Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2018 р. Вимоги обгрунтовує тим, що донька [PERSON] продовжує навчання на денному відділенні Індустріально-педагогічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету (ВНЗ І-го рівня акредитації) і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач, як батько останньої, зобовязаний утримувати дитину і має можливість добровільно надавати матеріальну допомогу, але не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, про що надав письмові пояснення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно ч. 1 ст. 200 цього Кодексу, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. Згідно ст. 184 ч.1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є батьком [PERSON], 25.11.1999 р. н. (а.с. 4), яка навчається на денному відділенні Індустріально-педагогічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету (ВНЗ І-го рівня акредитації) (а.с. 3). Термін закінчення навчання 30.06.2018 року. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобовязань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу доньці, і повинен надавати грошову допомогу на утримання дитини. При цьому суд вважає, що відповідно до ст. 184 ч. 1 СК України, оскільки відповідач ніде не працює, а позивачем іншого не доведено, є достатні підстави для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача (а.с.13), інші обставини, що мають істотне значення, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], 25.11.1999 р. н., у розмірі 650 грн. щомісяця до закінчення нею навчання, тобто до 31.05.2016 р., але не більше як до досягнення донькою 23 років. Крім цього з відповідача, на підставі ст.141 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. на рахунок Державної Судової адміністрації.

Outcome: approved