Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 01.11.2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області, актовий запис № 3015. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачем. Позивач зазначає, що спільне життя у подружжя не склалося через несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага між сторонами, що стало фактичною причиною припинення шлюбних відносин і ведення спільного господарства. Між сторонами почали виникати сварки, вони втратили взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб розпався і відновленню не підлягає, а тому перебування у шлюбі із відповідачем суперечить її інтересам, що й стало підставою для її звернення до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] , в підготовче засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задоволити. Після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] , в підготовче засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 01.11.2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області, актовий запис № 3015, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5-6). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, сторони спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved