Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 13 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 381. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стали ті обставини, що спільне життя між подружжям не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені. Позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливим. На утримання дитини [PERSON] добровільно ніякої допомоги не надає, офіційно не працює, тому позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, на утримання дитини. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог, в повному обсязі, прохала розглянути справу у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважав за можливе слухати справу у його відсутності, постановивши заочне рішення. Дослідивши по справі докази, суд дійшов наступного висновку: Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 13 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, згідно актового запису № 381 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». /а.с.3/ Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки, крім того, збереження шлюбу суперечитиме принципу добровільності шлюбу та визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Зважаючи на вказане, позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі. Сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. /а.с. 6/. Згідно довідки виконкому Воронізької селищної ради за № 3490 від 16.07.2016 року [PERSON] проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходяться на її утриманні. /а.с. 5/ Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів підлягають врахуванню стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, при визначенні аліментів у твердій грошовій сумі положення ч. 2 ст. 182 СК України не застосовуються. Зважаючи, що відповідач не з'явився та не надав доказів, що підтверджували б наявність обставин, які підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити в частині стягнення 1000 грн на місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial