Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП «Десна», розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), та розташована на території Морівської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку серії ЧН № 028940 , який видано 16 серпня 1996 року зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 192. Позивачка в судове засідання не з`явилась. При цьому від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце і день судового розгляду цивільної справи. При цьому, до суду подана заява про визнання позовних вимог позивача з клопотанням розгляду справи у відсутності представника третьої особи, заперечень проти позову не має. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~ Як установлено в судовому засіданні 13 січня 2017 року померла [PERSON]. Для позивачки у справі померла є матірю. Ступінь родинного звязку між ними підтверджується свідоцтвом про народження. За життя, матір позивачки розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчений 19 травня 2015 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], яким належне на день смерті майно заповідала позивачці у справі [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Десна», розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), та розташована на території Морівської сільської ради, Козелецького району Чернігівської області, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 028940 , який видано 16 серпня 1996 року зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 192. Позивачка, як спадкоємець за заповітом на дану спадщину, прийняла її, своєчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини до Козелецького районного приватного нотаріуса Рожець Л П, про що мається витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі, однак через відсутність правовстановлюючого документу, бо він втрачений, позивачка не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушена звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Доказом втрати на право на земельну частку (пай) є оголошення в газеті «Новини Придесення», а також довідка з Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівські області про те, що оригінал Сертифікату на право на земельну частку пай, що виданий на імя [PERSON] в стіл знахідок не надходив. Позивачка у справі є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON], спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Деснянської селищної ради, третя особа : Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадщину за заповітом, підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. ст. 1268-1269 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян. Суд не стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, враховуючи заяву останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved