Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області в якому просить суд надати їй дозвіл на вивіз їх спільної з відповідачем доньки на територію Криму на термін з 1 червня 2015 року по 29 серпня 2015 року. 4 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. 12 жовтня 2006 року у них народилась дочка [PERSON]. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 4 травня 2011 року шлюб між сторонами був розірваний. Позивач бажає вивезти дитину з України з метою відвідання близьких родичів, які проживають в [INFO]. Вжиття цього заходу сприятиме її духовному, інтелектуальному розвитку та оздоровленню. Однак [PERSON] виїхав з постійного місця проживання та звязку з ним немає, а тому взяти в нього згоду на вивезення дитини за кордон позивач не має можливості. Тому [PERSON] (зміна прізвища відбулась внаслідок одруження) просила суд надати [PERSON] [PERSON] Хотамівні дозвіл на тимчасовий виїзд з України з 1 червня 2015 року по 29 серпня 2015 року без згоди відповідача та надати дозвіл позивачу оформляти [PERSON] проїзні документи для виїзду за кордон. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що позов підтримує, просить його задоволити з підстав наведених у позові та розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, з невідомих суду причин, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Встановлено, що 4 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. 12 жовтня 2006 року у них народилась дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І СР № 034705 від 30 жовтня 2006 року (а.с.5). Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 4 травня 2011 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується його копією в матеріалах справи (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Встановлено, що у позивача в АР Крим проживає мати і з метою її відвідання та оздоровлення дитини позивач має намір вивести її до Криму. Враховуючи режим окупації території АР Криму тимчасово визначено контрольно пропустні пункти з території України, які знаходяться на межі материкової території України, що зумовлює перетин кордону України при в'їзді на територію АР Криму. Однак в звязку з тим, що місце перебування відповідача не відоме то взяти згоду на виїзд дитини з України позивач позбавлення можливості. З огляду на ці обставини суд вважає допустимим надати [PERSON] [PERSON] Хотамівні дозвіл на виїзд з України до АР Крим в період часу з дня набрання рішенням суду законної сили до 29 серпня 2015 року з метою відвідання її бабусі та оздоровлення без згоди відповідача в супроводі [PERSON]. Вжиття цього заходу сприятиме духовному, інтелектуальному розвитку дитини, її оздоровлення та не порушуватиме право [PERSON] на спілкування з дочкою та прийняття участі в її вихованні. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Встановлено, що чинним законодавством надання дозволу на виготовлення проїзного документу для дитини не відноситься до компетенції суду. Крім того, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» рішення суду про виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон є достатньою підставою для видачі органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, проїзного документу дитини. З огляду на ці обставини суд вважає, що підстави для задоволення позову в частині першої вимоги відсутні. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial