Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 27 квітня 2001 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться у неї на утриманні. Оскільки між подружжям склалися неприязні відносини, відсутнє взаєморозуміння, почуття кохання та поваги, несхожість характерів, різні погляди на сімейні обов'язки, вони припинили сумісне життя, відновлювати стосунки не бажають. За таких обставин, позивачка просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви до суду на утримання дітей до досягнення ними повноліття. В судове засідання від сторін надійшли письмові заяви в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивачка заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнав повністю, погодився з формою та розміром аліментів, просили справу розглянути без їх участі, строк для примирення не надавати. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не проводити повне фіксування процесу за допомогою технічних засобів. Суд, дослідивши докази, вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27 квітня 2001 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 349 (а.с. 7). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться у неї на утриманні (а.с.5-6). Зазначені обставини визнаються сторонами та не оспорюються. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливе, а тому укладений між сторонами шлюб відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України необхідно розірвати. Оскільки позивачка просила не відшкодовувати понесені нею судові витрати, суд вважає за можливе не вирішувати це питання під час ухвалення судового рішення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 13 частини заробітку. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на майновий стан відповідача, визнання ним позову, за умов розумності та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити позов, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 13 частини з усіх видів заробітку, щомісячно. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір по справі - 243 гривні 60 копійок належить стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави. На підставі ст.ст.182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved