Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем одружилась 11.09.2015 року, шлюб було зареєстровано Ленінським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського Управління юстиції, актовий запис №616. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. З вересня 2017 року вони припинили шлюбні відносини з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, разом не проживають. Відповідач проживає в м.Миколаєві. Примирення між ними не можливе, тому що неприязні стосунки між ними тривають тривалий час. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, в житті дитини її вихованні участі не приймає. Вона змушена була звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11.09.2015 року, Ленінським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського Управління юстиції, актовий запис №616. Після розлучення залишити їй прізвище «Чоботарьова», стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. В судове засідання позивач не зявилась. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому, вказав, що сімейні відносини між ними припинені з вересня 2017 року, він позбавлений можливості спілкуватися з донькою, аліменти сплачує шляхом переказу коштів на «Укрпошту». Позовні вимоги про розірвання шлюбу з позивачкою він визнає, просить судові витрати розділити між ними порівну. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 2015 року учасники справи зареєстрували шлюб у Ленінському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського Управління юстиції, актовий запис №616, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №118344, виданого 11 вересня 2015 року\~\~ (а.с. 5). Від\~ спільного подружнього життя учасники справи мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії, 1-ФЦ №240935 від 24 листопада 2015 року, яка проживає з відповідачкою, спору щодо місця проживання дитини немає. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між учасниками справи припинені з вересня 2017 року, проживають окремо . \~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між учасниками справи остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім'ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. \~Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~Позивач надала суду заяву про залишення їй прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Чоботарьова». \~\~\~\~\~\~ \~Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами\~ ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що\~ документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 200 ЦПК України визначено, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач проти розлучення не заперечив, про що свідчить його відзив. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з наданої квитанції від 15.03.18 р., позивачка за подання даного позову до суду, сплатила судовий\~збір\~в розмірі 704 грн. 80 коп., виходячи з розміру, встановленого підпункту 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір . Враховуючи вищевикладене суд, дійшов висновку про повернення [PERSON] з Управління Державної казначейської служби України у Голованівському районі Кіровоградської області 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. з рахунку №31215206700111, код отримувача 37791599, МФО 823016, а також стягнути з відповідача [PERSON] половину сплаченого судового збору , а саме в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп., на користь [PERSON]. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Outcome: approved