Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON] і, після її смерті відкрилася спадщина на 51/100 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд та на частину земельної ділянки, площею 0,0546 га, що знаходяться по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємицею за законом після померлої матері і, 25.06.2012 Державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори їй будо видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на 51/100 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, що знаходиться знаходяться по [ADDRESS]. Разом з тим, постановою державного нотаріуса від 20 лютого 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, в зв'язку із тим, що в державному акті на право власності на земельну ділянку, яка перебувала у спільній сумісній власності померлої матері позивача [PERSON] та [PERSON], не вказано розмір часток співвласників даного об'єкту нерухомого майна. Інша співвласник земельної ділянки [PERSON] [INFO] також померла. Враховуючи зазначені обставини позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частини ідеальної долі земельної ділянки, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0546 га, яка розташована по [ADDRESS], в порядку спадкування після [PERSON], яка померла [INFO] року. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, з підстав зазначених в позовній заяві та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положення ч.1 ст. 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Судом встановлено, що рішенням №540, 27 сесії 4 скликання Могилів-Подільської міської ради від 29.09.2005 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, зокрема, документацію щодо передачі у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки, площею 546 кв.м. по [ADDRESS] (а. с. 29,30). На підставі вказаного рішення 07.02.2006 співвласникам земельної ділянки було видано державний акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ №393250 від 07 лютого 2006 року. Кадастровий номер земельної ділянки 0510400000:00:010:0160 (а.с.8, 13-15). Згідно довідки (витяг з технічної документації) про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №137 від 25.02.2014, нормативно грошова оцінка вказаного вище об'єкту нерухомого майна становить 110695,16 (а.с.11). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] (а. с. 37). Як слідує з матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] спадщину після її смерті прийняла її дочка [PERSON] (а. с. 35-49). 25.06.2012 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на 51/100 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, серії СЕВ №570430 від 26.12.2012, [PERSON] зареєструвала право власності на 51/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами (а.с.6). Разом з тим, 20.02.2014 державним нотаріусом Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на спадщину за законом на майно померлої [INFO] [PERSON], оскільки в державному акті про право власності на земельну ділянку, що є об'єктом спадкового майна, не зазначена частка, яка б належала спадкодавиці (а. с. 12). Інший співвласник земельної ділянки [PERSON] також померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] (а. с. 9) і, спадщину після її смерті прийняв її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за законом. Разом з тим, свідоцтво про право на спадщину було видано спадкоємцю лише на 11/100 житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 73). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] (а. с. 69). Як слідує з матеріалів спадкової справ до майна померлого [PERSON] його спадкоємцями є його діти, син [PERSON] та дочка [PERSON] Син померлого [PERSON] прийняв у спадщину за законом 11/100 житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дані факти стверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом та свідоцтвом про право власності на житловий об'єкт нерухомого майна від 01.11.2011 (а. с. 10, 53). Дочка померлого [PERSON] прийняла у спадщину за заповітом 67/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний факт стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а. с. 82). Згідно матеріалів вказаної вище спадкової справи жоден із спадкоємців не отримував свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку (а. с. 59-84). За загальним правилом, встановленим ч.2 ст. 370 ЦК України вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням. Таке ж правило встановлено ч.5 ст.89 Земельного кодексу України, яка визначає, що поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Наявні у справі письмові докази не свідчать про те, що за життя співвласників вказаної земельної ділянки їх частки не були рівними, а відтак суд вважає, що частка померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на таку земельну ділянку становила ?. Згідно зі ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положення ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Враховуючи викладене, зокрема те, що позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої матері [PERSON] та те, що існують перешкоди для реалізації права позивача на набуття права власності на частку земельної ділянки, що належала померлій на праві спільної сумісної власності з [PERSON], оскільки в державному акті про право власності на земельну ділянку, що є об'єктом спадкового майна, не зазначені частки її співвласників, наявні підстави для прийняття визнання позову відповідачами та відповідно наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права та інтереси сторін спору. На підставі викладеного та

Outcome: approved