Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що вона та відповідач по справі [PERSON] перебувають у шлюбі. Вони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Від жовтня 2020 року вони фактично припинили спільно проживати, на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, утримувати дитину він їй не допомагає (два рази за місяць привозив солодощі). Дитина проживає разом з нею за вищевказаною адресою, знаходиться на її утриманні. Ій одній важко одній утримувати їхню спільну дитину. Відповідач у добровільному порядку фінансово не допомагає, також не бере участі у її вихованні. У відповідача є ще неповнолітня дитина, на утримання якої він сплачує аліменти. Дитині, має бути забезпечено належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку. Такий рівень вона одна не може забезпечити, тому вважає, що батько дитини, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, оскільки як їй відомо, він працює у ТОВ «М`ясний майстер» у м. Жмеринка, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, щомісячно з пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та залучена до участі в справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явилися,\~хоч про\~слухання справи\~повідомлені в\~установленому законом\~порядку. Заяв про відкладення розгляду справи, про слухання справи у їх відсутності до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до\~ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Вони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.2). Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою виконавчого комітету Гніванської міської ради №06-33/1732 від 05.11.2020 (а.с.4) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 04.11.2020 (а.с.3). Відповідач [PERSON] \~працездатний,\~працює, отримує дохід, а тому повинен брати участь в утриманні дітей. Рішенням Тиврівського районного суду від 05.11.2020 з відповідача стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1921 грн. на місяць (ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік). Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в сумі 908 гривень.

Outcome: approved