Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», третя особа Солом'янська РДА у м. Києві - про визнання права користування житловим приміщенням. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 1980 року. У шлюбі у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] та син [PERSON] Чоловік працював редактором Національної радіокомпанії України. [PERSON] на підставі договору найму проживав у однокімнатній квартирі [ADDRESS] з 2001 р. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2010 р. за [PERSON] визнано право безстрокового користування зазначеною квартирою, яка знаходиться на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Солом'янської в м. Києві державної адміністрації. У вказаній квартирі позивач проживала із [PERSON] спільно, однією сім'єю, як чоловік і дружина, за спільні кошти зробили ремонт квартири та утримували її, регулярно сплачували комунальні платежі, тощо. У платіжних документах за комунальні послуги зазначалось, що у квартирі проживає дві особи. Працівниками ЖЕКу з 2004 р. неодноразово проводились обстеження, які підтверджували факт проживання позивача разом із чоловіком у квартирі однією сім'єю. 26 вересня 2003 р. у газеті «Шулявка» та 2 жовтня 2003 р. у газеті «Українська газета» опубліковані інтерв'ю із [PERSON], який повідомляє про тривалі сімейні стосунки із позивачем та щасливе сімейне життя. У 2011 році чоловік позивача захворів і після тривалої хвороби помер [INFO]. Похорони [PERSON] організовувала [PERSON] Після смерті [PERSON] [PERSON] звернулась до КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської в м. Києві державної адміністрації, правонаступником якого є відповідач, із заявою про визнання її наймачем квартири, як члена сім'ї померлого, однак КПо відмовило [PERSON] в задоволенні її заяви, посилаючись на те, що вона не має ордера на вселення в квартиру. В зв'язку із зазначеним позивач вважаючи свої права порушеними просила суд визнати за позивачем право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], як наймача за раніше укладеним договором найму жилого приміщення, замість наймача [PERSON], який помер [INFO]. Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили суд про задоволення позову. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою пр. ознайомлення із датою та часом судового засідання (а.с. 232). Представник відповідача про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. В процесі розгляду справи представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що [PERSON] не була внесена в Ордер для вселення, а тому не має права після смерті [PERSON] проживати в квартирі та бути її наймачем. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з тих же підстав що і представник відповідача. Заслухавши пояснення сторін присутніх в судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] був наймачем квартири [ADDRESS]. Солом'янський районний суд м. Києва 25 жовтня 2010 р. постановив рішення, яким визнав за [PERSON] право безстрокового користування вищезазначеною квартирою. Згідно ст. 65 ЖК України, наймач вправі вселити в займане ним приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особа, що вселилася в жиле приміщення, як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням. При цьому видача ордера для вселення в квартиру членів сім'ї законом не передбачено. Згідно ст. 58 ЖК України ордер є підставою тільки для вселення в надане жиле приміщення. Судом встановлено, що 23 серпня 1995 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, однак, вони продовжували проживати разом, однією сім'єю. Відповідно до Акту від 3 вересня 2012 р., складеного заст. директора КП «Грушівський» [PERSON], майстрами [PERSON] та [PERSON], проведено обстеження квартири [ADDRESS] на предмет визначення кількості фактичного проживання осіб. Встановлено, що у квартирі постійно проживає 2 особи. Відповідно до актів від 30 листопада 2004 р., 28 грудня 2008 р., 25 жовтня 2011 р., 7 листопада 2013 р., складених за участю сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на час складання актів проживали разом за адресою [ADDRESS] та вели спільне господарство. Рішенням Васильківського районного суду Київської області від 9 лютого 2015 р. встановлено, що [PERSON] та померлий [INFO]. [PERSON] з серпня 1995 р. по 9 грудня 2013, проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що після смерті чоловіка [INFO]. [PERSON] продовжує проживати у квартирі [ADDRESS]. Згідно Актів обстежень, складених у присутності сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], від 5 листопада 2014 р. та 10 квітня 2015 р. [PERSON], дружина померлого [PERSON] проживає, як член сім'ї померлого у квартирі [ADDRESS], регулярно сплачує послуги за постачання електроенергії та інші комунальні платежі. Згідно наданих рахунків на оплату житлово-комунальних та інших послуг ЦОС № 2 по квартирі № [ADDRESS] з грудня 2013 р. по березень 2016 р. мешканка квартири, [PERSON], надані послуги оплатила повністю. Заборгованості немає. Згідно наданих рахунків про сплату спожитої електроенергії з грудня 2013 по березень 2016р. [PERSON] за надані послуги оплачені повністю. Заборгованості немає. Згідно наданих рахунків про сплату за газ по квартирі [ADDRESS] за надані послуги [PERSON] оплачені повністю з грудня 2013 р. по березень 2016 р. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» в судовому засіданні показав, що претензій щодо оплати комунальних платежів та утримання квартири № [ADDRESS], немає, хоча і не може підтверджувати постійного проживання [PERSON] у квартирі. Факт постійного проживання [PERSON] у зазначеній квартирі підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого, де зазначено про те, що вона взята на медичне обслуговування амбулаторією № 5 Солом'янського району м. Києва, як мешканка квартири [ADDRESS]. Згідно роз'яснень, зазначених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 р. із змінами, внесеними згідно постанов Пленуму ВСУ № 2 від 10.03.89 р., № 13 від 25.12.92 р., № 15 від 25.05.98 р. «Про деякі питання що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати: чи не порушений порядок при їх вселенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. При цьому відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для відмови у визнанні права користування жилим приміщенням особі, яка проживала чи вселилась туди як член сім'ї. Згідно ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно ст. 824 ЦК Україні, у разі смерті наймача житла, наймачем можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах. Суд встановив, що [PERSON] тривалий час постійно проживає у квартирі [ADDRESS] як член сім'ї квартиронаймача, вела з ним спільне господарство, при її вселенні в квартиру порушень встановленого порядку не виявлено. З 9 грудня 2013 року, після смерті чоловіка, і по теперішній час [PERSON] фактично виконує обов'язки квартиронаймача зазначеної квартири, регулярно оплачує квартплату та надані їй комунальні послуги, оплачує рахунки за спожитий газ та електроенергію, веде добросусідський спосіб життя. В процесі розгляду справи, в судовому засіданні в якості свідка була допитана гр. [PERSON], яка підтвердила, що [PERSON] з 2002 р. постійно проживала у квартирі [ADDRESS] разом із своїм чоловіком [PERSON], як одна сім'я, піклуючись одне за одним спільно вели господарство та утримували квартиру. З урахуванням викладеного вище, зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на користування квартирою [ADDRESS] як наймач, за раніше укладеним договором найму жилого приміщення, замість наймача [PERSON], який помер [INFO]. В зв'язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що позивачем було доведено обставини на які вона посилалась при звернені до суду з даним позовом, вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. З огляду на зазначене,

Outcome: approved