Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про збільшення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2500 гривень. Позов мотивовано тим, що 24 листопада 2017 року рішенням Берегівського районного суду шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, а судовим наказом Берегівського районного суду від 22 листопада 2017 року було призначено до стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення нею повноліття. Дитина проживає разом зі позивачкою і перебуває на її повному утриманні та вихованні. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування відповідач не бере. Для купівлі одягу, взуття, приладдя для розвитку дитини відповідач коштів не надає. Такі витрати позивачка несе самостійно. Маючи змогу платити аліменти в більшому розмірі, він оплачує тільки по 813 грн. щомісяця та не бере участі у додаткових витратах на дитину. Ухвалою від 15 березня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач не надіслав суду відзив на позовну заяву, відтак суд вирішує справу за наявними матеріалами . Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. У зв`язку з цим, вимоги позивачки в частині стягнення аліментів у новому розмірі починаючи із дня пред`явлення позову не підлягають задоволенню, оскільки аліменти у новому розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішення законної сили. Оскільки [PERSON] при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved