overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом Новоайдарської селищної ради, треті особи: Новоайдарська державна нотаріальна контора, [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 09.01.2014 року померла її матір [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка господарського призначення площею 5,1313 га, розташована на території Новоайдарської селищної ради та земельна частка (пай) розміром 6,01 умовних кадастрових гектарів члена КСП «Авангард». Спадкоємцями на це майно залишились позивач та її брат [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини і таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Позивач своєчасно спадщину не прийняла, тому звернулась до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на майно, яке залишилось після померлої [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи: Новоайдарської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані до суду докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 328, 1220, 1221, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області та просить встановити\~ факт її проживання однією сімєю з [PERSON], яка померла 21 грудня 2014 року, в період часу з 1998 року по день смерті останньої, посилаючись на те, що вона є племінницею померлою [PERSON] яка проживала і була зареєстрована також як і заявниця в [ADDRESS] з 1998 року по день смерті, тобто вони проживали разом в одній квартирі вже близько 20 років. Проте в даний час заявниці необхідно встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON], для оформлення спадщини, що відкрилась після смерті\~останньої, оскільки нотаріальною конторою їй відмовлено у прийняття заяви, оскільки відсутні підтвердження спадкування за законом. Заявниця до суду зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягає на задоволенні заявлених вимог. Представник заінтересованої особи Болградська міська\~ рада Одеської області, до суду не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії №110 від 17.09.1997 року [PERSON] на праві приватної власності належить житлової будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями по вул. Інзовська, 177/2 в м.Болград Одеської області . Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №393623 від 22.12.2014 року [PERSON] померла 21.12.2014 року. \~Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Як вбачається з будинкової книги [ADDRESS], разом зі спадкодавцем [PERSON], 09.03.1998 року була зареєстрована та проживала заявниця [PERSON], що також підтверджено відміткою про місце реєстрації в паспорті громадянки України заявниці. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що факт проживання заявниці однією сімєю з [PERSON] в період часу з 1998 року по день смерті останньої 21 грудня 2014\~ року підтверджений відповідними доказами і достатній для прийняття рішення, тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що 07.02.2014 р. між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Квартальний» № 739862/2014 в національній валюті України за умовами якого вкладник розмістив в банку грошові кошти у розмірі 70 000,00 грн. до 07.05.2014 р. Сторни домовились, що процентна ставка за вкладом становить 25% річних. Після закінчення строку дії договору відповідач не повернув суму вкладу та проценти нараховані за три місяці з моменту укладання договору і до його закінчення у розмірі 4 257,48 грн. Після звернення до банку із заявою повернення грошових коштів в повному обсязі 07.07.2014 р. відповідачем було видано позивачу із належних 74 257,48 грн. лише 4000,00 грн. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 70 000,00 грн. суму вкладу, 257,48 грн. заборгованості по процентам, 23,09 грн. пені передбаченої ст. 549 ЦК України, 3% річних у сумі 138,59 грн. та упущену вигоду у сумі 1150,68 грн. з 08 травня 2014р. по 31 травня 2014 р. В подальшому представник позивача збільшив вимоги та остаточно просив суд стягнути з відповідача 70 000,00 грн. заборгованість по вкладу, 257,48 грн. заборгованість по відсоткам, 67,37 грн. розмір пені, 404,22 грн. 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, розмір інфляційних втрат у сумі 3 372,35 грн. та 3 365,16 грн. - розмір процентів за вкладом на вимогу. Представник позивача пояснив, що пеню [PERSON] вираховувала на підставі положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», а сума у розмірі 3 365,16 грн. є упущеною вигодою за користування депозитного вкладу і нарахуванням відсотків по встановленій договором ставці 25% річних за період з 08.05.3014 р. по 16.07.2014 р., які позивач мав би отримати. Також представник [PERSON] надав свою згоду на ухвалення заочного рішення на підставі наявних в справі доказів. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області 17.06.2003 року є власником вищезазначеного будинку. Разом з нею в даному будинку зареєстровані її донька, [PERSON] , [INFO] та її онук, [PERSON] , [INFO] . Відповідачі за місцем реєстрації не проживає з 2016 року. Вони за власною ініціативою залишили будинок. Там відсутні їх речі. [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку з реєстраційного обліку знятися не бажають, а тому позивач вимушений сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих осіб у будинку, в зв`язку з чим несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримує свій позов та просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Так, як відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому порядку, від них до суду не надходило заяви про розгляд справи за їх відсутності, не подавали відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області 17.06.2003 року, [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до довідки Красноградської міської ради Харківської області разом з позивачем в даному будинку зареєстровані: донька, [PERSON] , [INFO] та онук, [PERSON] , [INFO] але не проживає (а.с. 10). Згідно довідки депутата Красноградської міської ради від 03.06.2019 року, [PERSON] , [PERSON] не проживають за даною адресою з 2016 року (а.с.9). Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. З урахуванням наведеного та надаючи оцінку всім доказам в їх сукупності, враховуючи що відповідачі [PERSON] , [PERSON] понад рік не користуються вищезазначеним будинком, суд вважає за доцільне визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] Разом з нею в даному будинку зареєстрований колишній чоловік [PERSON]. Шлюб між сторонами був розірваний 10.12.2009 року, з того часу відповідач в даному будинку не проживає, не користується ним та ніяких витрат на утримання будинку та сплаті комунальних послуг він не несе. Де в даний час проживає відповідач, позивач не знає. В судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з'явились, відповідно до поданої ним заяви він просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Так, як відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 11.09.2002 року, будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до довідки Наталинської сільської ради разом з позивачем в даному будинку зареєстрований: колишній чоловік [PERSON] (а.с 11). Відповідач після розірвання шлюбу з позивачем 10.12.2009 року в даному будинку не проживає, не користується ним та ніяких витрат на утримання будинку та сплаті комунальних послуг він не несе. Де в даний час проживає відповідач, позивач не знає. Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком будинком за адресою: [ADDRESS], так як він понад один рік відсутній без поважних причин в даному житлі. На підставі ст.ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 9 в буд. 11 на 3 м-р в м. Краснограді, Харківської області. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею квартири за адресою: 3 м-р[ADDRESS], м. Краснограда, Харківської області. Разом з нею в даній квартирі зареєстровані: колишній чоловік [PERSON] та син [PERSON]. Шлюб між сторонами був зареєстрований 28.01.2011 року, а розірвано 26.07.2016 року, що підтверджується копією заочного рішення Красноградського районного суду. Відповідач був зареєстрований в вищевказаній квартирі в серпні 2014 року. Але відповідач [PERSON] з січня 2015 року в даній квартирі не проживає, не користується нею та ніяких витрат на утримання квартири та сплаті комунальних послуг він не несе. Де в даний час проживає відповідач, позивач не знає. В судове засідання позивач не зявилась, відповідно до поданої нею заяви вона просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 18.04.2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира за адресою: 3 м-р[ADDRESS], м. Краснограда, Харківської області належить [PERSON] (а.с. 7-8). Відповідно до довідки Красноградської міської ради разом з позивачем в даній квартирі зареєстровані: колишній чоловік [PERSON] та син [PERSON] (а.с 10). Відповідач [PERSON] з січня 2015 року в даній квартирі не проживає, не користується нею та ніяких витрат на утримання квартири та сплаті комунальних послуг він не несе. Де в даний час проживає відповідач, позивач не знає. Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 9 в буд. 11 на 3 м-р в м. Краснограді, Харківської області, так як він понад один рік відсутній без поважних причин в даному житлі. На підставі ст.ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею квартири за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею в даному будинку зареєстрований син [PERSON]. Відповідач в даному будинку не проживає з весни 2013 року, не користується ним та ніяких витрат на утримання будинку та сплаті комунальних послуг він не несе. Де в даний час проживає відповідач, позивач не знає. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, відповідно до поданої нею заяви вона просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 07.08.1981 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 6-7). Відповідно до довідки Красноградської міської ради разом з позивачем в даному будинку зареєстрований: син [PERSON] (а.с 5). Відповідач з весни 2013 року в даній квартирі не проживає, не користується ним та ніяких витрат на утримання квартири та сплаті комунальних послуг він не несе. Де в даний час проживає відповідач, позивач не знає. Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS], так як він понад один рік відсутній без поважних причин в даному житлі. На підставі ст.ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 07.10.2002 року є власником вищезазначеної квартири. Разом з нею в даній квартирі зареєстрований її син [PERSON], [INFO]. Понад рік [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, він за власною ініціативою залишив будинок. Там відсутні його речі. [PERSON] в добровільному порядку з реєстраційного обліку знятися не бажає, а тому позивач вимушений сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих осіб у будинку, в звязку з чим несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Позивач в судове засідання не зявився, від неї до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримує свій позов та просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 07.10.2002 року [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до довідки ОСББ «Дорожник К-2013» разом з позивачем в даній квартирі зареєстрований син [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно акту про місце проживання, виданий 30.10.2018 року ОСББ «Дорожник К-2013», [PERSON] не проживає за даною адресою з 01.12.2008 року (а.с.7). Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З урахуванням наведеного та надаючи оцінку всім доказам в їх сукупності, враховуючи що відповідач [PERSON] понад рік не користується вищезазначеною квартирою, суд вважає за доцільне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та

Outcome: approved