Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Лебединської міської ради Сумської області, третя особа - приватний нотаріус Фурдилов Юрій Вікторович, у якому просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити додатковий строк тривалістю три місяці, який достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 2,1758 га. Протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, позивач не подала вчасно заяви про її прийняття, оскільки проживає в іншій області. При цьому з 15.04.2020 по 15.10.2020 рух транспорту було обмежено у зв`язку із карантином, який діяв на території країни, а тому вважає, що строк для прийняття нею спадщини пропущено з поважних причин. За таких обставин позивач просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак останній відмовив у видачі такого свідоцтва у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Ухвалою від 11.01.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 28.01.2021 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, до суду подали заяви у яких справу просили розглядати без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву у якій проти позовних вимог не заперечує, справу просив розглядати без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Фурдилов Ю.В. також просив розглядати справу без його участі. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [INFO] у місті Лебедин померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). За життя, [PERSON] склала заповіт від 16.04.2015, відповідно до якого усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Жураховським Д.В. та зареєстровано в реєстрі під № 709 (а.с. 8). При цьому позивач, проживала окремо від [PERSON] , а саме згідно з копією паспорту, [PERSON] зареєстрована у м. Мала Виска, Кіровоградської області (а.с. 6). 20.11.2020 представник позивача - [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Фурдилова Ю.В. із заявою та відповідними документами з метою отримання на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою від 20.11.2020 приватний нотаріус Фурдилов Ю.В. відмовив [PERSON] у прийнятті заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки остання не звернулась із заявою у встановлений законом строк та не проживала із спадкодавицею на момент її смерті (а.с. 11). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 с. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як встановлено судом, спадкодавиця - [PERSON] померла [INFO] , тобто заява про прийняття спадщини [PERSON] мала бути подана до 15.10.2020. Однак у вказаний строк така заява позивачем подана не була, у зв`язку із чим остання звернулась до суду для встановлення їй додаткового строку. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України з 12.03.2020 до 24.04.2020 було установлено карантин. Підпунктом 9 пункту 2 вказаної постанови було заборонено до 24.04.2020 регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі. У подальшому, до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 були внесені зміни, а саме на всій території України з 12.03.2020 до 11.05.2020 було установлено карантин. Заборона на регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, встановлена п.п. 9 п. 2 постанови було продовжена до 11.05.2020. У подальшому дію карантину було продовжено до 22.05.2020 в тому числі заборону на регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» з 22.05.2020 до 22.06.2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Підпунктом 7 п. 2 вищевказаної постанови на період дії карантину було також заборонено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі. У подальшому (з 22.06.2020), постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 установлено до 31.07.2020 карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211. Також на період дії карантину заборонено здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб (підпункт 7 пункту 3). Крім того, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Підпунктом 2 п. 11 зазначеної постанови було продовжено заборони на здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. В тому числі введені обмеження, передбачені п.п. 1 п. 15 на регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним, залізничним транспортом, міським електротранспортом, метрополітеном у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні. Подальшими змінами до вказаної постанови карантин було продовжено до 31.10.2020, в тому числі продовжено обмеження щодо пасажирських перевезень. Тобто у період з 11.03.2020 по 22.06.2020 здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні було заборонено, а з 22.06.2020 обмежено в тому числі до моменту, коли збіг шестимісячний строк для прийняття [PERSON] спадщини. Відповідно до абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, значна відстань між місцем проживання [PERSON] та місцем відкриття спадщини у сукупності з обмеженнями на пасажирські перевезення, встановлені на період дії карантину на усій території України, суд вважає поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, а саме тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved