Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] на праві особистої власності належав колгоспному двору, головою якого був дідусь позивачки [PERSON]. Для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку та господарських будівель була виділена земельна ділянка площею 0,20 га. [PERSON] помер [INFO]. після його смерті в управління спадковим майном фактично вступив батько позивачки, син [PERSON], [PERSON]. Однак, у зв'язку із раптовою смертю виготовити відповідний правовстановлюючий документ на себе не встиг. [PERSON] помер [INFO]. З часу свого народження й по сьогодні позивачка проживає у вказаному господарстві разом із своєю сім'єю. При житті батька вони вели спільне господарство та мали спільний побут. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступила в управління спадковим майном після смерті тата: продовжує жити в спадковому будинковолодінні, несе всі витрати по обслуговуванню господарства, обробляє земельну ділянку. З метою реалізації свого права на спадщину в 2018 році позивачка звернулася в нотаріальну контору із відповідною заявою, на підставі якої заведено спадкову справу. Проте, відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2018р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезгаданий житловий будинок у зв'язку з тим, що спадкове господарство зареєстровано як колгоспний двір, головою якого був [PERSON], який помер [INFO]., після смерті якого [PERSON] спадщину прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав. Згідно даних по господарської книги № 2 вбачається, що на час припинення колгоспного двору в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: голова двору [PERSON], 1903 р.н., [PERSON], 1946 р.н., [PERSON], 1951 р.н., [PERSON], 1971 р.н., та позивачка. Спір щодо спадкового майна відсутній, з приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. Звітом про оцінку житлового будинку складеного ФОП [PERSON] стверджується, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] становить 198 085 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Одночасно зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та просять задовольнити. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 11 серпня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 134 від 13 липня 1988 р., посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, службових будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Вулиця Піонерська, що знаходиться в с.Рашків перейменова на вулицю Довженка, нумерація не змінилася, що підтверджується довідкою № 529, виданою 17.09.2018р. виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Станом на 15 квітня 1991 року в господарстві по [ADDRESS] проживали: голова домогосподарства [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], що доводиться довідкою № 489, виданою виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 16.08.2018 р. [PERSON] помер [INFO] у віці 92 років в с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10 від 26.06.1995 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть [NUMBER], видане 26.06.1995 року виконкомом Рашківської сільської Ради народних депутатів. На час смерті спадкодавця [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Довідкою виконкому Рашківської сільської ради № 527 від 17.09.2018 р. стверджено, що на час смерті ([INFO]) [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS], та склад його сім'ї становив: син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO] З копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 22.10.1953 р. Рай ЗАГС м. Городенка слідує, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Отже, батько позивачки [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], проте юридичної її не оформив. З інформаційної довідки № 54438406 від 11.12.2018р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] слідує що після смерті [PERSON], який помер [INFO] спадкова справа не заведена. [PERSON] помер [INFO] у віці 52 років в с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 23 від 19.12.1998р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого Рашківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час його смерті був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. З довідки № 528 виданої 17.09.2018 р. виданої виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що на час смерті ([INFO].) [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] та склад його сім'ї становив: дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO] З копії паспорта [NUMBER] виданого 10 травня 1996 року Городенківським РВ УМВС в Івано-Франківській області слідує, що відповідачка [PERSON], [INFO], 10 жовтня 1970 року зареєструвала шлюб з [PERSON], 1946 р.н. [PERSON], як непрацездатна вдова спадкодавця [PERSON] за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, є спадкоємцем, яка має право на обов'язкову частку у спадщині. [PERSON] в поданій до суду заяві позов [PERSON] визнала. Копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 12.04.1975 р. Рашківською сільською радою депутатів трудящих Городенківського району підтверджується, що позивачка [PERSON] народилася [INFO], актовий запис № 9 від 12.04.1975р., її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу 07 травня 1992 року з [PERSON], прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 07.05.1992 року виконкомом Рашківської сільської ради народних депутатів Городенківського району. Позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом [PERSON] на час смерті батька проживала разом з ним. Отже, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON]. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. Копією З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1965-1991 рр, інші господарські будівлі збудовані в 1941, 1985, 1991 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 152,6 кв.м), складеного ФОП [PERSON], ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] станом на 11.09.2018 року становить 198 085 грн. За даним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,20 га: для будівництва, обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд, що стверджується довідкою № 530, виданою 17.09.2018 року виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звертався до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 3125/02-31 від 25.09.2018 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок [ADDRESS], що належав його батькові [PERSON], який помер [INFO], після смерті якого він спадщину прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав. Крім того, дане домоволодіння відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991р. належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], судом не встановлено, відповідачі даний позов визнають, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328,346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved