Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є одним із співвласників квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що 28 грудня 2018 року її квартира була затоплена. Згідно з актом обстеження комісії ТзОВ « [PERSON] .Ж [PERSON] » від 28.12.2018 р., причиною затоплення був порив металопластикового трубопроводу самовільно прокладеного власником кв. [ADDRESS] та закладеного плиткою. Внаслідок залиття квартира потребує поточного ремонту. Згідно з висновком експертного дослідження № 190/5 від 24.04.2019 р., складеним судовим експертом ТОВ «Волинь-Експерт» Серединським О.А., вартість проведення відновлювального ремонту квартири для ліквідації наслідків залиття становить 1606 грн. У зв`язку із виниклою ситуацією у неї погіршилося здоров`я, на що вона витратила 2146,57 грн. Крім того, як зазначає позивач, їй спричинена моральна шкода, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушенням звичного способу життя, необхідності додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 5000 грн. Відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові усні звернення позивача. На підставі наведеного позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду завдану внаслідок залиття квартири в сумі 3752,57 грн.; моральну шкоду в розмірі 5000 грн.. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач та її представник позовні вимоги визнали частково в сумі вартості відновлювального ремонту 1606 грн. У задоволенні позовних вимог в іншій частині просили відмовити за безпідставністю. Третя особа [PERSON] вважав, що позов підлягає до задоволення. Третя особа [PERSON] подав суд заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 322\~ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2ст.\~1166\~ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Як вбачається зі змісту п. 2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27.03.1992\~року за\~№ 6\~«Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~за позовами\~про відшкодування\~шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від вини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є одним із співвласників квартири [ADDRESS] та проживає за цією адресою, що підтверджується будинковою книгою (а.с.3-6). З акту обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] від 28.12.018 року, вбачається, що причина підтоплення: порив металопластикового трубопроводу самовільно прокладеного власником кварти №9 та закладеного плиткою (а.с.20). Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 190/5 по замовленню [PERSON] від 24.04.2019 року ринкова вартість відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS] на ліквідацію наслідків затоплення становить 1606 грн. (а.с. 13-19). Отже, з наведеного слідує наявність причинно-наслідкового зв`язку між вказаними подіями і вказує на затоплення квартири позивача саме з вини відповідача. Згідно\~ст. 322 ЦК України\~тягар утримання покладається на власника, тобто відповідач зобов`язана була утримувати своє майно в такому стані, щоб не завдавати збитків майну інших осіб, в даному випадку квартирі позивача. Як вбачається із змісту ст.\~1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, враховуючи реальну вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкоджених частин квартири, а також ту обставину, що шкода, заподіяна позивачу, з вини відповідача та враховуючи докази по справі, суд вважає позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1606 грн. підставними. Разом з тим, що на думку суду, не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на лікування, оскільки позивачем не надано доказів причинного зв`язку між лікуванням та фактом залиття квартири. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 3 ч. 2\~статті 23 ЦК України, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Як випливає із пояснень сторін, матеріалів справи та встановлено судом, що з вини відповідача було пошкоджено майно, яке належить позивачу, що безперечно призвело до порушення її звичного життєвого стану, і призвело до незручностей, хвилювань, душевних страждань, а отже є підстави для захисту її порушених прав у вигляді завдання моральної шкоди. Тому, виходячи з принципів розумності й справедливості, з врахуванням характеру і обсягу моральних страждань, яких зазнала позивач внаслідок неправомірних дій відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на відшкодування завданої моральної шкоди на користь [PERSON] 1000 грн.. В решті заявлених позовних вимог слід відмовити за необгрунтованістю. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 228,78 грн. судового збору.

Outcome: partial