Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В суді зменшивши позовні вимоги зазначає, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 04.08.1996 року. За час спільного проживання спільно з відповідачем придбали квартиру [ADDRESS] згідно договору міни від 16.09.1997 року. Оскільки з відповідачем шлюб розірвала, добровільно дійти згоди щодо користування спільним майном відповідач не бажає, просить провести поділ квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на ? спірної квартири, у власності відповідача залишити ? спірної квартири. В суді позивач та її представник позов підтримали, просять задовольнити в повному об'ємі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти його задоволення з тих підстав, що оскільки для придбання квартири, яка є предметом спору відповідач обміняв належну йому на праві власності квартиру, а отже квартира [ADDRESS] є його особистою власністю та поділу не підлягає. Суд заслухавши учасників судового процесу, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що 04.08.1996 року сторони зареєстрували шлюб. З червня 2013 року припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 13.01.2014 року шлюб між сторонами по справі розірваний. Під час спільного проживання подружжя придбали квартиру [ADDRESS] згідно договору міни від 16.09.1997 року. Згідно договору міни від 16.09.1997 року посвідченого приватним нотаріусом Кам»янець-Подільського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] передає у власність в порядку обміну [PERSON] квартиру за [ADDRESS], розмір загальної площі квартири становить: 60,2 кв.м.; [PERSON] передає у власність в порідку обміну [PERSON] квартиру за [ADDRESS]; [PERSON] передає у власність в порядку обміну [PERSON] квартиру за [ADDRESS], загальна площа квартири 53,2 кв. м., квартира належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого відділом приватизації державного житлового фонду Кам»янець-Подільського міськвиконкому 25.01.1994 р. Відповідно ст..241 ЦК України (1963 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, який він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Відповідно до ст.ст.60, 70 ч.1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором Відповідно ст.. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦУ України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві власності є рівними. Оскільки сторони не досягли згоди щодо поділу майна, спільне майно підлягає поділу між сторонами в рівних частках. Відповідно ч. 7 ст. 57 СК України якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Відповідно ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Питання поділу квартири з урахуванням частки особистого майна [PERSON] не ставив. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що позичав своїй доньці [PERSON] гроші для придбання квартири згідно договору обміну. Суд вважає, що наявність боргових зобов»язань між [PERSON] та [PERSON] не впливає на поділ майна, і можуть бути вирішені окремо. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1515,23 грн. З врахуванням наведеного,

Outcome: approved