Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який [INFO] помер. Після смерті чоловіка заявник втратила постійне та основне джерело для існування, так як одержувала від померлого чоловіка допомогу на утримання, що становила більшу частку її доходу. [PERSON] є непрацездатною особою, так як досягла пенсійного віку і отримує пенсію за віком, яка набагато менша ніж розмір пенсії чоловіка, яку він отримував на день своєї смерті, та потребує державної допомоги у зв`язку з втратою свого годувальника. Однак хоча у неї з чоловіком і спільна реєстрація за паспортом, але у її довідці ВПО зазначена інша адреса, тобто відмінна від тимчасової реєстрації чоловіка. На підставі чого заявниця вимушена звернутися до суду, щоб довести своє спільне мешкання разом з чоловіком на момент його смерті та факт того, що вона перебувала на його утриманні. Заявник [PERSON] , представник заявника [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують (а.с. 26). Зацікавлена особа - представник Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області в судове засідання не з`явився, до суду було надано відзив в якому зазначається, що заявником [PERSON] не надано жодного доказу на підтвердження факту перебування на утриманні чоловіка, окрім того, її пенсія є більшою, ніж прожитковий мінімум, а тому, вважають, що факт утримання відсутній, заяву слід залишити без розгляду, справу просили розглядати без представника управління (а.с. 23, 35). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 15) заявник [PERSON] перебула у зареєстрованому шлюбу з [PERSON] з 7.03.1974 р. Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 16) [PERSON] помер [INFO] . Згідно копій паспортів заявника [PERSON] та її померлого чоловіка [PERSON] (а.с. 7, 10) вбачається, що заявник з чоловіком були зареєстровані за однією адресою. Згідно копії пенсійного посвідчення Серії [NUMBER] [PERSON] є пенсіонером за віком (а.с. 14). Згідно копії довідки ВПО від 23.03.2018 р. № 0000499135 заявник [PERSON] зареєстрована: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 12). Згідно копії довідки ВПО від 28.08.2017 р. № 0000309526 чоловік заявника [PERSON] зареєстрований: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 13). Згідно копії довідки Старобільського ОУПФУ Луганської області розмір пенсії [PERSON] складає 1657,92 грн. (а.с. 24). Згідно копії довідки Старобільського ОУПФУ Луганської області розмір пенсії [PERSON] складає 7523,36 грн. (а.с. 32). З копії довідки про фактичне проживання № 28 від 12.12.2019 р., виданої державною установою так званої Луганської народної республіки, заявник та її померлий чоловік мешкали разом за адресою: [ADDRESS] , по день смерті [PERSON] (а.с. 17). Суд приймає ці документи як докази виходячи із аналізу практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні. Так, у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] знаходилась на утриманні свого чоловіка [PERSON] до настання його смерті [INFO] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved