Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. В позові зазначає, що 23.10.2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. 27.07.2010 року між ними на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-3943/2010, шлюб було розірвано. Від цього шлюбу позивачка виховує малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки, проживає з нею у Французькій Республіці, Аеродром Мулен-Монбьоньї, у комуні ТУЛОН-СЮР-АЛЬЄ та навчається у початковій школі Антуана де Сент-Екзюпері. Відповідач по не бере участі у вихованні дитини, не провідує його, не цікавиться здоров'ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує, грошових коштів на оздоровлення та відпочинок дитини не надає. У вихованні дитини бере участь теперішній чоловік позивачки, з яким вона мешкає - пан [PERSON], з яким вона перебуває у шлюбі. На підставі вищевикладеного позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], а також стягнути понесені нею судові витрати. Представника позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердив обставини викладені в ньому, просив позв задовольнити. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Прокурор висловив думку про наявність підстав позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена його заява, в якій він зазначає, що з вимогами позовної заяви ознайомлений, проти позову про позбавлення його батьківських прав не заперечує та просить суд розглядати справу за його відсутністю (а.с.9). Вислухавши пояснення представника позивачки, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги інтереси дитини, суд вважає доцільним позов задовольнити. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п. 16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В ході судового розгляду було встановлено, що обставини, наведені в позові, відповідають дійсності. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). З матеріалів справи (а.с.12-31) вбачається, що дитина мешкає разом з матір'ю та її нинішнім чоловіком паном [PERSON] у Французькій Республіці, Аеродром Мулен-Монбьоньї у комуні ТУЛОН-СЮР-АЛЬЄ. Дитина навчається у початковій школі Антуана де Сент-Екзюпер, має задовільний стан здоров'я, своєчасно пройшов щеплення. Відповідач ніякої участі у житті свого сина не приймає, не піклується про його духовний, фізичний розвиток, не піклується про стан його здоров'я, ніякої матеріальної допомоги не надає, не провідує його, не цікавиться його життям. В матеріалах справи міститься копія нотаріально посвідченої заяви відповідача про надання останнім згоди на виїзд на постійне місце проживання його малолітнього сина до Франції (а.с.10). Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органа опіки та піклування, надала суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] (а.с.50). Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved