амєліна» (а.с.8) 11 грудня 2018 року [PERSON] помер, що підтверджується довідкою про причину смерті № 651 від 11.12.2018 року, та копією свідоцтва про смерть, виданого Радянським відділом запису актів цивільного стану м. Макіївки Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, серії ДНР № 128422 (а.с. 10). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Тобто, в порядку ст. 317 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року. Відповідно до вказаного розпорядження, місто Харцизьк Донецької області є населеним пунктом, що розташований на тимчасово окупованій території України. Згідно довідки про причину смерті від 11.12.2018 року № 651, [PERSON], [INFO], помер 11 грудня 2018 року. Довідка видана нелегітимним органом - Центральною міською лікарнею № 1 м. Харцизька ДНР ( а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про смерть від 14 грудня 2018 року, [PERSON], [INFO], помер 11 грудня 2018 року. Свідоцтво видано нелегітимним органом Радянським відділом запису актів цивільного стану м. Макіївки Державної [PERSON] Донецької Народної Республіки (а.с.10). Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. За ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях » діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], [INFO], 11 грудня 2018 року у м. Харцизьку Донецької області. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а тому необхідно допустити негайне виконання рішення у зазначеній справі.

Outcome: approved