Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Олексіївське» про визнання договорів оренди землі площею 2.59 гектарів та 7.93 гектарів від 2011 року, які зареєстровані у відділі Держкомзему України у Миколаївському районі Одеської області 23 січня 2012 року недійсними, оскільки договори оренди землі вона особисто не підписувала. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що договір оренди земельної ділянки площею 7.93 га та договір оренди земельної ділянки площею 2.59 га, які були укладені між позивачкою та відповідачем в 2011 році відповідають чинному законодавству. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] на праві власності має земельну ділянку площею 10,52 га, яка розташована на території Олексіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Миколаївською районною державною адміністрацією Одеської області 29 травня 2009 року на підставі розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації одеської області від 19 липня 2007 року №376/А-2007 р. та доданими до нього документами (а.с.9-11). Зазначена земельна ділянка розміщена на полі №9 і складається з двох земельних ділянок: 1 - площею 7,93га і 1а - площею 2,59 га за кадастровими номерами [NUMBER] і [NUMBER]. В 2011 році між позивачкою [PERSON], якій належить на праві приватної власності земельна ділянка згідно державного акту серії [NUMBER] та відповідачем СТОВ «Олексіївське» було укладено договори оренди земельних ділянок строком на 10 (десять років) та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Миколаївському районі Одеської області 23 січня 2012 року (а.с.7-8, 50-52). За умовами зазначених договорів орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського признання, яка знаходиться на території Олексіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області. Договір укладено на 10 років. Орендар повинен щорічно сплачувати орендну плату в грошовій або натуральній формі. У відповідності до ч.1 ст. 237 ЦК України представництво є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. У відповідності до ч.1,2 ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Але, згідно ч.1, ч.2 ст. 241 ЦК України: · правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання; · наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що договора оренди земельних ділянок , які належить її онуці [PERSON], підписувала вона особисто за свою онучку [PERSON], про що пізніше повідомила їй. Орендну плату по договору оренди земельної ділянки вона не отримувала, зазначену орендну плату щорічно отримувала особисто її онука [PERSON]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що вона особисто не підписувала договора оренди, замість неї їх підписала її бабуся [PERSON]. Про те, що бабуся підписала договора оренди належних їй земельних ділянок стало відомо лише у 2011 році. За весь період перебування земельних ділянок в оренді у відповідача вона отримувала орендну плату, передбачену договорами оренди. Проти умов договору оренди земельних ділянок заперечень у неї немає. Відповідач за період оренди земельної ділянки повністю виконував свої обов'язки по договору оренди і претензій до відповідача з приводу виконання його обов'язків по договору оренди вона не має і претензій до відповідача не має. На теперішній час вона вирішила самостійно обробляти належні їй земельні ділянки і тому просить визнати договора оренди зазначених земельних ділянок недійсним. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що щорічно з позивачкою проводились розрахунки згідно договорів оренди земельних ділянок у повному об'ємі, позивачка особисто отримувала орендну плату щорічно і при цьому ніяких претензій щодо укладення договору оренди земельної ділянки та розрахунків по договорах оренди вона не заявляла. Орендар виконував усі умови договору оренди протягом 2011-2013 років, що фактично підтверджують сторони та матеріали справи (а.с.20-28). Таким чином позивачка, знаючи про те, що її бабуся підписала договора оренди земельних ділянок, не ставила питання про скасування зазначених договорів оренди, постійно отримувала орендну плату у повному обсязі згідно договорів оренди, ніяких претензій щодо розрахунків по договорах оренди не мала, що свідчить про те, що вона повністю схвалила спірні договора оренди, хоча вони не були особисто нею підписані, а її близькою особою - бабусею. Дії позивачки [PERSON] свідчать про те, що оспорюванні договора оренди прийняті нею до виконання. Таким чином суд вважає, що [PERSON] в задоволенні позову до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Олексіївське» про визнання договорів оренди землі площею 2.59 гектарів та 7.93 гектарів від 2011 року, які зареєстровані у відділі Держкомзему України у Миколаївському районі Одеської області 23 січня 2012 року недійсними необхідно відмовити.

Outcome: dismissed