Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 09.06.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає на даний час з позивачем. З березня 2018 року сімейне життя не склалося, сторони проживають окремо, хоч і знаходять у зареєстрованому шлюбі. Усі обовязки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто, що стало причиною звернення до суду з позовом. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач позов визнав, проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки не заперечував. В судовому засіданні пояснив, що працює підприємцем, має ще двох дочок від першого шлюбу 25 і 18 років. На молодшу дочку 18-ти років сплачує аліменти у розмірі 1700 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 09.06.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає на даний час з позивачем. З березня 2018 року сімейне життя не склалося, сторони проживають окремо, хоч і знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Обовязки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяють утримувати свою малолітню дочку. Відповідач працює приватним підприємцем, видом діяльності є торгівля та ремонт компютерів і периферійного устаткування. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обовязком батьків, встановленим положенням ст. 180 СК України, яким визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо\~дитини. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Положеннями ч. 4 цієї статті передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved