Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області з позовом про скасування рішення №193 від 12.04.2007 року ХVІ сесії п'ятого скликання. В позовній заяві [PERSON], зазначила, що за договором від 20.06.2006 року, укладеним з Лазурненською селищною радою строком на 20 років, вона є орендарем земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,3366 га, розташованої в [ADDRESS], кадастровий [NUMBER]. Вказаний договір зареєстрований у Скадовському районному окрузі Херсонської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 лютого 2007 року за №4АА 002344-040772800003. Земельна ділянка нею використовується, орендна плата сплачується. У серпні 2016 року вона випадково дізналась, що 12.04.2007 року Лазурненською селищною радою Скадовського району, прийнято рішення №193, яким задоволено протест прокурора Скадовського району від 21.03.2007 за вих. №22/514 вих 07 на пункти 5.1. та 5.5. рішення селищної ради від 19.06.2006 року №54 «Про врегулювання земельних відносин», скасовано пункти 5.1. та 5.5. рішення селищної ради від 19.06.2006 року №54 «Про врегулювання земельних відносин» та вирішено вилучити у неї земельну ділянку площею 0,3366 га по [ADDRESS], що була надана для ведення особистого селянського господарства та переведено вказану земельну ділянку до земель запасу селищної ради. Вважає вказане рішення противоправним та таким, що підлягає скасуванню оскільки договір оренди дотепер дійсний, вона користується земельною ділянкою за призначенням та підстав вилучати у неї ділянку та розривати договір оренди немає. У зв'язку з цим просить визнати недійсним та скасувати рішення ХVІ сесії п'ятого скликання Лазурненської селищної ради №193 від 12.04.2007 року. Позивачка та її представники в судове засідання не з'явились, представник позивачки [PERSON] спрямувала клопотання про розгляд справи без участі позивачки та представника. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про отримання представником позовної заяви з додатками та судових повісток.(а.с.13, 26, 32, 43) Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Стаття 12 ЗК України в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин передбачала повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин до яких віднесено: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Частина 1 ст. 124 ЗК України передбачала порядок передачі земельних ділянок в оренду. Так, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Згідно ч.2 ст. 125 ЗК України вказувала, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Стаття 126 ЗК України зазначала, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Згідно ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Стаття 1 Закону України «Про оренду землі» зазначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 32 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України іншими законами України. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. З копії договору оренди землі від 20.11.2006 року, вбачається, що орендодавець Лазурненська селищна рада в особі голови селищної ради Бєлого О.В. (далі орендодавець) з одного боку та громадянка [PERSON] (далі орендар), з другого боку, уклали договір оренди землі про нижче наведене: Пункт 1 Договору, предмет договору: 1.1.Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0,3366 га в [ADDRESS]. 1.2.Земельна ділянка надається на умовах оренди в строкове користування терміном на 20(двадцять) років для ведення особистого селянського господарства. 2.Термін дії договору. 2.1. Даний договір складено терміном на 20(двадцять) років. 3. Орендна плата. 3.1. Сторони домовились, що орендна плата складає: 30,30 грн. на рік, що становить 1(один) відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Плата за орендовану земельну ділянку вноситься виключно в грошовій формі на рахунок р/р №332188156000269, код РПОУ - 13050500 в УДК Херсонської області, МФО 852010 код платежу - 24103683. 4.Умови передачі земельної ділянки. 4.1. Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням технічної документації. 4.2. Підставою розроблення договору оренди землі є рішення Лазурненської селищної ради від 19 червня 2006 року №54 та від 27 вересня 2002 року №55. 12.1. Орендар приступає до використання земельної ділянки після підписання даного договору сторонами та його державної реєстрації. 13.1. Даний договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Договір зареєстрований у Скадовському районному окрузі Херсонської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12 лютого 2007 року за №4 АА 002344-040772800003.(а.с.07-08) Позивачкою на підтвердження виконання умов договору, як орендаря земельної ділянки надано копії квитанцій про сплату нею орендної плати, яка встановлена п.3.1. Договору оренди землі, а саме: - квитанція від 23.07.2009 року на суму 40 грн., - квитанція №11135.88.1 від 05.09.2011 року на суму 38 грн., - квитанція №11135.11.1. від 01.07.2013 року на суму 71,22 грн., - платіжне доручення за 2014-2015 роки на суму 300,00 грн., - квитанція №0.0.595274301.1. від 05.08.2016 року на суму 300,00 грн. Однак Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області ХVІ сесії п'ятого скликання від 12 квітня 2007 року №193 вирішено протест прокурора Скадовського району від 21.03.2007 року вих. №22/514 вих 07 на пункти 5.1. та 5.5. рішення селищної ради від 19.06.2006 року №54 «Про врегулювання земельних відносин» - задовольнити. 1.1.Скасувати пункти 5.1. та 5.5. рішення селищної ради від 19.06.2006 року №54 «Про врегулювання земельних відносин». 1.2.Вилучити у гр. [PERSON] - земельну ділянку площею 0,3366 га по [ADDRESS], що була надана для ведення особистого селянського господарства. 1.3. Перевести земельну ділянку площею 0,3366 га в землі запасу селищної ради.(а.с.06) Позивачка стверджує, що їй стало відомо про наявність цього рішення в серпні 2016 року, отже строк позовної давності на оскарження цього рішення не пропущений, оскільки відповідачем такі доводи позивачки не спростовані. Суд звертає увагу, що причини скасування пунктів 5.1. та 5.5. рішення селищної ради від 19.06.2006 року №54 «Про врегулювання земельних відносин» відповідачем не зазначені, окрім посилання на протест прокурора, зміст якого також не наведено. Крім того, з часу винесення рішення, а це 12.04.2007 року, до теперішнього часу договір оренди з позивачкою не розірвано, тоді як стверджує остання, нею виконуються до теперішнього часу всі умови договору, а саме: сплачується орендна плата, земельна ділянка використовується за цільовим призначенням. Конституційний Суд України у Рішенні від 16 квітня 2009 р. № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.19, ст.144 Конституції, ст.25, ч.14 ст.46, частин 1, 10 ст.59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Крім того, у п.5 Рішення №7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. У даній справі встановлено, що на виконання рішення Лазурненської селищної ради №54 від 19.06.2006 року з позивачкою укладений договір оренди земельної ділянки. Отже, таке рішення є ненормативним правовим актом одноразового застосування та вичерпало свою дію фактом його виконання, тому не може бути в подальшому скасоване селищною радою. Скасуванням відповідачем пунктів 5.1. та 5.5. рішення селищної ради від 19.06.2006 року №54 «Про врегулювання земельних відносин», порушується право позивачки, оскільки таким чином скасовано підставу укладання з нею договору оренди землі, а відтак може бути підставою для визнання в майбутньому договору оренди недійсним та фактичного вилучення земельної ділянки. Виходячи з наведених обставин, беручи до уваги, що відповідач обґрунтованих заперечень та доказів які можуть вплинути на розгляд справи не надав, позовні вимоги підлягають задоволенню. Беручи до уваги, що судові не надано копії протесту прокурора Скадовського району від 21.03.2007 року та рішення селищної ради від 19.06.2006 року №54, в частині викладення змісту п.5.1 та п.5.5., зважаючи на можливість поширення вказаних рішень на правовідносини, які не стосуються позивачки, суд вважає за необхідне зазначити в рішенні про задоволення позову в частині скасування відповідних пунктів рішення відповідача №193 від 12.04.2007 року тільки в частинах які стосуються відносин з позивачкою з приводу земельної ділянки площею 0,3366 га стосовно якої укладався договір оренди. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона має довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved