Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області, в якому просила скасувати арешт всього належного їй нерухомого майна, накладеного Першою Макіївською державною нотаріальною конторою Донецької області листом б/н від 13.02.1990 року. В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що вказане обтяження зареєстровано 15.02.2006р. державним нотаріусом Першої Макіївської державної нотаріальної контори Донецької області на підставі листа б/н від 13.02.1990р., що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів № 129089042, але підстави накладення арешту на майно їй не відомі. Позивач та її родина все життя проживали на території с. Коробочкине, Чугуївського району, Харківської області і майно, що належить їй на праві власності також знаходиться лише на території вказаного району і наявність арешту перешкоджає позивачу в реалізації її прав, як власника. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник відповідача, якого було у встановленому законом порядку повідомлено про час та місце слухання справи до суду не з'явився, подав письмові заперечення на позовну заяву, згідно яких просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, з підстав звернення до неналежного відповідача. Суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України,вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно даних витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів № 129089042, державним нотаріусом Першої Макіївської державної нотаріальної контори Донецької області на підставі листа б/н від 13.02.1990р. зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна [PERSON], в якому ІПН особи відсутній, оскільки запис архівний. Адресою зареєстрованого місця проживання позивача [PERSON] є с. Коробочкине, Чугуївського району Харківської області, вул. Високогірна, буд. 13, що підтверджується копією паспорта громадянина України [PERSON] серії ММ № 493524, виданим 14.03.2000р. Чугуївським РВ УМВС України в Харківській області (а.с.4). Як вбачається з довідки № 02-41/1276 від 12.07.2017р., виданої виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, позивач [PERSON] народилась 16.01.1967 року у с. Коробочкине, Чугуївського району, Харківської області, і з дня народження та по теперішній час зареєстрована та мешкає за адресою: с. Коробочкине, Чугуївського району Харківської області, вул. Високогірна, буд. 13. Згідно довідки № 02-41/1347 від 28.07.2017р., виданої виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, батьки позивача [PERSON], який помер 06.12.2014р. та [PERSON], яка померла 21.09.2014р., на день своєї смерті були зареєстровані та проживали в [INFO], а сестра позивача [PERSON], з дня народження 30.08.1965р. по теперішній час зареєстрована та проживає в [INFO]. Згідно повідомлення Першої Макіївської державної нотаріальної контори Донецької області № 154/01-16 від 10.05.2017р., надати будь яку інформацію з питання накладення заборони відчуження нерухомого майна [PERSON], накладеного 15.02.2006 р. Четвертою Макіївською державною нотаріальною конторою Донецької області, не має можливості, оскільки архів нотаріальної контори та обласний державний нотаріальний архів знаходяться на території не підконтрольній Збройним силам України. Дані щодо наявності у позивача майна на території Донецької області у суду відсутні. Таким чином, наявність обтяження майна позивача обмежує її права щодо вільного користування та розпорядження власним нерухомим майном. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 7 ст. 319 ЦК України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та враховуючи те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання.

Outcome: approved