overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що із 07 червня 1986 року перебуває у шлюбі з відповідачем, в якому у них спільних дітей немає. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує формально. Понад десять років подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє спілкування. Спроби примирення не дали позитивних результатів. На думку позивачки їх сім`я фактично розпалась, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Відповідач відмовляється добровільно прийти до органів реєстрації актів цивільного стану для подання спільної заяви про розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, позивачка не може в позасудовому порядку розірвати шлюб та змушена звернутись до суду із даним позовом, просить суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] під час судового розгляду позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Додатково пояснила, що вони з чоловіком проживають окремо протягом 15 років. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Із свідоцтва про укладення шлюбу відомо, що сторони зареєстрували шлюб 07.06.1986 року у Відділі ЗАГСу Самбірського міськвиконкому Львівської області (актовий запис № 136). ( а.с. 3). У шлюбі в сторін спільних дітей немає. Згідно викладеного позивачкою [PERSON] у позовній заяві та зазначеного в судовому засіданні відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи обставини справи - судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, розлад в сім`ї носить тривалий характер, згода на примирення відсутня, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що із 12 червня 2018 року перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] , в якому у них спільних дітей немає. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Починаючи з липня 2019 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились і вони проживають окремо, в різних регіонах України. Позивачка неодноразово телефонувала відповідачу з пропозицією розірвати шлюб шляхом подання спільної заяви, та отримувала відмову. Тому звернулась із позовом до суду. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу немає. Із врахуванням наведеного просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розглядати позов у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Сторони зареєстрували шлюб 12 червня 2018 року у Пулинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (актовий запис № 16) ( а.с. 3). У шлюбі в сторін спільних дітей немає. Згідно викладеного позивачкою [PERSON] у поданих заявах, відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем не бажає. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст.\~ 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Отже, аналізуючи всі обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивачки, що її відносини з чоловіком як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому\~шлюб слід\~розірвати та\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивачки\~судові витрати,\~пов`язані зі\~сплатою судового\~збору.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що із 14 липня 2007 року перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] , в якому у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розлучення сторін є неодноразові зради відповідача. У нього існують тривалі відносини з іншою жінкою. Позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги, сторони стали чужими одне для одного. Шлюбні відносини між подружжям припинені, шлюб існує формально, спроби примирення не дали позитивних результатів. Сім`я фактично розпалась. На думку позивачки, збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, строк на примирення не виправить стан шлюбних відносин сторін, а тільки погіршить їхнє спілкування. Із врахуванням наведеного просить суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розглядати позов у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Сторони зареєстрували шлюб 14 липня 2007 року у Рудківській міській раді Самбірського району Львівської області (актовий запис № 17) ( а.с. 5). У шлюбі в сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-8). Згідно викладеного позивачкою [PERSON] у поданих заявах, відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем не бажає. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст.\~ 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Отже, аналізуючи всі обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивачки, що її відносини з чоловіком як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що із 19.09.2019 року перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] , в якому у них неповнолітніх дітей немає. Сторони не проживають однією сім`єю біля восьми місяців. Спільне життя у них не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Виникали непорозуміння, сварки, скандали. В результаті наведеного позивачка втратила до відповідача почуття поваги та любові. На думку позивачки примирення із відповідачки є неможливим, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Із врахуванням викладеного, просить суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Сторони зареєстрували шлюб 19.09.2019 року у Трускавецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 205) ( а.с. 4). У шлюбі в сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно викладеного позивачкою [PERSON] у поданій заяві відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи всі обставини справи - судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивачки, що її відносини з чоловіком як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що із 29 листопада 2011 року перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] , в якому у них народились дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з нею,позивачкою. За час подружнього життя спільне життя із відповідачем не склалось через несхожість характерів та поглядів на життя, у їхньої сім`ї не було порозумінь, виникали суперечки і конфлікти, а відтак сім`я фактично розпалась, шлюбні відносини припинились, збереження шлюбу неможливе. На думку позивачки, подальше спільне життя із відповідачем суперечить її інтересам; примирення неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю - немає. Із врахуванням наведеного просить суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розглядати позов у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Сторони зареєстрували шлюб 29 листопада 2011 року у Теофіпільській сільській раді Козівського району Тернопільської області (актовий запис № 06) ( а.с. 6). У шлюбі в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно викладеного, позивачкою [PERSON] у поданих заявах, відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи всі обставини справи - судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивачки наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивачки, що її відносини з чоловіком як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом та просить стягнути з Березівського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області матеріальну шкоду 35-14 грн. та моральну - 50000 грн. Крім того, 30 серпня 2016 року [PERSON] також подала до канцелярії суду заяву, якою відмовилась від участі в розгляді вищевказаного позову та послалася на своє право вирішувати дану справу без її участі. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з'явився та про причини своєї неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 1 ст.58 ЦПК України регламентує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За правилами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З наведених норм закону свідчить, що сторона, а в даному випадку позивачка, на яку покладався тягар доказування, повинна була під час розгляду цієї справи обґрунтувати з наданням відповідних належних доказів наявність обставин, що з достовірністю могли б підтвердити матеріально-правові вимоги позову та наявність необхідних умов для покладання на відповідача юридичної відповідальності. Відповідно до ст.179 ЦПК України та п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Незважаючи на встановлений процесуальним законом порядок доказування та вимоги ст.ст.10,11 ЦПК України, позивачка не довела існування фактів заподіяння їй відповідачем матеріальних та моральних збитків. Слід звернути увагу, що в порушення зазначених норм закону [PERSON] не надала суду ухвалу судді від 30 березня 2016 року та оригінали проїзних квитків, якими обґрунтовуються підстава й предмет її позову та які могли б мати юридичне значення для вирішення справи, але, при цьому, лише зазначила їх у додатку до свого позову. Проаналізувавши позовну заяву [PERSON], суд дійшов висновку про неможливість її задоволення у зв'язку з недоведеністю останньою тих юридичних фактів матеріально-правового характеру, на які вона посилається.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цією заявою, в обґрунтування якої зазначила, що їй належить земельна ділянка площею 5,8001 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, про що їй був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №055566 від 05.05.2001р. Під час підготовки документів для отримання в установленому законом порядку кадастрового номеру на земельну ділянку було встановлено, що у державному акті на право власності на землю її по батькові було помилково вказано «Леонідовні» замість правильного «Леонідівні». Зазначена помилка перешкоджає внесенню відомостей до Державного земельного кадастру. Внести виправлення до державного акту на право власності на землю не має можливості, тому вона вимушена звернутись до суду із цією заявою. До початку судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа Чугинська сільська рада також надіслала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника заперечень проти задоволення заяви не мали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дійсно, як вбачається із державного акту на право власності на земельну ділянк у, яка розташована на території Чугинської сільської ради, серії IVЛГ №055566, вона видана [PERSON], яка мешкає в с. Чугинка, вул. Леніна, 8. Одночасно, з копії паспорту заявника йдеться, що правильне написання її по батькові - Леонідівна, що також відповідає правилам українського правопису. Адреса реєстрації місця проживання заявника співпадає з адресою зазначеною в державному акті на право власності на земельну ділянку. Належність заявнику\~земельних ділянок\~ які\~знаходиться на\~ території\~Чугинської сільської\~ради Станично-Луганського\~району,\~ підтверджується\~ довідкою,\~що видана\~головою \~Чугинської сільської\~ради від\~31.08.2018\~року №394/02-17,\~ з\~якої також\~йдеться що\~внести виправлення\~до державного\~акту на\~даний час\~не можливо. Наведене переконало суд, що при заповненні Державного акту на право приватної власності на землю серії IVЛГ №055566 було допущено помилку у написанні по батькові заявника. З огляду на те, що в документ, факт належності якого просить встановити заявник внести виправлення неможливо, а помилка в ньому перешкоджає [PERSON] реалізувати своє право розпорядження земельною ділянкою, та враховуючи, що заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви, суд не бачить підстав для відмови у задоволенні даної заяви. Враховуючи вищенаведене,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цією заявою, в обґрунтування якої зазначила, що їй на підставі рішення Кононівської сільської ради Біловодського району від 26 лютого 2001 року було видано державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER]. При оформленні Державного акту в ньому була допущена помилка у прізвищі: замість «[PERSON]» її прізвище у акті вказано «[PERSON]». Зазначена невідповідність перешкоджає їй у здійсненні права на розпорядження зазначеною земельною ділянкою та унеможливлює укладення договору оренди земельної ділянки. З приводу внесення виправлень до Державного акту заявник зверталась до Кононівської сільської ради Біловодського району Луганської області, на що її листом від 07.11.2017 року №233/02-14 було повідомлено про неможливість внесення виправлення допущеної помилки у написанні прізвища. У зв'язку із неможливістю в іншому порядку вирішити питання про внесення виправлень до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, вона вимушена звернутись до суду із цією заявою. До початку судового засідання від заявника, через її представника [PERSON], надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, до якої вона долучила додаткові докази. Заінтересована особа: Кононівська сільська рада Біловодського району Луганської області в судове засідання свого представника не направила, про дату час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи без участі представника та заперечень проти заяви до суду не надходило, тому суд вважав за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як вбачається із державного акту на право власності на земельну ділянку площею 8,9212 га., яка розташована на території Кононівської сільської Ради, серії [NUMBER], від 11.04.2001р. він виданий [PERSON], яка мешкає у с. Лимарівка Біловодського району Луганської області. Одночасно, з копії паспорту заявника йдеться, що правильне написання прізвища заявниці - [PERSON]. Належність заявниці земельної ділянки площею 8,9212 га. сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кононівської сільської ради Біловодського району, підтверджується копією договору оренди вказаної земельної ділянки від 01.01.2009 року та копією сертифікату на право на земельну частку серії [NUMBER], на підставі якого оформлювався державний акт на право власності на земельну ділянку, та у яких її прізвище вказане - [PERSON]. Наведене переконало суд, що при заповненні Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] було допущено помилку у написанні прізвища заявника. З огляду на те, що в документ, факт належності якого просить встановити заявник внести виправлення неможливо, а помилка в ньому перешкоджає [PERSON] реалізувати своє право розпорядження земельною ділянкою, та враховуючи, що заінтересована особа не надала своїх заперечень до заяви, суд не бачить підстав не задовольняти подану заяву. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved