Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним 23 років у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з 09.12.2017 року, та на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], - у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 12.02.2015 року між нею та відповідачем розірвано шлюб. Від шлюбу у сторін є повнолітній син [PERSON], [INFO], та неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. За рішенням Віньковецького районного суду від 03.04.2015 року із відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 309,60 грн, а на утримання сина [PERSON] - 385,80 грн, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 01.09.2016 року син [PERSON] навчається на денній формі навчання у ВПУ-36 с. Балин Дунаєвецького району, та 09.12.2017 року досяг повноліття. Покликаючись на ст. 199 СК України позивач вказує, що син потребує матеріальної допомоги, оскільки несе витрати на харчування, проїзд, одяг, навчальне приладдя, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює у Віньковецькому дитячому садочку «Білочка». Ухвалою судді від 05.09.2018 року відкрито провадження у справі, та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 10.10.2018 року сторони не зявились, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. У судовому засіданні 05.10.2018 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав лише в частині стягнення аліментів на дочку, щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення його навчання заперечував. Зокрема, позивач пояснила, що згідно з рішенням суду отримує на дочку аліменти у розмірі 583 грн, що є недостатньо. Син навчається на третьому курсі училища на державній формі навчання, проживає безплатно у гуртожитку, отримує стипендію близько 500 грн на місяць. Однак він потребує додаткових коштів на харчування, на проїзд додому. Позивач працює у Віньковецькій ЦРЛ медсестрою, заробітна плата її становить не більше 4000 грн, інших доходів у неї немає, тому цих коштів на утримання двох дітей не вистачає. Відповідач [PERSON] в заперечення пояснив, що працює на півставки, тому можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, що просить позивач, у нього немає можливості. Крім того, він постійно спілкується із сином, за його проханням допомагає йому грішми, іноді оплачує дорогу додому. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього неповнолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітньої [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають разом із матірю, тобто позивачем, оскільки шлюб між сторонами припинено. Згідно рішення Віньковецького районного суду від 03.04.2015 року із відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 309,60 грн, а на утримання сина [PERSON] - 385,80 грн, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наведені обставини підтверджуються поясненнями сторін, письмовими доказами, і ніким не оспорені. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» прожитковий\~мінімум у\~2018\~році встановлений\~на дітей\~віком до\~6\~років з\~1\~січня 2018\~року -\~1492\~гривні,\~з 1\~липня -\~1559\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1626\~гривень;\~на дітей\~віком від\~6\~до 18\~років з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, встановлений рішенням суду розмір аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 309,6 грн не відповідає вимогам, встановленим статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»,\~і він\~не буде\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини,\~а тому враховуючи зміни у законодавстві, вік та потреби дитини, суд вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних із [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON]. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Предметом розглядуваного судом спору є збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дочки, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у позивача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного, а також позиції позивача. За матеріалами справи відповідач [PERSON] працює у Віньковецькому дитячому садочку «Білочка» та регулярно отримує зарплату. Згідно з ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає надалі стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дочки, суд враховує, що за станом на день розгляду справи прожитковий мінімум для дитини старше шести років становить 1944 грн., тому розмір аліментів не може бути меншим ніж 972 грн (1944 грн х 50 %). При цьому суд бере до уваги, що з часу присудження у 2015 році аліментів на утримання [PERSON], істотно змінились обставини її життя та потреби, і у звязку з цим на теперішній час вона потребує значно більших витрат для належного забезпечення її всестороннього розвитку. Тому з огляду на те, що відповідач має сталий, регулярний дохід, суд вважає посильним для нього аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, а тому в цій частині позов належить задовольнити. Що стосується стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається, то суд зважає на таке. Згідно довідки ВПУ-36 с. Балин Дунаєвецького району № 45 від 24.04.2018 року, [PERSON] навчається у ВПУ-36 с. Балин на ІІ курсі по професії «Тракторист-машиніст с/г виробництва категорії «А1», «А2», денної, державної форми навчання. Строк навчання з 01.09.2016 року по 28.06.2019 року. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі діти, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п. 17 та п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; недосягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто суд повинен встановити, чи має відповідач можливість надавати майнову допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання, чи є в нього інші утриманці, який майновий стан дитини, а саме яка форма навчання у нього (платна чи за рахунок державного бюджету), чи отримує він стипендію тощо. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчанням є правом дитини, яке нерозривно пов'язано з обов'язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомоги і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Таким чином, той факт що син позивача [PERSON] навчається на державній формі навчання та не сплачує кошти за навчання, відповідач має аліментні зобов'язання щодо іншої його дитини, стягнення аліментів у розмірі 1/4 частині усіх доходів щомісяця з урахуванням його середньомісячної заробітної плати значно погіршить матеріальне становище відповідача. Крім того, позивачем не надано жодних вагомих доказів того, що її син [PERSON] потребує матеріального допомоги у зв'язку з навчанням, а відповідач спроможний таку допомогу надавати, тому суд вважає за необхідне у задоволенні цієї частини позову відмовити. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial