Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [INFO] року її батька [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер [PERSON], який був її батьком та власником кооперативної квартири [ADDRESS]. Вона зареєстрована у даній квартирі і проживає там з 1979 року. [PERSON] був членом Житлово-будівельного кооперативу № 56 та з 1970 року по 1985 рік оплатив усі пайові внески за квартиру. Вона як спадкоємець першої черги звернулась до нотаріуса, однак нотаріус відмовив їй у видачі правовстановлюючого документу на спадкове майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судове засідання позивачка та її представник не з'явились про причини неявки суд не повідомили, однак подали до суду заяву, у якій просять проводити розгляд справи у їх відсутності, просять суд позов задовольнити. У судове засідання відповідачка та її представник не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, однак подали до суду заяву, у якій просять проводити розгляд справи у її відсутності, позов визнають в повному обсязі. Представник відповідача Львівської міської ради у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, однак подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд ухвалив провести розгляд справи без представника третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання явку свого представника не забезпечила, однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] був членом житлово-будівельного кооперативу № 56, в будинку якого йому належала квартира [ADDRESS] /а.с.80/, за яку він повністю вніс пайовий внесок /а.с.24/, але права власності на таку не зареєстрував та [INFO] року помер /а.с.5/. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987 року № 9 в редакції від 25 травня 2008 року (п. 5-1) визначено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Також встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцям першої черги за законом є його доньки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] на час смерті батька [INFO] року була зареєстрована і проживала у [ADDRESS] /а.с.79/. У даній квартирі проживає з 1970 року по даний час, що підтверджується довідкою ЖБК № 56 від 21.07.2016 р. № 363. Між тим, згідно довідки Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 3/18980 від 12.01.2016 року дані реєстрація свідоцтва права власності на квартиру [ADDRESS] не проводилась /а.с.76/. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим законом. З огляду на те, що в даному випадку цивільні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року, то до врегулювання таких застосовується ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] відповідно до ордеру № 3030 від 11.05.1970 року надано квартиру [ADDRESS]. До складу сім'ї [PERSON] входять: дружина [PERSON] та доньки [PERSON] та [PERSON] /а.с.20-21/. [PERSON] померла [INFO] року /а.с.6/. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] після укладення шлюбу 03.11.2011 року змінила прізвище на «[PERSON]» /а.с.9/. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] після укладення шлюбу 21.03.2012 року змінила прізвище на «[PERSON]» /а.с.10/. [PERSON] з 1970 року зареєстрована та проживає у спірній квартирі /а.с.79/, оплачує за комунальні послуги, тобто фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Виходячи із наведеного та враховуючи, що позивач [PERSON] як донька померлого - [PERSON], та як спадкоємець першої черги за законом після його смерті, має право на спадкове майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS], в якій вона проживала разом із батьком на час його смерті і продовжує користуватися такою після смерті спадкодавця, тобто фактично прийняла спадщину, а визнання позову відповідачем [PERSON] несуперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до переконання, що за [PERSON] слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved