Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що останній доводиться їй батьком, який у зв'язку із продовженям нею навчання, не надає їй утриманя. Вона навчається на денному відділені Донецького національного університету. З 2000 року батько спільно з нею не проживає. Сплачував аліменти на її утримання до досягення нею повноліття. На даний час сплачує заборгованість по цих аліментах. [INFO] їй виповнилось 18 років, продовжує навчатись. Батько добровільно матеріальної допомоги на її утримання, яку вона потребує у зв'язку із навчанням, не надає. Позивач працездатного віку, офіційно працевлаштований, веде домашнє підсобне господарство. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, щомісячно, і до досягнення нею 23 річного віку, на термін її навчання, тобто до [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові просила їх задовольнити. Суду пояснила, що на даний час вона навчається на першому курсі денної форми навчання в Донецькому національному університеті, період навчання з 01.09.2015 року по [INFO]. На період її навчання вона проживає в гуртожитку. Стипендію не отримує. У зв'язку із навчанням потребує матеріальної допомоги. Коштів матері на її утримання, зокрема витрат на проїзд, канцелярські товари, вартість навчання, проживання в гуртожитку та інші речі, необхідні для навчання, не вистачає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав. Подав до суду письмові заперечення проти позову (а.с.17-34). Суду пояснив, що він має іншу сім'ю, в якій двоє неповнолітніх дітей. Син ним не усиновлений, має лише його прізвище. Його дружина не працює та перебуває в скрутному матеріальному становищі. Він офіційно працює водієм, однак його заробітки не великі. Сплачує кредит. Просив відмовити в задоволенні позову, оскільки можливості утримувати доньку не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого Олександрівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області 22.06.1998 року батьком [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с.7). До повноліття дитини, на її утримання з відповідача стягувалися аліменти. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років і відповідач припинив виплату аліментів. Однак, має заборгованість, яку продовжує виплачувати. Згідно довідки №51/630-20 від 09.06.2016 року [PERSON] дійсно є студенткою 1 ОКР бакалавр, денної форми навчання, хімічного факультету Донецького національного університету. Період навчання з 01.09.2015 року по [INFO] (а.с.6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої [PERSON], яка навчається не надає. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язку утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання іншого з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 року № 6-186 цс 14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв'язку із навчанням, без встановлення можливості батьків надавати таку допомогу, не може бути підставою для задоволення позову про покладення обов'язку по її утриманню з урахуванням того, що такий їх обов'язок не є безумовним. З огляду на викладене, однією із обов'язкових умов, за яких можливе покладення на батьків обов'язку по утриманню повнолітньої дитини, є їх спроможність надавати таку допомогу. Відповідач заперечуючи проти позову, вказав на те, що не має змоги надавати матеріальну допомогу доньці, оскільки його доходи мінімальні, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, дружину, яка не працює, а також сплачує кредит. На підтвердження своїх заперечень відповідачем надано докази, зокрема довідки, видані виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 15.09.2016 року №1053, №1055, №1056, згідно яких [PERSON] проживає в с.Олександрівка в складі сім'ї: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та дружина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] присадибною ділянкою не користується, підсобного господарства на даний час не веде (а.с.18-20). Згідно пояснень відповідача, син [PERSON] ним не усиновлений, відбулась зміна прізвища дитини. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 15.11.2011 року, виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.30). Відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» №3К8А-3SNM-5JBD-79UQ від 14.09.2016 року заборгованість за кредитною картою «Універсальна» станом на 14.09.2016 року в сумі 7 569,61 грн. має дружина відповідача [PERSON] (а.с.22, 30). [PERSON] має у володінні земельну ділянку на території [ADDRESS], площею 0,0285 га (а.с.23), житловий будинок в [ADDRESS] (а.с.26). Право власності в порядку спадкування після смерті батька на вказані об'єкти ним не оформлено, як пояснив відповідач у засіданні. В період з березня 2016 року по серпень 2016 року дохід [PERSON] складає 4 675,56 грн. (а.с.24). Відповідач [PERSON] з 14.06.2016 року офіційно працевлаштований в ДПДГ «Олександрівське» НВЦ «СОЯ» водієм транспортних засобів. Наказ №94-к від 13.06.2016 року (а.с.25). Заборгованість відповідача за виконавчим листом №АЕ-73/2000 від 19.09.2010 року станом на 01.09.2016 року складає 4 279,95 грн. (а.с.28-29). На підставі пояснень сторін встановлено, що [PERSON] у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, яка полягає в оплаті за навчання, оплаті проїзду до навчального закладу та проживання в гуртожитку, коштів на харчування, придбання одежі та взуття, необхідної літератури та канцелярських товарів. У відповідності до зазначених вище нормах законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років з можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст. ст. 10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Надані відповідачем докази не доводять його неспроможність сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки. В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що позивач навчається на денній формі навчання в Донецькому національному університеті, у зв'язку з чим здійснює витрати, пов'язані із навчанням. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, має на утриманні ще одну дитину. Має гарний стан здоров'я. Доводи відповідача про перебування дружини на його утриманні, суд до уваги не приймає, оскільки дружина відповідача [PERSON] працездатного віку, обмежень в працездатності немає. Таким чином, дослідивши та надавши оцінку наданим сторонами доказам, дослідивши матеріальне становище відповідача, вислухавши доводи кожного із сторін суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку із її навчанням, а відповідач [PERSON] будучи офіційно працевлаштованим, отримуючи регулярний дохід має можливість надавати доньці матеріальну допомогу, пов'язану із її навчанням. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, визначаючи розмір аліментів на повнолітню дочку [PERSON], [INFO], суд, виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання повнолітньої доньки, виходячи із засад справедливості, приходить до висновку, що аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, на період навчання [PERSON], будуть достатніми, обґрунтованими та законними і саме такий розмір аліментів не суперечитиме як інтересам дитини, так і відповідача. Позивач просила стягувати аліменти до досягення нею 23 років на період навчання. Разом з тим, встановлено, що навчання вона закінчує [INFO]. 23 річного віку позивач досягне у 2021 році. Тому підстав стягувати аліменти до досягнення нею 23 річного віку, за відсутності відомостей про продовження навчання до цієї дати, у суду не має. У зв'язку з чим позов у цій частині до задоволення не підлягає. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial