Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням . Ухвалою суду від 24.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову. Представник позивачки [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов своєї довірительки підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити . Відповідач [PERSON] також направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає . Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Позивачка, обгрунтовуючи позовні вимоги , вказує , що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.02.2019 року їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . В квартирі зареєстрованими значаться : вона , її чоловік [PERSON] , [INFO] , та син колишньої власниці квартири , відповідач - [PERSON] , [INFO] . Згідно договору купівлі - продажу квартири від 15.02.2019 року [PERSON] купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . На момент укладення договору купівлі-продажу , у квартирі залишився зареєстрований відповідач [PERSON] , член сім`ї продавця. Згідно ч.2 п.9 договору купівлі-продажу квартири визначено, що продавець зобов`язується звільнити квартиру , зняти з реєстрації осіб, які зареєстровані за цією адресою, надати її для безперешкодного користування покупцю до 01 березня 2019 року у стані , що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень й умовам цього договору , сплачувати всі комунальні платежі за час фактичного користування квартирою, попередити покупця про всі недоліки квартири. Однак, свої зобов`язання продавець в повному обсязі не виконала , до цього часу в квартирі залишається зареєстрованим відповідач. Вона , як власниця квартири , практично позбавлена права володіння, користування і розпорядження своїм майном та правом вчиняти , щодо свого майна , будь-які дії. Вважає, що оскільки право власності на квартиру [PERSON] припинилося і після укладення договору купівлі-продажу він в квартирі не проживав і нею не користувався , тому втратив право користування цим житлом. Крім того , вона як новий власник квартири , має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні нею права на користування та розпорядження своїм майном, тому просить суд визнати відповідача таким , що втратив право на проживання. Представник позивачки у підготовче судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов своєї довірительки підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, також направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає . Суд розглядає справу у відсутності сторін . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 15.02.2019 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , у якій зареєстрованими значаться : позивачка [PERSON] , [INFO] , її чоловік [PERSON] , [INFO] , та відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] , син колишньої власниці квартири, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156405302 від 15.02.2019 року, довідками про склад зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб за № 889/04-17 від 12.03.2019 року, № 822 від 04.03.2020 року. Відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 15.02.2019 року [PERSON] купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Згідно ч.2 п.9 договору купівлі-продажу квартири визначено, що продавець зобов`язується звільнити квартиру , зняти з реєстрації осіб, які зареєстровані за цією адресою, надати її для безперешкодного користування покупцю до 01 березня 2019 року у стані , що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень й умовам цього договору , сплачувати всі комунальні платежі за час фактичного користування квартирою, попередити покупця про всі недоліки квартири. Вказаний пункт договору продавець [PERSON] в повному обсязі не виконала, до цього часу в квартирі залишається зареєстрованим відповідач по справі [PERSON] . Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пункт 1 статті 8 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, який гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, яке охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою житла. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст.317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом, угоди, тому попередня власниця, продавши квартиру позивачці, втратила право користування нею, оскільки передала їй право власності на квартиру. Оскільки позивачка [PERSON] являється власницею квартири [ADDRESS] , тому вона вправі вимагати усунення перешкод у користуванні належною їй квартирою, оскільки відповідач [PERSON] не є членом сім`ї позивачки. Таким чином, за змістом зазначених норм, як Коституція України так і Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод , захищає право власності на житло. Передбачаючи право власника квартири на відчуження, законом не передбачено при цьому переходу прав і обов`язків попереднього власника до нового власника, в частині збереження права користування житлом попереднім власником та членів його сім`ї, а відповідно відповідач втрачає право на користування житлом та підлягає зняттю з реєстрації в даній квартирі. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, ч.1 ст.405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Тобто, право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Тому, слід дійти до висновку, що виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку, права власності на цей будинок, а відтак припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком. Отже, права членів сім`ї власника будинку на об`єкт власності є похідними від прав самого власника. Зазначені висновки не суперечать нормам ст.47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Таким чином, з припиненням права власності особи (попереднього власника) на жиле приміщення, він та члени його сім`ї також втрачають право користування цим приміщенням і підлягають виселенню за позовом нового власника. Відповідно до абзацу 6 ст.3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документу про місце проживання або місце перебування із зазначеним адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає у будинку нового власника, тому втратив право на житло. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved