Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до громадської організації «Товариство Власників Гаражів № 9», [PERSON] , [PERSON] про визнання рішень недійсними. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача і відповідача [PERSON] - [PERSON] . У встановлений законом строк вона звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька на підставі заповіту від 31.12.2005 року, згідно з яким [PERSON] заповідав їй усе своє майно, а також усе, на що він на день своєї смерті матиме право. За свого життя [PERSON] мав у користуванні гаражі №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які розташовані на території громадської організації «Товариство власників гаражів №9» (далі ГО «ТВГ №9»). У лютому 2019 року позивач звернулась до ГО «ТВГ №9» із заявою про переоформлення зазначених гаражів на її ім`я, оскільки є єдиним спадкоємцем усього майна померлого батька [PERSON] 22.02.2019 року головою Правління ГО «ТВГ №9» їй було повідомлено про те, що гаражі № № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] передані в користування [PERSON] на підставі п. 5.2. Статуту Товариства, а гараж № [NUMBER] переданий іншому члену Товариства. З копій документів, які їй було надано, вона дізналась, що на підставі заяви [PERSON] від 22.09.2018 року зборами членів Правління громадської організації «Товариство власників гаражів №9» було прийняте рішення про включення його до членів товариства у зв`язку зі смертю батька та надання йому у користування гаражів №№[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Позивач вважає зазначене рішення незаконним, та посилаючись на відповідні норми матеріального права, просить суд визнати його недійсним. Також з отриманих позивачем документів їй стало відомо про те, що підставі заяви [PERSON] від 11.02.2019 року про переоформлення гаражу № [NUMBER] з нього на [PERSON] та на підставі заяви [PERSON] від 11.02.2019 року про переоформлення гаражу № [NUMBER] , що належить [PERSON] на його ім`я, було прийняте рішення про переоформлення права користування гаражем № [NUMBER] з [PERSON] на [PERSON] , яке оформлене протоколом № 2 зборів членів Правління ГО «ТВГ №9» від 28.02. 2019 року. Позивач просить суд визнати зазначене рішення недійсним, оскільки право користування гаражем № [NUMBER] було набуте [PERSON] без законних на те підстав, тому він не мав права переуступити своє право користування цим гаражем [PERSON] . Відповідачі відзив на позовну заяву до суду не надали. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача ГО «ТВГ №9» позов не визнав. Пояснив суду, що оспорювані рішення були прийняті у відповідності до Законів України та Статуту товариства. Вважає, що для прийняття [PERSON] у члени товариства з передачею йому права користування гаражами, якими за свого життя користувався [PERSON] , достатньо було заяви [PERSON] , свідоцтва про смерть [PERSON] та свідоцтва про народження [PERSON] . Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали. Пояснили суду, що оспорювані рішення є законними, оскільки за свого життя [PERSON] висловлював бажання, щоб гаражами, які розташовані на території ГО «ТВГ №9» та які перебували у його користуванні, після його смерті користувався саме його син [PERSON] . Крім того, представник позивача звертав увагу суду на те, що право власності на жоден із гаражів не зареєстроване, а земельна ділянка, на якій вони розташовані, не передана у користування ГО «ТВГ №9». Відповідач [PERSON] позов не визнав та зазначив, що набув право користування гаражем № [NUMBER] на законних підставах. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 31.12.2005 року [PERSON] був складений заповіт, згідно з яким усе своє майно, а також усе, на що він на день своєї смерті матиме право, він заповідав [PERSON] . У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі зазначеного заповіту, що сторонами у справі не заперечується. За свого життя [PERSON] мав у користуванні гаражі №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які розташовані на території ГО «ТВГ №9», що підтверджується довідкою, яка видана головою Правління ГО «ТВГ №9» (а.с. 8). Згідно з листом голови правління ГО «ТВГ №9» Пілецького Ю.В. від 22.02.2019 року [PERSON] було повідомлено про те, що гаражі №№[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] передані в користування [PERSON] на підставі п. 5.2. Статуту Товариства, а гараж №1683 переданий іншому члену Товариства (а.с. 9). Відповідно до протоколу № 9 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 27 вересня 2018 року (а.с. 11) було прийняте рішення про включення [PERSON] до членів товариства у зв`язку зі смертю батька [PERSON] та надання йому у користування гаражів №№[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Таке рішення було прийняте на підставі заяви [PERSON] від 22.09.2018 року на ім`я голови ТВГ № 9 (а.с. 10), у якій він просив переоформити зазначені вище гаражі, які належать його батькові [PERSON] на його ім`я у зв`язку із смертю батька. 11.02.2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до голови ГО «ТВГ № 9» із заявами про переоформлення гаража № [NUMBER] , що належить [PERSON] на ім`я [PERSON] (а.с. 13, 14). Рішенням зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 28.02.2019 року, яке оформлене протоколом № 2, право користування гаражем № [NUMBER] було переоформлене з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 15). Суд погоджується із доводами позивача та її представника щодо визнання недійсними оспорюваних рішень, виходячи з наступного. Статтею 87 ЦК України передбачено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту, затвердженого Кабінетом Міністрів України, що після його прийняття учасниками стає установчим документом. Засновники (учасники) юридичної особи, утвореної на підставі модельного статуту, можуть у встановленому законом порядку затвердити статут, який є установчим документом, та провадити діяльність на його підставі. Згідно із ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про громадські об`єднання» статут громадського об`єднання має містити відомості про порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників) повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень. Пунктом 1.1. Статуту ГО «ТВГ №9» передбачено, що Товариство у своїй діяльності керується Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Законом України «Про громадські об`єднання», іншими чинним законодавством України та цим Статутом. Пунктом 5.2. Статуту ГО «ТВГ №9» визначено, що спадкоємці померлого члена Товариства мають виключне право на вступ до Товариства. Особа, прийнята замість померлого члена Товариства, унаслідує його право користування певним об`єктом (ми), відповідає перед Товариством за зобов`язаннями померлого. Згідно з п. 5.6. Статуту ГО «ТВГ №9» спадкоємці померлого члена товариства набувають членство з моменту подачі заяви щодо вступу в Товариство та сплати фінансових заборгованостей (членських внесків) померлого перед Товариством, якщо такі мають місце. У судовому засіданні було встановлено, що до своєї заяви на ім`я голови ГО «ТВГ №9» від 22.09.2018 року [PERSON] не було додано доказів того, що він є спадкоємцем померлого члена Товариства [PERSON] , що виключало можливість його переважного прийняття у члени Товариства та передачі йому у користування гаражів, якими за свого життя користувався [PERSON] . Адже положення п. 5.2. Статуту ГО «ТВГ №9» закріплює виключне право на вступ до Товариства після смерті члена Товариства саме за його спадкоємцями. Докази про те, що [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] також відсутні в матеріалах справи. Самої лише обставини, що [PERSON] є сином померлого [PERSON] не було достатньо як підстави для прийняття його до членів товариства замість померлого члена товариства з передачею йому у користування гаражів, якими за свого життя користувався [PERSON] . Натомість право позивача на спадкування усього майна [PERSON] , де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також усього, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право, підтверджується заповітом від 31.12.2005 р. Положеннями ч. 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Суд погоджується із доводами позивача про те, що вона не може у повній мірі реалізувати своє беззаперечне право на спадкування після смерті [PERSON] , оскільки ще до її звернення як спадкоємця померлого [PERSON] із заявою про прийняття її у члени ГО «ТВГ №9» та передачі їй у користування майна, яким за свого життя користувався [PERSON] як її спадкодавець, це майно без належних правових підстав було передане у користування [PERSON] , адже рішення про включення [PERSON] до членів товариства у зв`язку із смертю батька [PERSON] та надання йому у користування гаражів №№[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], яке оформлене протоколом № 9 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 27.09.2018 р. було прийняте всупереч ст.ст. 1234-1236 ЦК України та пунктів 5.2., 5.6. Статуту ГО «ТВГ №9». Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Оскільки рішення про включення [PERSON] до членів товариства у зв`язку зі смертю батька [PERSON] та надання йому у користування гаражів №№[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], яке оформлене протоколом № 9 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 27.09.2018 р., було спрямоване на набуття [PERSON] цивільних прав та обов`язків, це рішення за своєю правовою природою є правочином. З тих самих підстав є правочином рішення про переоформлення права користування гаражем № [NUMBER] з [PERSON] на [PERSON] , яке оформлене протоколом № 2 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 28.02.2019 р. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до переконання, що існують усі правові підстави для визнання недійсним рішення про включення [PERSON] до членів товариства у зв`язку зі смертю батька [PERSON] та надання йому у користування гаражів №№[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], яке оформлене протоколом № 9 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 27.09.2018 р., оскільки таке рішення суперечить ст.ст. 1234-1236 ЦК України та пунктам 5.2., 5.6. Статуту ГО «ТВГ №9» та моральним засадам. Також у суду є підстави для визнання недійсним рішення про переоформлення права користування гаражем № [NUMBER] з [PERSON] на [PERSON] , яке оформлене протоколом № 2 зборів членів Правління громадської організації «Товариство Власників Гаражів №9» від 28.02.2019 р., оскільки право користування гаражем № [NUMBER] було набуте [PERSON] без законних на те підстав, тому він не мав права переуступити своє право користування цим гаражем [PERSON] . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи із встановлених судом обставин та

Outcome: approved