Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просила визнати недійсними: додаткову угоду № 2 від 29.08.2012 року укладену між ТОВ «Берег-Будгруп», [PERSON] та [PERSON] до Договору № 414 від 11.06.2007 року про пайову участь у будівництві нежитлового приміщення [ADDRESS] додаткову угоду № 2 від 29.08.2012 року укладену між ТОВ «Берег-Будгруп», [PERSON] та [PERSON] до Договору № 163 Про пайову участь у будівництві 2-х кімнатної квартири [ADDRESS] від 08.09.2005 року та додаткову угоду № 2 від 29.08.2012 року укладену між ТОВ «Берег-Будгруп», [PERSON] та [PERSON] до Договору № 165 Про пайову участь у будівництві 2-х кімнатної квартири [ADDRESS], від 08.09.2005 року, посилаючись на те, що внаслідок укладення [PERSON] вказаних угод, без її згоди, її майнові права права, як дружини [PERSON] та співвласниці майнових прав що були придбані за спільні грошові кошти подружжя. В останнє судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Крім того, суд окремо звертає увагу, що в першому судовому засіданні на якому був присутній представник позивача, судом було поставлене питання про наявність відомих позивачу або його представнику підстав для відводу судді Прохорова П.А., враховуючи той факт, що позивачем по справі та одним із відповідачів є особи з таким самим прізвищем, що й у судді, однак представник позивача повідомив суду, що ніяких родинних зв'язків між суддею Прохоровим П.А. та сторонами по справі - немає, а це є лише збігом прізвищ, отже підстав для відводу судді немає. Аналогічна позиція була підтримана суддею Прохоровим П.А. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення, зазначивши, що обставини, викладені [PERSON] в позовній заяві відповідають дійсності та підтвердив, що позивач не знала про існування додаткових угоди № 2 до договорів: № 414 від 11.06.2007 року про пайову участь у будівництві нежитлового приміщення [ADDRESS] від 08.09.2005 року про пайову участь у будівництві 2-х кімнатної квартири № 220 в буд. № 21 секція Е та № 165 від 08.09.2005 року про пайову участь у будівництві 2-х кімнатної квартири [ADDRESS] та не надавала своєї згоди, проти задоволення позову не заперечував, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Від директора ТОВ «Берег-Будгруп» [PERSON] надійшли пояснення з яких вбачається, що при підписанні додаткових угод № 1 за якими [PERSON] було передано права та обов'язки інвестора за договорами № 414 від 11.06.2007 року, № 163 від 08.09.2005 року, № 165 від 08.09.2005 року позивач була присутньою та згода нею як дружиною [PERSON] на їх укладання надавалась, щодо ненадання позивачкою згоди на укладення додаткових угод № 2 від 29.08.2012 року до договорів № 414, 163, 165, то при підписанні вказаних угод [PERSON] присутньою не була. Відповідачі ТОВ «Берег-Будгруп» та [PERSON] до судового засідання не з'явилися, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. За обставинами провадження у справі така неявка є повторною. Зі згоди представника позивача суд ухвалив постановити Заочне рішення на підставі наявних серед матеріалів справи доказів, що відповідає положенням статті 169, 224 ЦПК України. Засади ст.ст. 3,11 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Звертаючись до суду за захистом свого права позивач визначає предмет та підстави позову самостійно. Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. При цьому відповідно до системного аналізу положень ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, сторони при вирішенні спору зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Так, з наданих суду доказів та пояснень вбачається, що 11.06.2007 року між ТОВ «Берег-Будгруп» в особі директора [PERSON], та [PERSON] укладено Договір № 414 «Про пайову участь у будівництві нежитлового приміщення». Відповідно до ч. 2 п. п. 6.2, 6.3. договору № 414, [PERSON] зобов'язується прийняти пайову участь у будівництві нежитлового приміщення [NUMBER], загальною площею 199, 15 кв. м., за адресою: [ADDRESS] перший поверх, шляхом перерахування грошових коштів в сумі 1 943 908,12 на рахунок ТОВ «Берег-Будгруп», яке зобов'язується здійснити будівництво зазначеного приміщення та протягом двох календарних місяців з моменту введення житлового будинку в експлуатацію передати пайовику нежитлове приміщення за актом приймання - передачі. Пайовик сплатив грошові кошти в сумі 1 943 908,12 на користь ТОВ «Берег-Будгруп», що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру № 30, платіжним дорученням від 12.06.2007 року, копія якої долучена до матеріалів справи. 30.11.2009 року між ТОВ «Берег-Будгруп», [PERSON], [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 414 «Про пайову участь у будівництві житла» від 11.06.2007 року, відповідно п. п. 1, 5 якої, всі права та обов'язки інвестора, які належать [PERSON] в повному обсязі перейшли до [PERSON], всі грошові кошти в розмірі 1 943 908, 12 грн., вважаються внесеними громадянином [PERSON] Під час укладення угоди від 30.11.2009 року позивачка надала згоду своєму чоловікові [PERSON] на інвестування нежитлового приміщення [NUMBER] загальною площею 199, 15 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS], перший поверх, спільних грошових коштів по даному договору в сумі 1 943 908, 12 грн., що підтверджується письмовими поясненнями директора ТОВ «Берег-Будгруп» [PERSON] 29.08.2012 року між ТОВ «Берег-Будгруп», [PERSON] та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до договору № 414 «Про пайову участь у будівництві нежитлового приміщення» від 11 червня 2007 року про внесення змін, відповідно п. п. 1, 5 якої, [PERSON] передав належні йому по договору № 414 від 11.06.2007 року права та обов'язки інвестора [PERSON] та грошові кошти в розмірі 1 943 908, 12 грн., внесені [PERSON] ТОВ «Берег-Будгруп» в рахунок інвестування нежитлового приміщення [NUMBER] загальною площею 199, 15 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS], перший поверх, вважаються внесеними громадянином [PERSON] 08.09.2005 року між ТОВ «Берег-Будгруп» та [PERSON] укладено договір № 165 «Про пайову участь у будівництві житла», відповідно до якого пайовик зобов'язується прийняти участь у будівництві житлового будинку, а підприємство виконати будівництво 2-х кімнатної квартири [ADDRESS], секція Е, загальною площею 73, 42 кв. м. в м. Одесі. [PERSON] перераховано на рахунок ТОВ «Берег-Будгруп» грошові кошти в сумі 185 385, 50 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Берег-Будгруп» № 15-4 від 02.02.2015 року. 07.11.2011 року між ТОВ «Берег-Будгруп», [PERSON] та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 165 від 08.09.2005 року про внесення змін, відповідно до п. п. 1, 6 якої [PERSON] передала належні їй за договором № 165 від 08.09.2005 року права та обов'язки інвестора в повному обсязі [PERSON], грошові кошти в сумі 185 385, 50 грн., вважаються внесеними [PERSON] Під час укладання угоди № 1 від 07.11.2011 року позивачка була присутньою, згоду своєму чоловіку надала. 29.12.2012 року між ТОВ «Берег-Будгруп», [PERSON], [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до договору № 165 від 08 вересня 2005 року про внесення змін, відповідно до п. п. 1, 6 якої [PERSON] передав належні йому по договору № 165 від 08.09.2005 року права та обов'язки інвестора громадянину [PERSON], грошові кошти в сумі 185 358, 50 грн. вважаються такими, що внесені [PERSON], під час підписання додаткової угоди № 2 від 29.12.2012 до договору № 165 від 08 вересня 2005 року позивач присутньою не була. 08.09.2005 року між ТОВ «Берег-Будгруп» та [PERSON] укладено договір № 163 «Про пайову участь у будівництві житла», відповідно до умов якого пайовик зобов'язується прийняти участь у будівництві житлового будинку, а підприємство виконати будівництво 2-х кімнатної квартири, загальною площею 73, 42 кв. м. в житловому будинку [ADDRESS] На виконання умов договору № 163 від 08.09.2005 року пайовиком перераховано на рахунок ТОВ «Берег-Будгруп» грошові кошти в сумі 185 385,50 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Берег-Будгруп» № 15-3 від 02.02.2015 року 17.10.2011 року між ТОВ «Берег-Будгруп», [PERSON] та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору №163 від 08.09.2005 року про внесення змін, відповідно до п. п. 1, 6 якої [PERSON] передав [PERSON] всі належні йому права та обов'язки інвестора по вказаному договору, грошові кошти в сумі 185 385,50 грн. вважаються внесеними [PERSON] Під час підписання додаткової угоди № 1 від 17.10.2011 року до договору №163 від 08.09.2005 року позивач була присутньою та надавала своєму чоловікові згоду на її укладання. 29.08.2012 року між ТОВ «Берег-Будгруп», [PERSON] та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до договору № 163 «Про пайову участь у будівництві житла» від 08.09.2005 року про внесення змін, відповідно до п. п. 1, 6 якої [PERSON] передав належні йому по договору № 163 від 08.09.2005 року права та обов'язки інвестора в повному обсязі [PERSON], грошові кошти в сумі 185 358, 50 грн. вважаються такими, що внесені [PERSON] Згода на підписання вказаної угоди [PERSON] позивачем не надавалась, присутньою підчас її укладання позивач не була. Копії вказаних документів долучені до матеріалів справи. При цьому [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.1978 року, що випливає з аналізу свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖД №443664, копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до частини 3 вказаної статті, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Рівність прав і обов'язків у шлюбі та сім'ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями Сімейного Кодексу та Цивільного кодексу України . Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до вимог статті 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду із позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Статтею 177 ЦК України встановлено, що об'єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші. Речі, а також сукупність речей складають поняття «майно», яке визначено ст. 190 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, придбане в результаті спільної праці за спільні кошти членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не передбачене договором в письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлене законом. Згідно ч. 4 ст. 369 ЦК України, правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Відповідно до ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що відповідно до ст. ст. 215, 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимоги про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, може бути заявлено як однією із сторін правочину так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами (стороною) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Враховуючи особливості подружніх відносин, закон встановлює спеціальні правила щодо визначення волі кожного з подружжя на розпорядження майном. Якщо правочин щодо спільного майна укладає один з подружжя, то воля другого, його згода на укладення правочину має бути з'ясована окремо. Вираження згоди другого з подружжя на укладення правочину може мати різні форми прояву - письмову з нотаріальним засвідченням, просту письмову або усну. Під час укладення угод [PERSON], а саме, додаткової угоди № 2 до Договору № 414 «Про пайову участь у будівництві нежитлового приміщення» від 11.06.2007 року, додаткової угоди № 2 до Договору № 163 «Про пайову участь у будівництві житла» від 08.09.2005 року, додаткової угоди № 2 до Договору № 165 «Про пайову участь у будівництві житла» від 08.09.2005 року позивач, як дружина пайовика ([PERSON].) була співвласницею майнових прав на нежитлове приміщення [ADDRESS] 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] та на 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS], оскільки такі майнові права були набуті у період їх шлюбу, однак згода дружини з'ясована не була, з наданих суду відомостей вбачається, що згода на укладення угод та передачу майнових прав на вказані приміщення третім особам нею не надавалась. Виходячи з наведених обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність задоволення їх у повному обсязі. З викладеного, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягнення компенсації понесених нею витрат в рівних частинах.

Outcome: approved