Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб м.Білгород-Дністровський про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву про розгляд справи в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка являється власником 3/5 частин житлового будинку №31 по вул.Кишинівській, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, що підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 14.08.2003 року, серії ВАО №069492, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №4575, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1653973 від 06.10.2003 року. В вказаній частині житлового будинку крім позивачки зареєстрований відповідач [PERSON] (колишній чоловік свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №050408 від 13.12.2007 року), який фактично протягом десяти років не проживає, його особисті речі відсутні, що підтверджується актом КП «ЖЕО №1» від 10.11.2017 року. Реєстрація відповідача створює суттєві перешкоди для здійснення позивачкою своїх прав як власника, користуватися та розпоряджатися частиною житлового будинку, позивачка змушена сплачувати комунальні послуги за всіх осіб прописаних в житловому будинку, включаючи відповідача. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України в п.11 постанови №2 «про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями вказано, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Крім того, згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, в частині позовних вимог, щодо зобов'язання відділу громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб м.Білгород-Дністровський про зняти з реєстраційного обліку відповідача необхідно відмовити у задоволенні у зв'язку з відсутністю спору з цього приводу, оскільки позивачка не зверталась до відділу громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб м.Білгород-Дністровський з заявою про знаття з реєстрації місця проживання відповідача та їй не було відмовлено з даного приводу. У звязку з вищевказаним, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб м.Білгород-Дністровський про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial