Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, яким просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . 27 грудня 2016 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області шлюб між сторонами розірваний, однак фактично шлюбні відносини між сторонами припинені ще до народження дитини, з цього часу проживали окремо. Дитина проживає разом з позивачем. Позивач зазначає, що поведінка відповідача є агресивною, за фактом чого вона декілька разів зверталась до відділення поліції. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував свого обов`язку з утримання дитини та жодної матеріальної допомоги не надавав, позивач була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. 23 січня 2017 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів. Добровільно виконувати рішення суду відповідач не став, тому позивач була змушена звернутись до Харківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області з виконавчим листом для примусового стягнення аліментів. Крім аліментів, які відповідач платив несвоєчасно та не у повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги відповідач не надавав і не надає. Відповідач за весь час з моменту народження дитини не виявляв бажання спілкуватись з сином та приймати участь у його вихованні. Синові чотири роки, він не знає батька та не має до нього жодних почуттів, оскільки жодного разу його не бачив. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера. Між матір`ю та дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Позивач вказує, що оскільки відповідач не цікавиться долею дитини, не піклується про її здоров`я та розвиток, не бере участі у вихованні, не проявляє до дитини батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги, є усі законні підстави для позбавлення його батьківських прав відносно сина. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позову - 10 днів з дня вручення копії ухвали. У вказаний строк позивач усунула недоліки позову, визначені ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 2020 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 лютого 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської областіЧопорова В.В. підтримала позов [PERSON] , зазначила, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є доцільним через свідоме ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надано нотаріально посвідчену заяву відповідача [PERSON] , якою останній стверджує, що не заперечує проти позову та позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , справу просить розглянути за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції. Дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що не спростовано відповідачем під час судового розгляду. Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 січня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2016 року до досягнення нею повноліття. Постановою старшого державного виконавця Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Воробйовою О.О. про відкриття виконавчого провадження від 24 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53824353 на підставі виконавчого листа № 628/4178/16-ц, виданого Куп`янським міськрайонним судом Харківської області 21 лютого 2017 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданим Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), станом на 01 січня 2021 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з 01 грудня 2016 року по 01 січня 2021 року становить 84160,50 гривень. З довідки Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про неотримання аліментів №56022 від 07 жовтня 2020 року вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 01 липня 2020 року по 30 вересня 2020 року згідно виконавчого листа №628/4178/16-ц від 21 лютого 2017 року, виданим Куп`янським міськрайонним судом Харківської області по стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2016 року до його повноліття. [PERSON] згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 21 вересня 2020 року внесений до реєстру боржників за ВП № 53824353. Як вбачається з інформації Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Мереф`янської міської ради № 740 від 02 липня 2020 року щодо виконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини [PERSON] , 01 липня 2020 року представником Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Мереф`янської міської ради спільно із фахівцями із соціальної роботи КУ «Мереф`янський центр надання соціальних послуг» було здійснено комісійний виїзд за місцем реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . На момент перевірки комісією було встановлено, що за вказаною адресою знаходиться домоволодіння, яке не придатне до проживання внаслідок пожежі. Подвір`я захаращене чагарниками. Зі слів сусідів за даною адресою після пожежі тривалий час ніхто не проживає. У зв`язку з вище наведеним встановити місце знаходження [PERSON] та надати характеризуючи інформацію щодо нього не має можливості. Відповідно до акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації 16 вересня 2020 року, було проведено обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що за цією адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Для життя та розвитку дитини створені всі необхідні умови, матір піклується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток свого малолітнього сина. Згідно інформації КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» Харківської міської ради № 237/0/590-20 від 12 червня 2020 року [PERSON] , [INFO] ,проживає за адресою: [ADDRESS] , та перебуває під наглядом фахівців КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» Харківської міської ради. Зі слів лікаря-педіатра [PERSON] до амбулаторії під час хвороби, проходження медичних обглядів та проведення профілактичних щеплень супроводжує мати, яка належним чином піклується про стан здоров`я дитини і виконує рекомендації лікарів у разі хвороби. Інформації щодо участі батька [PERSON] в вихованні та догляді за дитиною лікувальний заклад не має. До лікувального закладу батько не звертався,станом здоров`я сина не цікавився. Як вбачається з характеристики директора ТОВ «Новаторбуд» №05/12/19-1 від 05 грудня 2019 року, [PERSON] 11 березня 2019 року була прийнята на посаду бухгалтера та до теперішнього часу працює на посаді. [PERSON] розлучена, має дитину - сина [PERSON] . Батько дитини активної участі у житті останньої не бере. Такий висновок можна зробити з того, що кожного разу коли виникає необхідність у зв`язку зі станом здоров`я [PERSON] , мати знаходиться поруч з дитиною та змушена брати відпустку чи лікарняний. Допитана як свідок [PERSON] пояснила, що вона є бабусею [PERSON] . Її донька [PERSON] припинила шлюбні відносини з [PERSON] ще до народження дитини. [PERSON] ухиляться від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина, не цікавиться його життям, здоров`ям, не сплачує аліменти. З моменту народження дитини приходив лише два рази, останній раз бачив дитину в 2016 році. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила що, є сестрою [PERSON] . [PERSON] не приймає участі у вихованні свого сина,не цікавиться його життям, не сплачує аліменти. Останній раз бачив сина коли він був зовсім маленький. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.2,3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення його від виконання обов`язків по вихованню дитини. Доводи позивача, про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям та здоров`ям сина не цікавиться, не спілкується з ним та не проявляє турботи, відповідачем під час судового розгляду не заперечувалися. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 18 листопада 2020 року Службою у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської областінаданий висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , згідно якого Харківська районна адміністрація Харківської області вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є доцільним при встановленні у судовому порядку свідомого ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ,суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до свого сина, а тому вважає позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку. Згідно квитанції №17 від 31 січня 2020 року, позивачем при пред`явленні до суду вищевказаного позову були понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання до суду позову у розмірі 768,40 гривень Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання до суду позову в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved