Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просила встановити факт її спільного проживання із [PERSON] на день її смерті - 12.12.2006 року. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що 12.12.2006 року померла її тітка по лінії матері [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Заявниця є спадкоємцем померлої за заповітом, та постійно проживала разом із тіткою на час її смерті за місцем свого проживання в с. Великий Олександрів, куди у березні 2004 року після хвороби забрала тітку для здійснення догляду за нею. З метою переоформлення спадщини [PERSON] звернулась до нотаріальної контори, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини, у звязку з чим вона змушена звернутись за захистом своїх прав до суду. Ухвалою суду від 03.09.2018року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала, вказавши, що [PERSON] була рідною сестрою її матері. Тітка була зареєстрована та проживала одиноко у [INFO], оскільки її чоловік давно помер, а дітей не було. У 2004 році тітка захворіла, потребувала догляду, і [PERSON] забрала її до себе у с. Великий Олександрів, де [PERSON] проживала до самої смерті. Представник заінтересованої особи, Дунаєвецької селищної ради, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у суд не зявився. Селищний голова [PERSON] подав заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради , не заперечував проти задоволення заяви. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Заслухавши заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити. Судом встановлено, що 12.12.2006 року в с. Великий Олександрів Віньковецького району померла [PERSON], яка була зареєстрована в [INFO], однак постійно без реєстрації з 2004 року проживала в [INFO], разом із [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Заявник є спадкоємцем померлої за заповітом. 17.08.2018 року заявник [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак постановою нотаріуса від їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з пропущенням шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 331925 від 11.08. 2018 року; копією паспорта заявника; дублікатом заповіту від 28.11.1997 року, згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]; сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0302368 від 18.04.1997 року; постановою державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.08.2018 року; відповіддю державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори [PERSON], згідно якої після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась. Факт постійного проживання заявника спільно із [PERSON] починаючи із 2004 року і до її смерті підтвердили у суді свідки [PERSON] та [PERSON] Крім того, згідно довідки Великоолександрівської сільської ради від 21.08.2018 року № 408, [PERSON] до дня смерті 12.12.2006 року проживала без реєстрації разом із своєю племінницею [PERSON] в с. Великий Олександрів по вул. Весняна, 6. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи,\~в тому\~числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~315\~ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими відповідно до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини вона не може через відсутність документа, котрий свідчить про факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження вимог про визнання факту її постійного проживання із [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки з урахуванням віку останньої вона потребувала догляду та допомоги, у зв'язку з цим заявник забрала її на постійне місце проживання у [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved