Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Бахмутської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . З 2009 року, після розірвання шлюбу з відповідачем, син проживає з нею, за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина - [PERSON] , станом здоров`я не цікавляться, матеріальної допомоги не надає. Дитина перебуває на її повному утриманні. Тому, просить суд позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини та стягнути з нього аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2019 року матеріали цивільної справи було направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності справи. Постановою Донецького апеляційного суду від 18 квітня 2019 року ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2019 року скасовано та справу направлено до Артемівського міськрайонного суду Донецької області для продовження розгляду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2019 року призначено справу до судового розгляду. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2019 року головуючим суддею визначено суддю Любчика О.В. Позивач та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до частини 3 ст.131 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи, відзив на позовну заяву суду не направив. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Бахмутської міської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Ухвалою суду від 05.11.2019 вирішено проводити заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] встановив такі обставини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у період з 19.01.2008 року по 18.09.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що встановлено з копій свідоцтв [NUMBER] та [NUMBER]. Батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що встановлено з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 березня 2008 року. Згідно довідки № 222 від 19 лютого 2019 року виданої ПП «Квартал», позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та за зазначеною адресою зареєстрований та проживає син [PERSON] . Згідно довідки № 118 від 07.02.2019 року, наданої директором Бахмутського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 11 - багатопрофільний ліцей» Бахмутської міської ради Донецької області вихованням дитини - [PERSON] займається мати - [PERSON] . Вона постійно відвідує школу, батьківські збори, цікавиться життям та успіхами дитини. Батько - [PERSON] , життям дитини не цікавиться, протягом навчання [PERSON] до школи ніколи не приходив, на батьківських зборах присутнім не був. Відповідно до висновку № 01/11-501 від 03 липня 2019 року враховуючи, що гр. [PERSON] , без поважних причин самоусунувся від виховання та утримання свого малолітнього сина [PERSON] , орган опіки та піклування Бахмутської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , у відношені його малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Вказаний висновок орган опіки та піклування Бахмутської міської ради прийняв на підставі акту обстеження житлових умов проживання родини [PERSON] від 03.06.2019, листа директора Бахмутського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 11 - багатопрофільний ліцей» №541 від 30.05.2019, листа начальника Управління охорони здоров`я Бахмутської міської ради №01-38/0569 від 30.05.2019 та протоколу проведення бесіди з дитиною [PERSON] , який підтримав рішення матері щодо позбавлення батька батьківських прав. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач ухилився від виконання батьківських обов`язків стосовно сина. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. У частині 2 статті 157 СК України зазначено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Законодавством України визначено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами першою та другою Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 статті 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Відповідно до статті 164 СК України, виключною підставою позбавлення батьківських прав матері або батька, серед інших, є ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам рекомендовано, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Із досліджених та проаналізованих судом доказів встановлено, що відповідач не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує здобуття дитиною повної загальної освіти, не готує її до самостійного життя, а отже, самоусунувся та ухилився від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Як зазначено у ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки суд прийшов до висновку про позбавлення батьківських прав відповідача, тому позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини також підлягають задоволенню. Отже, позовна заява є підставною, іншими доказами встановлені судом обставини не спростовані, тому вона підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved