Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким: 1. Збільшити розмір аліментів на утримання [PERSON], 02.2003 року народження, визначений рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.03.2008 р. у справі № 2-346/2008 року.2. Стягувати з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання їхньої спільної дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили і до досягнення [PERSON] повноліття. 3. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, або до припинення навчання. 4. Визнати виконавчий лист виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області на підставі рішення від 17.03.2008 р. у справі № 2-346/2008 року, таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позов вказує, що 11.02.2003 року у неї, [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. 12.07.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 17.03.2008 року Роменський міськрайонний суд ухвалив рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання двох дітей сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, аліменти сплачувати матері [PERSON] На сьогоднішній день позивач з дітьми проживає окремо від відповідача. 17.05.2017 року ВРУ прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом стягнення аліментів, яким збільшила мінімальний розмір аліментів на одну дитину до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний закон набрав чинності 08.07.2017 року. Оскільки відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, то розмір аліментів, який підлягає стягненню з нього на утримання неповнолітньої дочки суд може визначити у твердій грошовій сумі. Крім того, зазначає, що 18.04.2018 року їхньому з відповідачем синові [PERSON] виповнилося 18 років, однак, він продовжує навчання в Роменському коледжі Сумського національного аграрного університету на 4 курсі денної форми навчання, за рахунок державного бюджету, закінчує навчання 30.06.2019 року. У звязку з навчанням [PERSON] самостійного заробітку не має, як і будь-якого іншого доходу. В той же час, необхідно оплачувати проживання в м. Ромни, витрачати кошти на харчування та одяг. Таким чином, у звязку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, яку надає позивач, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а позивач не в змозі самостійно забезпечувати сина в достатньому обсязі. Вважає, що відповідач повинен щомісяця сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. на утримання сина [PERSON], який досяг повноліття, але продовжує навчання. Відповідач має на утриманні ще одну дочку, непрацездатних дружини чи батьків не має, за станом здоровя може надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] та дочці [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити. Суду пояснила, що аліменти в розмірі 1000 грн. на повнолітнього сина вона визначила, виходячи з того, що це менше прожиткового мінімуму і ці кошти потрібні на прожиття та одяг, на проїзд, харчування. На неповнолітню дочку теж потрібні кошти тому що вона пішла навчатися, на харчування витрачає 500 гривень, на проїзд 200 грн., також потрібні кошти на одяг і приладдя на навчання у ВПУ. На дітей щомісячно вона витрачає 3500 грн., синові віддала 1200 грн., які надійшли як аліменти, решту витрачає на дочку. Синові в даний час вона віддає лише ті аліменти, які присилає батько. З дітьми вона не проживає, вони у бабусі її матері. Сама вона мешкає неподалік. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що також має на утриманні дочку [PERSON], [INFO], на яку теж сплачує аліменти. Аліменти на користь позивача сплачує по мірі можливості. На двох дітей він сплачує 1350 грн. Погоджується сплачувати аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] в розмірі 700 грн. і на сина в розмірі 700 грн. Що стосується сина, то він сплачував за навчання сина - 1500 грн., 3000 грн. та 2990 грн. за три роки навчання. В цей же період він сплачував і аліменти на утримання сина. Також сплачував благодійний внесок і за отримання сином водійського посвідчення. Погоджується з тим, що дочка перебуває на утриманні позивача, але син навряд чи перебуває на утриманні матері. Третя особа [PERSON] не висловив думки з приводу позовних вимог. Пояснив, що він з сестрою [PERSON] проживають у бабусі, мати проживає окремо. Він отримує стипендію в розмірі 970 грн. За останні півроку мати віддала йому 1200 грн., більше коштів не давала. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася 11.02.2003 року, її батьками вказані: батько [PERSON], мати [PERSON]. [PERSON] народився 18 квітня 2000 року, його батьками вказані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що Роменським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 12 липня 2016 року складено відповідний актовий запис № 12. З довідки Довгополівської сільської ради Роменського району Сумської області вбачається, що [PERSON] проживає разом з дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в с. Овлаші по 2-му пров. Шевченка, 65, діти знаходяться на її утриманні. [PERSON] є студентом IV курсу Роменського коледжу Сумського національного аграрного університету спеціальності 5.10010201 «Експлуатація і ремонт машин та обладнання агропромислового виробництва», денної форми навчання відділення «Механізація агропромислового виробництва». Термін навчання з 01.09.2015 р. по 30.06.2019 р., навчається за рахунок коштів державного бюджету, що вбачається з довідки Роменського коледжу СНАУ від 09.07.2018 р. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.03.2008 року по справі № 2-346/2008 р. стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня предявлення позову 11 лютого 2008 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, вирішено аліменти сплачувати матері [PERSON] 28.03.2008 року на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які врегульовані ст. ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, а також на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, які регулюються ст. ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України. Вирішуючи позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує наступне. Згідно ч. 1 ст.\~192\~СК\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно ст.\~180\~Сімейного\~кодексу\~України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 2 ст.\~182\~Сімейного\~кодексу\~України (в редакції Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 4 ст.\~273\~ЦПК\~України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що підставою для зміни розміру аліментів є доведення позивачем факту того, що змінився його матеріальний або сімейний стан, або стан здоров'я сторін, або наявність інших істотних обставин. Відповідно до ст.\~7\~Закону\~України\~«Про державний\~бюджет\~України\~на 2018\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Звідси випливає, що 50 % прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня - 972 гривні, з 1 грудня 1013,5 гривень. Суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] від іншого шлюбу. Проте, суд бере до уваги, що мінімальний розмір аліментів, визначений законом, не ставиться в залежність від наявності у відповідача дітей, заробітку, чи інших обставин. Вислухавши сторони, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає\~позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів частково обґрунтованими і приходить до висновку про наявність\~ підстав для їх часткового задоволення. Такого висновку суд дійшов з тих підстав, що змінилися обставини, які впливають на визначений розмір аліментів, а саме рішенням суду від 17.03.2008 року було встановлено мінімальний розмір аліментів в частці від заробітку не більш як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в той час як на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання неповнолітньої доньки слід збільшити і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти, на утримання дитини в розмірі 1000 грн., що не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на день розгляду справи. В іншій частині в задоволенні позову в цій частині слід відмовити, оскільки позивач просить стягнути аліменти в розмірі, що становить більше ніж половина прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, при цьому обґрунтування такої потреби суду не вказала і належних та допустимих доказів, щодо даної обставини не надала. Питання щодо закінчення стягнення аліментів за рішенням Роменського міськрайонного суду від 17.03.2008 року після сплати аліментів за цим рішенням суду до дати набранням рішення суду про зміну розміру аліментів підлягає вирішенню в порядку ст. 432 ЦПК України. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст.199\~Сімейного кодексу\~України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. (ч.2 ст. 199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст. 199 СК України). Згідно ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст.200 СК України). Виходячи зі змісту ст. 199 СК України обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вислухавши сторони, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд вважає\~позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання задоволенню не підлягають. Такого висновку суд дійшов з тих підстав, що повнолітній [PERSON], [INFO], проживає з бабусею, окремо від матері, остання за півроку фактично матеріальної допомоги йому не надає, лише віддала кошти в сумі 1200 грн. отримані в якості аліментів від відповідача, в той час як утримання дітей є рівним обовязком як батька, так і матері. З огляду на викладене, підстав для стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина саме на користь матері, яка є позивачем, суд не вбачає. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved