Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] стверджуючи, що працює у Котовській дистанції колії з 2012 року на посаді інженера з підготовки кадрів. 16 вересня 2015 року в приміщенні Котовської дистанції колії на конференції трудового колективу, на якій були присутні працівники усіх ділянок дистанції, відповідач заявив, що [PERSON] пише скарги на паперових та електронних носіях на керівництво Котовської дистанції колії. Вказані твердження відповідача позивачка вважає недостовірними та такими, що принижують її честь, гідність та ділову репутацію. Крім того, позивачка вказувала, що неправомірними діями відповідача, їй завдано моральну шкоду, у неї погіршився стан здоровя. Позивачка просила суд зобовязати відповідача спростувати перед звітно-виборною конференцією трудового колективу Котовської дистанції колії поширені ним недостовірні відомості, що вона пише скарги на керівництво Котовської дистанції колії на паперових та електронних носіях, та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, стверджуючи, що 16 вересня 2015 року в приміщенні Котовської дистанції колії на конференції трудового колективу не заявляв, що [PERSON] пише скарги на паперових та електронних носіях на керівництво Котовської дистанції колії. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є працівниками Котовської дистанції колії. 16 вересня 2015 року в приміщенні Котовської дистанції колії відбулася конференція трудового колективу Котовської дистанції колії, на якій були присутні у тому числі [PERSON] та [PERSON] Позивачка стверджувала, що [PERSON] на вказаній конференції заявив, що [PERSON] пише скарги на паперових та електронних носіях на керівництво Котовської дистанції колії. [PERSON] вказані твердження позивачки заперечував. У судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони позивачки [PERSON] та свідки зі сторони відповідача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що дійсно 16 вересня 2015 року на конференції трудового колективу [PERSON] заявив, що [PERSON] пише скарги на паперових та електронних носіях на керівництво Котовської дистанції колії. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні вказали, що 16 вересня 2015 року на конференції трудового колективу [PERSON] не заявляв, що [PERSON] пише скарги на паперових та електронних носіях на керівництво Котовської дистанції колії. Позивачка стверджувала, що 16 вересня 2015 року на конференції були присутні працівники усіх ділянок дистанції, також були присутні начальник відділу кадрів Одеської залізниці, начальник служби колії, завідуючий оргвідділу, інженери та бухгалтера ПЧ-3. Судом пропонувалось позивачці викликати вказаних свідків з метою підтвердження своїх позовних вимог, та суд вважав за необхідне посприяти позивачці у виклику свідків. Проте позивачка відмовилась від виклику свідків. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін. Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Згідно ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах. Разом з тим, Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Згідно ст. 270 ЦК України одним з видів особистих немайнових прав фізичної особи є право на повагу до гідності та честі. Згідно ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Згідно ч.4 ст.32 Конституції України, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно із ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено факту розповсюдження відповідачем відомостей, які б принижували її честь, гідність та ділову репутацію. Враховуючи те, що сторони у справі і свідки дали протилежні показання відносно одних і тих самих обставин, інших належних і допустимих доказів в підтвердження висловлювань відповідача на адресу позивачки нею не надано, тому позов в частині зобов'язання відповідача спростувати інформацію задоволенню не підлягає. За таких обставин, і позовні вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат є також необґрунтованими.

Outcome: dismissed