Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з уточненим в ході судового розгляду позовом до Райгородоцької селищної ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті спадкодавця за заявою позивача була відкрита спадкова справа № 142/2018 приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Зубковою А.О. [PERSON] . належав житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Ѕ частка на підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 20.12.1982 року за реєстровим № 173 секретарем виконавчого комітету Райгородської ради народних депутатів Слов`янського району Донецької області Курінною Л.Г., дублікат якого видано 22.01.2019 року за реєстровим № 9 секретарем виконавчого комітету Райгородської селищної ради Слов`янського району Донецької області Кошевою Н. [PERSON] .; Ѕ частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченим 13.01.1994 року за реєстровим № 26 Другою слов`янською державною нотаріальною конторою. Під час оформлення спадкових прав після померлого чоловіка [PERSON] , спадкодавець отримала вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому державний нотаріус Другої слов`янської державної нотаріальної контори з радянського паспорту, який посвідчував особу померлої на той час та в якому її прізвище, ім`я та по батькові були зазначені російською мовою, зробив переклад на українську мову та визначив прізвище, ім`я та по батькові як « [PERSON] » замість вірного. Більше правовстановлюючих документів, в яких прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця як « [PERSON] » не існує, за час смерті в паспорті виданому пізніше, після набуття Україною незалежності, прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця були зазначено як « [PERSON] ». При зверненні позивача за оформленням спадщини до приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Зубкової А.О. позивачем були подані не всі правовстановлюючі документи. А саме нотаріусу був поданий лише дублікат вищевказаного договору купівлі-продажу, на підставі якого приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.02.2019 року за реєстровим № 134 та визнано право власності на Ѕ частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд в порядку спадкування за [PERSON] . На іншу Ѕ частку житлового будинку приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Зубковою А.О. було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.02.2019 року за № 174/02-14 у зв`язку із відсутністю у позивача правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Другою слов`янською державною нотаріальною конторою від 13.01.1994 року № 26 на ім`я [PERSON] . Оскільки вищевказаний документ було втрачено, на запит приватного нотаріуса Зубкової А.О. від Другої слов`янської державної нотаріальної контори надійшла відповідь, зі змісту якої вбачається, що «надати дублікат свідоцтва про право на спадщину немає можливості у зв`язку із тим, що всю документацію по 1999 рік включно передано до Донецького обласного державного нотаріального архіву у м. Донецьк, який на даний час розташований на території непідконтрольній Державі Україна. У зв`язку із вищенаведеними обставинами надати дублікат втраченого правовстановлюючого документа позивач не має можливості. На підставі чого просить суд встановити факт належності померлій [INFO] [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Другою слов`янською державною нотаріальною конторою від 13.01.1994 року № 26 на підставі якого їй належить Ѕ частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , житлова площа 32,0 кв.м., загальна площа 52,2 кв.м., літня кухня «Б», сарай «В», погріб «Д», вбиральня «Г», душ «Е», сарай «И», колодязь № 1, огорожа № 2, 3, як спадщина за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник Райгородської селищної ради про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив справу розглянути без його участі (а.с.116). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що все своє життя проживала за адресою: [ADDRESS] , який померла успадкувала після смерті свого чоловіка. Вказала, що позивач доглядала за своєю матір`ю до самої смерті. Щодо свідоцтва про право на спадщину за законом зазначила, що воно має технічну помилку при перекладі, а саме по-батькові померлої зазначено як « [PERSON] ». Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] успадкувала майно після померлого [INFO] чоловіка. Підтвердила, що померла постійно проживала в буд. [ADDRESS] та була його власником. Вказала, що російською мовою по-батькові померлої звучить як « [PERSON] ». Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вислухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши та проаналізувавши в сукупності зібрані та наявні у справі докази та письмові матеріали, надавши їм належну оцінку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно до посвідки про народження серії [NUMBER] від 16.04.1940 року, виданою російською мовою, [INFO] народилася « [PERSON] » та її батьком зазначено « [PERSON] » (а.с.108). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.10.1966 року, виданого Райгородською селищною радою Слов`янського району Донецької області, що складено російською мовою, матір`ю [PERSON] є «Пристинская [PERSON] » (а.с.22). [PERSON] прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , в тому числі і на Ѕ частку спадкового майна, а саме: Ѕ частка житлового будинку із відповідною часткою господарчих та побутових будов та споруд до нього, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 13.01.1994 року за реєстровим № 26 державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Бочко В.П. (а.с.30). Згідно довідки КП «БТІ» від 30.11.2017 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 року зареєстроване: Ѕ частка - за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20.12.1982 року за реєстровим № 173 секретарем виконавчого комітету Райгородської ради народних депутатів; дата реєстрації 06.01.1983 рік; номер запису 1814 в книзі 11; Ѕ частка за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.01.1994 року за реєстровим № 26 Другою слов`янською державною нотаріальною конторою; дата реєстрації 03.02.1994 рік; номер запису 1814 в книзі 11 (а.с.20). Відповідно до технічного паспорта № 496 КП «БТІ», житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , житлова площа 32,0 кв.м., загальна площа 52,2 кв.м., складається з: літньої кухні «Б», сараю «В», погрібу «Д», вбиральні «Г», душа «Е», сараю «И», колодязю № 1, огорожі № 2, 3 (а.с.15-19). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.07.2018 року, виданим виконавчим комітетом Райгородської селищної ради Слов`янського району Донецької області (а.с.12). Як слідує з довідки Райгородської селищної ради від 15.11.2018 року, [PERSON] з 04.03.1983 року по день своєї смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після чого [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.23-24). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О., [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] , а саме Ѕ частку житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.25-26). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О., [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] , а саме земельну ділянку, площею 3,3188 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Райгородської селищної ради Слов`янського району Донецької області (а.с.27). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О., [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] , а саме земельну ділянку, площею 0,1500 га, яка розташована у [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] (а.с.28). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О., [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] , а саме земельну ділянку, площею 0,0245 га, яка розташована у [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] (а.с.29). Відповідно до звіту про оцінку майна від 19.02.2019 року, ринкова вартість житлового будинку без ПДВ складає 86\~026,00 гривень (а.с.31). Як вбачається з відповіді Другої слов`янської державної нотаріальної контори від 06.02.2019 року, надати дублікат свідоцтва про право на спадщину немає можливості у зв`язку із тим, що всю документацію по 1999 рік включно передано до Донецького обласного державного нотаріального архіву (м. Донецьк) (а.с.14). Постановою приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. від 12.02.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку із відповідною часткою господарчих та побутових будов та споруд, який розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем не надано відомості та документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.13). Згідно відповіді приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. від 22.04.2019 року, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] було заведено спадкову справу за заявою [PERSON] (а.с.37-90). Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для неї юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить оформлення спадкових прав після померлої матері. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягають задоволенню, оскільки встановлення даного факту дає можливість позивачу користуватися та розпоряджатися успадкованим нею майном без перешкод. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24 червня 1983 року № 4, якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв`язує питання про визнання права на спадкоємне майно. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. Згідно із роз`ясненнями Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведене, позовні вимоги ґрунтуються на законі та обставинах справи, що є підставою для задоволення позову та визнання за позивачем право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , як спадщина за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved