Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Стислий виклад позиції позивача Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Із батьком дитини [PERSON] позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі, проте 04.10.2017 року шлюб між ними розірвано, у фактичних шлюбних відносинах вони не перебувають. Позивач вказує, що на даний час дитина проживає з нею та відповідачем, який усіма можливими способами перешкоджає вихованню дитини, створює негативний вплив, веде розкутий спосіб життя та зовсім не переймається фізичним та моральним станом дитини. Позивач вважає, що відповідач не має змоги забезпечити дочці ні належного виховання, ні розвитку, так як через постійну зайнятість на роботі часто залишає дитину без нагляду, не приділяє належну увагу її навчанню. [PERSON] вважає, що в інтересах дитини, дочка має проживати саме з нею, так як у неї є усі необхідні умови для дитини, вона займається її вихованням, приймає участь у її житті, у її розвитку. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказавши, що дочка має проживати з ним, а при її бажанні вона може проживати і з мамою за умови, що позивач налагодить стосунки з донькою. Як за час їхнього спільного проживання, так і пізніше були неодноразові факти конфліктів між матір`ю та дочкою, що негативно впливає на психіку дитини, зокрема через конфлікти з матір`ю дитина полишила зайняття танцями. На даний час дочка проживає у нього, і це є її свідомий та добровільний вибір, який вона озвучила і в судовому засіданні. Відповідач вважає, що [PERSON] вдається до будь-яких дій, щоб дискредитувати його батька, повідомляє поліцію про неправдиві факти. Не відповідає дійсності і пояснення позивача, що він не цікавиться навчанням дочки, так як він постійно спілкується з педагогами і цікавиться навчальними досягненнями дитини, за час проживання з ним навчальні здобутки дитини покращились. Батьківські збори він не відвідує через напружені стосунки із [PERSON] . В його домі створені усі умови для проживання [PERSON] , дочка почуває себе спокійніше, він забезпечує доньку матеріально, турбується про неї. На підставі наведеного, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки через складні стосунки з матір`ю в інтересах дитини на даний час проживати саме з ним. Стислий виклад позиції органу опіки та піклування При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України). Як вбачається із висновку органу опіки та піклування питання щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] розглядалось неодноразово. Розглянувши матеріали справи та заслухавши суперечливі пояснення батьків, комісія, як консультативно-дорадчий орган, не визначилась, з ким із батьків доцільно залишити на проживання дитину. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2018 року цивільну справу було передано за підсудністю до Березнівського районного суду Рівненської області. 07.09.2018 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. При зверненні до суду позивачем було заявлено клопотання про зобов`язання органу опіки та піклування надати суду письмовий висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, яке було задоволено відповідно до ухвали Березнівського районного суду Рівненської області від 07.09.2018 року. 05.10.2018 року відповідачем [PERSON] було подано клопотання про передачу справи за підсудністю за місцем його проживання. У задоволенні даного клопотання було відмовлено відповідно до ухвали від 17.10.2018 року 27.06.2019 року підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] . Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.10.2017 року шлюбі між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Із довідки Рівненського навчально-виховного комплексу №12 Рівненської міської ради №172 від 27.04.2018 року [PERSON] навчається у 5-Б класі. Зі слів класного керівника батько дитини [PERSON] жодного разу впродовж 2017-2018 навчального року не відвідував батьківські збори та не цікавився рівнем навчальних досягнень дочки. Згідно інформації про результати проведення психологічного обстеження [PERSON] на предмет вивчення соціальної пристосованості дівчинки, сфери її міжособистісних відносин та сприйняття внутрішньо-сімейних відносин встановлено, що результати діагностичних завдань вказують на емоцій напруженість, незадоволення сімейною ситуацією та складні взаємостосунки з мамою. У ході діагностичної бесіди визначено, що для дівчинки особливо значимою людиною є тато (довідка управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради №87/0121/19 від 28.01.2019 року). Відповідно до диплому [NUMBER] [PERSON] є переможцем ІІІ Всеукраїнської інтернет-олімпіади «На Урок» з інформатики. [PERSON] була нагороджена грамотою за зайняте ІІ місце у міському конкурсі декоративно-ужиткового та образотворчого мистецтва «Знай і люби свій край!». Табель свідчить про навчальні досягнення учениці [PERSON] . Свідок [PERSON] дала показання про те, що, на її думку, [PERSON] має проживати з мамою, не дивлячись на те, що іноді між ними і виникають суперечки, однак мама дитину нічому поганому не навчає, і якщо і робить якість зауваження, то не з бажання її образити, а з виховною метою. Дівчинка має непростий характер і потребує більшого контролю. Будь-яких фактів щодо негативного впливу батька на дитину свідок не повідомила. Свідок [PERSON] суду показав, що дівчинка часто самостійно приймає рішення з різних життєвих питань, не дослуховуючись до батьків, і ці рішення не завжди є правильними, а тому вважав би, що дитина потребує більшого контролю. Свідок також вказав, що на його думку, батько впливає на дитину позитивно, йому не відомі такі факти, щоб відповідач налаштовував дитину проти матері. Свідок [PERSON] суду показала, що після розірвання шлюбу між сторонами, дочка залишилась спочатку проживати з матір`ю, але на даний час проживає з татом. Свідку невідомо про факти негативного впливу [PERSON] на дочку. Свідок [PERSON] суду повідомив, що на даний час їх онука [PERSON] проживає з татом, коли гостює онука у них, то іноді жалується на конфлікти з матір`ю. Свідку невідомо про факти негативного впливу [PERSON] на дочку. Малолітня дитина [PERSON] , думка якої була заслухана в порядку ст.171 Сімейного кодексу України, в судовому засіданні пояснила, що бажає проживати саме з татом, так як з татом відчуває себе комфортніше, спокійніше. З матою у неї теж добрі стосунки, вона любить обох батьків, однак з мамою в неї нерідко можуть виникнути суперечки, приводом до чого стають дрібниці, були випадки, що мама могла її стукнути. Мама не рахується з її думкою, з татом їй простіше досягти компромісу з різних питань, від дослуховується до її потреб. [PERSON] також вказала, що тато не чинить їй перешкод у спілкуванні з мамою, коли вона бажає вона відвідує маму, живе з нею. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. Частиною 1 ст.161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року). Частинами першою та другою ст.171 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й стаття 12 Конвенції про права дитини, в якій зазначено, що держави-учасниці зобов`язані забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. У рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, рішення у справі «Olsson v/ Sweden (N2) від 27 листопада 1992 року, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При вирішенні вказаного спору суд приймає до уваги наступні обставини: -- судом встановлено, що матеріально-побутові умови та рівень комфорту, які можуть забезпечити дитині обоє батьків, істотно не відрізняються, ні позивач, ні відповідач на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувають (вказані обставини підтверджуються висновком органу опіки та піклування), сторони виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини. -- малолітня дитина в судовому засіданні вказала на бажання проживати з батьком. Як було встановлено під час дослідження доказів у спілкуванні дитини та матері існує емоційна напруженість, конфліктність, особливо значимою людиною для дитини є саме тато, з яким дитина відчуває себе психологічно комфортніше, спокійніше, гармонійніше. Суд зважає, що з урахуванням віку дитини, її зрілості вона здатна добровільно та свідомо висловити свою позицію і вказана думка має бути прийнята судом до уваги. Крім того, за п`ять місяців дитина досягне 14-річного віку і відповідно до положень ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України матиме змогу самостійно визначати місце свого проживання; -- в судовому засіданні не було встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що за станом здоров`я дитина потребує особливого догляду, який могла б забезпечити лише мама; -- покликання [PERSON] на те, що батько негативно впливає на дитину, її розвиток та здоров`я, не приділяє їй належну увагу, налаштовує дочку проти матері і перешкоджає дитині бачитись з матір`ю в судовому засіданні підтвердження не знайшло; -- сторона позивача покликається на те, що малолітня дитина не має бути розлучена з матір`ю. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю не визначення місця проживання дитини з матір`ю, оскільки це не обмежує матір у праві на спілкування з дочкою, турботі відносно дитини та участь у її вихованні. -- суд не може погодитись з позицією сторони позивача, що факт незаявлення відповідачем [PERSON] зустрічного позову про визначення місця проживання дитини з ним має стати безумовною підставою в даному випадку для задоволення позовних вимог [PERSON] , адже в судовому засіданні встановлено, що дитина проживає як з татом, так і з матір`ю, вона не залишена без нагляду та контролю з боку батьків. І в результаті не визначення юридично місця проживання дитини вона не зазнає будь-яких несприятливих для себе наслідків, порушення її прав. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини та стан її здоров`я, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed