Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство з 2005 року. 12.11.2010 року у них народилася дочка [PERSON]. Відповідач подав заяву в Тростянецький ДРАЦС, що він являється батьком дитини. З 2012 роки сторони перестали спільно проживати. Відповідач залишив сімю, одружився, дітей від даного шлюбу у нього не має. Дочка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він фізично здоровий, має постійне місце роботи, тому аліменти просила стягувати у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку. Також, у звязку з хронічною хворобою дитини, просила стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] 10 років, та витрати за надання юридичної допомоги адвоката. \~ Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, в якому зазначає що не вважає себе біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. Зазначив, що під час спільного проживання з позивачем, у квітні 2010 року вона повідомила, що вагітна, запевнивши що він являється батьком дитини. Однак, у вересні місяці 2010 року вона забрала всі свої речі та переїхала до смт Тростянець, тому їх відносини припинились. У листопаді 2010 року у [PERSON] народилася дочка. На той час відповідач вважав себе біологічним батьком, тому подав до Тростянецького ДРАЦС відповідну заяву. У даний момент у [PERSON] є всі підстави вважати, що він не являється біологічним батьком даної дитини, донька на нього зовсім не схожа. [PERSON] неодноразово повідомляла, що він не є батьком [PERSON], натомість звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Тому він змушений звернутися до суду з зустрічним позовом про виключення запису про нього, як про батька з актового запису про народження дитини. Просив обєднати зустрічний позов з основним позовом, внести зміни до актового запису про народження дитини № 67 від 17.11.2010 року, зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного \~управління юстиції у Вінницькій області виключити з даного актового запису запис про батька дитини та просив призначити судово-генетичну експертизу, оплату за проведення експертизи покласти на позивача.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила їх задовольнити. Проти зустрічного позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні. Також просила вирішити питання щодо стягнення з відповідача на її користь судових витрат(а.с. 81). Відповідач [PERSON] в судове засідання з розгляду справи по суті не зявився. На адресу суду надіслав заперечення проти позову, мотивоване тим, що до грудня 2015 року він спілкувався з позивачем, відвідував дитину та забезпечував їх по мірі можливості. Вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку вважає безпідставними. Зазначив, що у нього на утриманні перебувають батьки пенсійного віку, вагітна дружина. Будь-якого рухомого та нерухомого майна він не має. Офіційно працює та отримує заробітну плату у розмірі 6000,00 грн. Вважає, що розмір аліментів, а саме 1/6 частини від усіх видів його заробітку, що буде складати 1000,00 грн., буде достатнім для забезпечення доньки. Зазначив, що позивач не надала доказів, які б підтвердили той факт, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, а тому просив стягувати з нього 1/6 частини від усіх доходів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Розгяд справи провести у його відсутність (а.с.71-73). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний з них скористався своїми процесуальними правами. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, діслідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини,\~\~дійшов до\~\~наступних висновків. Судом встановлено, що у сторін, які перебували у фактичних шлюбних відносинах, 12.11.2010 року народилася дочка [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 279062 (а.с.9). Згідно довідки, виданої виконкомом Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області №2137 від 07.07.2016 року до складу сімї [PERSON] входить дочка [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї від 07.07.2016 року, [PERSON] утримує та виховує малолітню доньку [PERSON] одна. Проживає у будинку, що належить на праві власності дідусю [PERSON] Для розвитку, навчання та виховання дитини створюються задовільні умови проживання (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії, виданого 25.12.2015 року виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб за актовим записом №21 (а.с.74). Згідно довідки № 37 від 05.12.2016 року, [PERSON], дружина відповідача, перебуває на обліку по вагітності в лікаря-акушера-гінеколога в Глевахівській амбулаторії ЗПСМ з 19.10.2016 року. Вагітність 20-21 тиждень (а.с. 75). Позиція позивача, що у нього на його забезпеченні перебувають батьки пенсійного віку суд до уваги не приймає, оскільки доказів цього відповідачем подано не було. Наявні в матеріалах справи копії паспорту та копії пенсійних посвідчень не підтверджують вищезазначений факт. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. \~\~\~\~ Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. \~\~\~\~ \~Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. \~\~\~\~\~\~\~\~ Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд також враховує, що дитина проживає з матір'ю, яка має обмежені можливості їх утримувати, а забезпечення потреб дитини вимагає значних витрат. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років встановлений з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1455 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1531 грн., з 01 грудня - 1689 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Досліджуючи матеріальний стан відповідача за первісним позовом було встановлено, що\~\~ він працює слюсарем в ПАТ «Київ-газ». Його заробітна плата складає 6000,00 грн,, що підтверджує і сам відповідач. На його утиманні перебуває вагітна дружина. Відповідач зобов'язаний утримувати дочку до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки аліменти. При визначення розміру аліментів суд враховує зазначені сторонами дані про особу та майновий стан позивача та відповідача, те що аліменти стягуються на утримання однієї дитини, тому вважає за можливе стягнути їх в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 08.07.2016 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, позов в частині стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Також [PERSON] просить стягнути з відповідача додаткові витрати (витрати на лікування) на дитину в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дочкою 10 років. В обгрунтування своїх вимог надала копії записів лікаря з історії розвитку дитини за період 2012-2014 років. Відповідно до ч. 1\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 2\~ст. 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Пленум Верховного суду України у п. 18\~Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~ звернув увагу судів на те, що до передбаченої\~ст. 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, згідно ч. 2\~ст. 185 СК України. Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Декларація прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ ) як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Вище вказаною Декларацією прав дитини, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Також, відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Позивачем не було надано суду докази, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинюють додаткові витрати на дитину. Витрати на лікування дочки [PERSON] за період, який зазначений в історії розвитку дитини, належним чином не підтверджені. Таким чином, суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача таких додаткових витрат, оскільки, заявляючи такі вимоги, [PERSON] посилалася лише на свої пояснення. Вказане не позбавляє особу в разі понесення таких витрат або підтвердження передбачуваних витрат, що викликані особливими обставинами, звернутися до відповідача з відповідною вимогою. Відповідно до\~статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. \~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) -шляхом пред'явлення позову про включення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, як народила дитину в шлюбі -\~\~звернувшись з позовом про виключення цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. \~\~\~\~\~\~ Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини, та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~ У силу\~ст. 136 ч.2 СК України\~у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. \~\~\~\~ Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття \~\~\~\~\~\~ Частиною\~\~ 2\~ст. 128 СК України\~підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~\~ЦПК України. Відповідно до Висновку судово-медичної генетичної ідентифікації № 337 від 22.08.2016 року, складеного експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи [PERSON], встановлено, що [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] Вірогідність підтвердження батьківства складає не менше ніж 99,99%. Таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с. 55-58). Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи, висновок експерта № 337, суд дійшов висновку про те, що саме [PERSON]В, [INFO], є біологічним батьком [PERSON], [INFO], а тому у задоволенні зустрічного позову [PERSON]\~слід відмовити. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Суд оцінює докази наявні в справі, відповідно до\~ст.212 ЦПК України, повно і всебічно зясовує обставини на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до ст.213 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в сумі 551,20 грн., та на користь позивача підлягають до стягнення витрати на правову допомогу адвоката в сумі, підтвердженій фінансовим документом в розмірі 500,00 грн. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову, то судовий збір та витрати на проведення судово-медичної генетичної ідентифікації, відповідно до ст. 88 ЦПК України залишається за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial