Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позов мотивований тим, що [INFO] померла тітка позивача по материнській лінії [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.12.2017 року. Факт про те, що померла [PERSON] є тіткою [PERSON] може бути встановлений лише в судовому порядку. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на квартиру [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS] . За життя заповіту спадкодавець не залишила, а тому позивач має право на спадкування за законом. В той же час, до нотаріальної контори звернулась відповідач [PERSON] , яка після смерті [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини. Те, що вона також має на меті прийняти спадщину після смерті [PERSON] підтверджено і довідкою, виданою 11.06.2018 року за вих. № 1892/02-14 Першою вінницькою державною нотаріальною конторою. Після смерті спадкодавця заведена спадкова справа у Першій вінницькій державній нотаріальній конторі №20/2018, що підтверджується витягом і реєстрацією в Спадковому реєстрі. На думку позивача, відповідач не має права на спадкування та повинна бути усунена від права на спадкування з нижченаведених причин. Протягом останніх п`яти років [PERSON] та її сім`я проживали з померлою [PERSON] , що підтверджується актом № 7881 та довідкою від 28.12.2017 р № 1233, виданою ТОВ «ЖЕО». Весь час [PERSON] хворіла, так як була інвалідом 1 групи у зв`язку із каліцтвом та завжди потребувала сторонньої допомоги, а уже у 2007 році втратила 80 % професійної працездатності. Вона потребувала додаткових видів допомоги: курортне лікування з супроводом, сторонній постійний догляд. Дане підтверджується довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 02.10.2007 року, виданою Вінницькою міською медико-соціальною експертною комісією та рішенням ЛКК від 21.06.2007 року. Довгий час перед смертю [PERSON] лежала. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення, хворій [PERSON] встановлено діагноз : інфаркт мозку не уточнений з гіпертензією, уточнений діагноз гостре порушення мозкового кровообігу 05.12.2017 року, за ішемічним типом в басейні правої середньої мозкової артерії з геморагічним просяканням на грунті гіпертонічної хвороби 3 ступеня та церебрального атеросклерозу, лівобічна геміплегія. Також [PERSON] був встановлений діагноз хронічна ішемічна хвороба серця не уточнена з гіпертензією, гіперглікемія не уточнена. За даними діагнозу хворій було призначено лікування: дієта, медикаментозне лікування, профілактика пролежней (зміна положення тіла кожні 2 години), масаж кінцівок, контроль лікаря. Тому [PERSON] постійно потрібен був сторонній догляд, і позивач як племінниця їй його надавала, що підтверджується відповідними актами. Згідно з довідкою про причини смерті № 386, причиною смерті [PERSON] стали: хронічна серцева недостатність, кардіосклероз, ішемічна хвороба III ст., дисциркуляторна енцефалопатія II ст. Відповідно до акту № 7881, затвердженого ТОВ «ЖЕО» від 26.12.2017 року, та довідки від 28.12.2017 року вих. № 1233 лише [PERSON] постійно проживала разом з померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та вела з нею спільне господарство за вказаною вище адресою. Здійснила поховання [PERSON] також [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про поховання, виданим 19.12.2017 р. № 2288. [PERSON] на похованні [PERSON] не було, будь-якої участі у похованні вона не приймала, на поминальних обідах також була відсутня. Відповідач самоусунулась від надання допомоги [PERSON] , яка перед смертю та останні роки потребувала постійного догляду, оскільки мала І групу інвалідності, хворіла на хвороби, пов`язані із серцево-судинною системою, неврологічними та загальними хворобами, що підтверджується вищевказаними доказами. Через погіршення стану здоров`я протягом 2017 року [PERSON] була постійно лежачою хворою, перебувала у безпорадному стані, не могла самостійно забезпечувати умови свого життя, усі витрати з її утримування позивач взяла на себе. Крім цього, під час госпіталізації [PERSON] до лікарні тільки [PERSON] та її сім`я відвідували хвору, купували усі необхідні ліки, опікувались тіткою. Відповідач жодного разу не приїздила та не провідувала [PERSON] , не цікавилась навіть по телефону про її стан. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. \~ \~Представник відповідача\~позов не\~визнав.\~Згідно з\~його запереченнями\~в судовому\~засіданні та\~наданим відзивом\~ позовні вимоги\~ [PERSON] \~не підлягають\~задоволенню в\~повному обсязі,\~оскільки як стверджує позивач, відповідач не є спадкоємицею після смерті [PERSON] , а натомість [PERSON] є рідною племінницею померлої [INFO] [PERSON] . Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Таким чином, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Як випливає зі змісту позовної заяви та пояснень, наданих в судовому засіданні представником позивача, померла [PERSON] отримувала допомогу від позивача. Позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про ухилення відповідача в наданні допомоги померлій [PERSON] та факту можливості відповідача її надати. Також зазначеною постановою передбачено, що вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення зумовлює пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, тобто належним позивачем може бути тільки та особа, яка є спадкоємцем, однак позивачем не надано жодних документів, що підтверджують її родинні відносини з померлою [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки дали такі показання. Свідок [PERSON] розповіла суду про те, що вона є сусідкою померлої [PERSON] , яка мешкала в квартирі [ADDRESS] та була інвалідом 1 групи. У свідка з [PERSON] були дружні відносини. Свідок часто заходила додому до [PERSON] , пригощала її їжею. Був період, коли [PERSON] боялась відчиняти двері квартири, казала, що боїться [PERSON] , це чоловік, який деякий час доглядав за нею. Спочатку з Рудніцьким Родіоном у [PERSON] були добрі відносини, але потім він став над нею знущатись. [PERSON] скасувала заповіт на [PERSON] . Потім [PERSON] попросила племінницю [PERSON] , яка стала доглядати за тіткою, купувала їй продукти харчування, готувала їсти. [PERSON] одержувала пенсію по інвалідності внаслідок отриманої виробничої травми в 1967-1968 роках, а протягом 2017 року внаслідок серцево-судинних захворювань перестала виходити на вулицю у двір будинку, була лежачою хворою, не могла себе обійти, не здатна була готувати їжу. За свої кошти позивач поховала [PERSON] . За життя [PERSON] не розповідала про свою племінницю [PERSON] , вона ніколи до тітки не приїздила, не провідувала її хвору та не була на похованні. Свідок підтвердила те, що за життя [PERSON] визнавала [PERSON] своєю племінницею. Мати [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були двоюрідними сестрами. А баба [PERSON] [PERSON] та мати [PERSON] [PERSON] були рідними сестрами по матері. Свідок [PERSON] дала показання про те, що [PERSON] і баба [PERSON] це рідні сестри, а мати [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними сестрами. З [PERSON] свідок особисто не знайома, лише чула, що у [PERSON] брата [PERSON] є дочка [PERSON] . Свідок знає [PERSON] , матір позивача [PERSON] , яка є родичкою свідка. Зі слів [PERSON] свідку відомо, що [PERSON] є племінницею [PERSON] . [PERSON] приїздила в село до матері [PERSON] , а потім забрала її до м. Вінниці. Свідок [PERSON] підтвердила те, що [PERSON] є троюрідною племінницею [PERSON] . Свідок [PERSON] дала показання про те, що є сусідкою померлої [PERSON] . Вони з [PERSON] заселились в будинок по [ADDRESS] , одночасно в серпні 1969 року. З того часу підтримували добрі сусідські відносини. Свідок мешкає на першому поверсі, її вікно виходить у двір будинку і бачила як [PERSON] виходила гуляти в дворі будинку. Але в останні роки життя [PERSON] хворіла і три роки до її смерті за нею доглядала лише [PERSON] та її чоловік [PERSON] , які готували їжу, возили в лікарню. [PERSON] біля року розшукувала свою родичку [PERSON] , щоб вона доглядала за нею. Свідок чула від [PERSON] , що вона знайшла племінницю [PERSON] , але та відмовилась доглядати за тіткою. Догляд за [PERSON] здійснювали [PERSON] та [PERSON] . Вони купляли їй продукти, готували їсти. [PERSON] поховала [PERSON] , організувала поминальні обіди. Про доходи [PERSON] свідок розповіла те, що її пенсію забирав [PERSON] Родіон, тому догляд за нею [PERSON] здійснювала за свої кошти. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] дала показання про те, що позивач її кума і є племінницею [PERSON] по лінії матері. З [PERSON] свідок познайомилась 10 - 15 років тому, коли [PERSON] розповіла про те, що знайшла свою тітку. Це було тоді як [PERSON] попросила свою двоюрідну сестру [PERSON] доглядати за нею, тому що вона ходила лише по хаті з двома палицями. І [PERSON] погодилась на те, що її дочка [PERSON] , яка мешкає в м. Вінниці, буде доглядати за тіткою [PERSON] [PERSON] доглядала за тіткою, постійно готувала їжу, ходила в магазин та аптеку. [PERSON] хворіла, була інвалідом 1 групи, на вулицю практично не виходила, і потребувала сторонньої допомоги. Свідок в останні роки життя [PERSON] на прохання [PERSON] приходила щотижня в четвер допомагати купати [PERSON] . Померла [PERSON] від інсульту. Її похованням займалась [PERSON] за власні кошти. Свідок [PERSON] ніколи не бачила племінницю [PERSON] . Щодо родинних відносин позивача з [PERSON] свідок розповіла про те, що мати [PERSON] та [PERSON] були двоюрідними сестрами, а мати [PERSON] та баба [PERSON] були рідними сестрами. Відтак, [PERSON] є племінницею [PERSON] . Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази в справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла тітка позивача по материнській лінії [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.12.2017 року. Той факт, що померла [PERSON] є тіткою [PERSON] доведений показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про народження № [NUMBER] від 15.04.1966 року [PERSON] народилась [INFO] в с. Нарцизівка. ЇЇ матір`ю є [PERSON] . У [PERSON] була інша дочка [PERSON] , 1910 року народження. Відомості про народження [PERSON] в [ADDRESS] - [ADDRESS] (до парафії якої відносилось с. Нарцизівка) за 1910 рік в державному архіві Вінницької області не виявлено, що підтверджується листом від 21.06.2018 року №07-2053/7. У [PERSON] народилась дочка [PERSON] (мати позивача), що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.07.1963 року серії [NUMBER] . Те, що [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.11.1967 року. У [PERSON] народилась дочка [PERSON] (тітка позивача [PERSON] та двоюрідна сестра [PERSON] матері позивача [PERSON] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом [NUMBER] від 21.12.1993 р. Відповідно до акту від 25.08.2018 року № 435, складеного Лукашівською сільською радою Липовецького району Вінницької області, в підпорядкуванні якої знаходиться с.Нарцизівка, вказано, що покійна [PERSON] , яка померла [INFO] , визнавала своєю племінницею [PERSON] , 1967 року народження Згідно з актом від 06.07.2018 року, складеного та затвердженого інженером та директором ТОВ «ЖЕО» [PERSON] до дня смерті [PERSON] допомагала їй готувала їжу, купувала необхідні речі, оплачувала лікування в лікарні, відвідувала її, сплачувала комунальні послуги. [PERSON] вказувала, що з рідних у неї лише племінниця [PERSON] , і що її вона доглядає, піклується та стежить за її здоров`ям і побутом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на квартиру [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS] . За життя заповіту спадкодавець [PERSON] не залишила, а тому позивач має право на спадкування за законом. Іншим спадкоємцем [PERSON] є її племінниця [PERSON] , яка подала заяву від 21.03.2018 р. про прийняття спадщини. Про прийняття спадщини після смерті [PERSON] підтверджено і довідкою від 11.06.2018 року вих. № 1892/02-14 Першої вінницької державної нотаріальної контори. Після смерті спадкодавця заведена спадкова справа у Першій вінницькій державній нотаріальній конторі №20/2018, що підтверджується витягом і реєстрацією в Спадковому реєстрі. Протягом останніх п`яти років до дня смерті [PERSON] позивач [PERSON] та її сім`я проживали з померлою [PERSON] , що підтверджується актом № 7881 та довідкою від 28.12.2017 р № 1233, виданою ТОВ «ЖЕО». Весь час [PERSON] хворіла, була інвалідом 1 групи у зв`язку із каліцтвом та завжди потребувала сторонньої допомоги, а в 2007 році їй було встановлено 80 % втрати професійної працездатності безтерміново. Також вона потребувала додаткових видів допомоги: курортне лікування з супроводом, сторонній постійний догляд. Такі обставини підтверджуються довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 02.10.2007 року, виданою Вінницькою міською медико-соціальною експертною комісією та рішенням ЛКК від 21.06.2007 року. \~ \~ \~ \~Протягом 2017 р. до моменту смерті [PERSON] була лежачою хворою. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення,\~хворій [PERSON] \~встановлено діагноз\~інфаркт мозку\~не уточнений\~з \~гіпертензією та\~ діагноз уточнений гостре порушення мозкового кровообігу (05.12.2017 р.) за ішемічним типом в басейні правої середньої мозкової артерії з геморагічним просяканням на грунті гіпертонічної хвороби 3 ступеня та церебрального атеросклерозу, лівобічна геміплегія. Також [PERSON] був встановлений діагноз хронічна ішемічна хвороба серця не уточнена з гіпертензією, гіперглікемія не уточнена. За даними діагнозу хворій було призначено лікування: дієта, медикаментозне лікування, профілактика пролежней (зміна положення кожні 2 години), масаж кінцівок, контроль лікаря. Тому [PERSON] постійно потрібен був сторонній догляд, який надавала лише племінниця [PERSON] , що доведено довідкою ТОВ «ЖЕО» №1233 від 28.12.2017 р., актом №7881 від 26.12.2017 р., актом б/н від 06.07.2018 р. та показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою про причину смерті № 386 від 19.12.2017 р., причиною смерті [PERSON] стали: хронічна серцева недостатність, кардіосклероз ішемічна хвороба III ст., дисциркуляторна енцефалопатія. Відповідно до акту № 7881, затвердженого ТОВ «ЖЕО» від 26.12.2017 року, та довідки від 28.12.2017 р. № 1233 лише [PERSON] постійно проживала разом з померлою [PERSON] та вела з нею спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про поховання № 2288 від 19.12.2017 р. Відповідача [PERSON] на похованні [PERSON] не було, будь-якої участі у похованні вона не приймала, на поминальних обідах була відсутня. Відповідач [PERSON] умисно ухилилась від надання допомоги [PERSON] , яка останні роки свого життя потребувала постійного догляду, була інвалідом І групи, хворіла на серцево-судинні, неврологічні та загальні захворювання. Суд вважає доведеною обставину ухилення відповідачка від надання допомоги спадкодавцеві, яка потребувала допомоги, оскільки її незацікавленість життям та здоров`ям тітки, яка в результаті хвороб, похилого віку та інвалідності знаходилась в безпорадному стані, розцінюється як дії, що спрямовані на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу [PERSON] , зокрема, моральну, яка її потребувала. Таке ухилення відповідача пов`язане з винною поведінкою, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але свідомо ухилилась від його виконання. Враховуючи винну поведінку відповідача, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги [PERSON] , потребу в такій допомозі від [PERSON] , суд встановив підстави, передбачені ч. 5 ст. 1224 ЦК України, для усунення відповідача від права на спадкування. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в клопотанні від 04.03.2019 р. про приєднання доказів зазначає про те, що [PERSON] не ухилялася від надання спадкоємцеві [PERSON] допомоги, тому що не мала можливості її надавати. Це пояснюється тим, що у неї відсутні доходи, вона не працює, дочка відповідача навчається і немає доходу, а відповідач доглядає за онуком, крім того чоловік відповідача [PERSON] перебував в зоні проведення АТО, що зумовило надання йому додаткової підтримки. Письмові докази про вказані обставини представником відповідача подані через канцелярію суду після надходження відзиву від 10.12.2018 р. на позовну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно з ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, подані представником відповідача [PERSON] до клопотання про приєднання доказів від 04.03.2019 р., судом не приймаються. \~ З 2011 р. [PERSON] допомагала [PERSON] матеріально, готувала їжу та годувала її, купувала необхідні речі, оплачувала лікування в лікарні, сплачувала комунальні послуги, прала речі, тощо, та до дня смерті проживала разом з померлою. Через погіршення стану здоров`я протягом 2017 року [PERSON] стала лежачою хворою, перебувала у безпорадному стані, не могла самостійно забезпечувати умови свого життя. В період госпіталізації [PERSON] до лікарні позивач опікувалась хворою. Відповідач жодного разу не приїздила та не провідувала тітку [PERSON] . Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 7, під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Таким чином, безпорадність особи пов`язана саме із станом її здоров`я. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Представник відповідача посилається у своїх запереченнях на те, що на виконання п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» позивачем доведено її надання допомоги спадкодавцю [PERSON] і вона не потребувала такої допомоги від спадкоємця [PERSON] . Такі твердження суд вважає необґрунтованими, тому що показаннями свідка [PERSON] доведено те, що [PERSON] в період надання майнової допомоги зі сторони [PERSON] зверталася до племінниці [PERSON] за наданням їй допомоги, але та відмовилась. Обставина матеріальної та фізичної неспроможності відповідача надавати таку допомогу не доведена суду. Аналізуючи складені [PERSON] заповіти, зокрема від 08.07.2014 р. на користь [PERSON] , від 28.08.2015 р. на користь [PERSON] , від 02.07.2015 р. на користь [PERSON] , від 23.10.2015 р. на користь [PERSON] та [PERSON] та його скасування 12.07.2016 р., та враховуючи обставину відсутності заповіту [PERSON] на момент відкриття спадщини, суд дійшов до переконання про те, що спадкодавець [PERSON] не вважала достатнім рівень допомоги, який їй надавала [PERSON] , і потребувала такої допомоги також від племінниці [PERSON] . Наданими позивачем доказами доведено сукупність таких обставин: перебування спадкодавця [PERSON] в безпорадному стані, ухилення відповідача [PERSON] від надання спадкодавцеві [PERSON] допомоги при можливості її надання, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Позовні вимоги про визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] та права власності на квартиру [ADDRESS] суд вважає обґрунтованими, тому що з приводу цього спадкового майна виник спір в цій справі та справі №127/12954/18 за позовом [PERSON] , [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : Перша вінницька державна нотаріальна контора, за участі Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання недійсною заяви про скасування заповіту, спадкові права спадкоємців не оформлені, з огляду на чинність ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2018 р. про вжиття заходів забезпечення позову у виді заборони Першій вінницькій державній нотаріальній конторі видавати свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа №20/2018, право на спадкування [PERSON] не визнається іншим спадкоємцем [PERSON] , і такий спосіб як визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом відповідає меті ефективного захисту невизнаного права позивача [PERSON] А відтак, на переконання суду, в позивача можуть виникнути труднощі щодо одержання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем його проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2821 грн. підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved