Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 21.05.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач отримала грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. та на сплату страхового внеску у розмір 584,00 грн., терміном дії з 21.05.2013 року по 21.05.2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 54,9% річних. 25.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №6860, про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», яка є правонаступником ПАТ «Райфайзен Банк Аваль». 03.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62257246 з примусового виконання виконавчого напису №6860, а також винесено постанову про арешт коштів боржника. 18.06.2020 року приватним виконавцем Говоровим П.В. винесено постанову про арешт майна боржника. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 25.02.2020 року є безпідставним, незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Ухвалою суду від 09.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 14.09.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» отримало копію ухвали суду від 09.07.2020 року, копію позовної заяви з доданими до неї документами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. У п`ятнадцятий денний строк з дня отримання ухвали суду від 09.07.2020 року відповідач не скористався своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази. 18.07.2020 року третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В. отримав копію ухвали суду від 09.07.2020 року, копію позовної заяви з доданими до неї документами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 09.03.2021 року на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., що вказана в позовній заяві, а саме: [ADDRESS] , повторно направлено ухвалу суду від 09.07.2020 року, копію позовної заяви з доданими до неї документами. Однак, вказані документи повернулась до суду, причина повернення - за закінченням встановленого строку зберігання. У п`ятнадцятий денний строк з дня отримання ухвали суду від 09.07.2020 року треті особи не скористались своїм правом та не надали суду пояснення щодо позову або відзив. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Як вбачається, з матеріалів справи а саме, з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 28.09.2016 року, [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». 21.05.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0263/82/0166067 відповідно до умов договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені цим договором (п.1.1). Відповідно до пунктів 1.1.1., 1.1.2. та 1.1.5. договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0263/82/0166067 від 21.05.2013 року, сума кредиту 10 584,25 грн., кредит видається на споживчі цілі у розмірі 10 000,00 грн. та на сплату страхового платежу на користь страховика у розмірі 584,25 грн., дата повного погашення кредиту 21.05.2017 року. 25.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6860, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №014/0263/82/0166067 від 21.05.2013 року, укладеним із ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за даним договором від останнього перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», на підставі договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-КА, укладеного 02.10.2019 року, на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», заборгованості за період з 27.06.2018 року по 12.11.2019 року. Сума заборгованості складає 15 846,06 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 179,70 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 5 666,36 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати в розмірі 300,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» складає 16 146,06 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говоровим П.В., 03.06.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №62257246, з примусового виконання виконавчого напису №6860 виданого 25.02.2020 року. 03.06.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. при примусовому виконанні виконавчого напису №6860 виданого 25.02.2020 року, накладено арешт на грошові, що містяться на відкритих рахунках в АТ «Ощадбанк»; АТ «Райффайзен Банк Аваль»; АТ КБ «Приватбанк»; АБ «УкргазБанк»; АТ «Альфа Банк»; АТ «Універсал Банк»; АТ «ПУМБ», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. від 18.06.2020 року при примусовому виконанні виконавчого напису №6860 виданого 25.02.2020 року, внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість прізвища « [PERSON] » зазначити прізвище « [PERSON] ». 18.06.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. при примусовому виконанні виконавчого напису №6860 виданого 25.02.2020 року, накладено арешт на транспортний засіб «FORD» реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , що належить боржнику [PERSON] . Відповідно ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалась щодо існування безспірної заборгованості за кредитним договором №014/0263/82/0166067 від 21.05.2013 року, чим порушила норми ст.87 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки, у суму заборгованості входить тіло кредиту та проценти. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки виконавчий напис вчинено з порушенням ст.87 Закону України «Про нотаріат». Відповідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн., а всього 1 264,20 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частиною 7 статті 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Отже, оскільки клопотань від учасників справи про скасування заходів забезпечення позову не надходило, враховуючи норми статті 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2020 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Outcome: approved