Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариств «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати. В обґрунтування поданої позовної заяви посилався на те, що вона з 1999 року працює в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на посаді розпорядника робіт у цеху №2. Відповідач в порушення трудового законодавства не сплачує їй заробітну плату за період з грудня 2016 року по січень, лютий, березень, квітень 2017 року, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 9397,85 гривень. На його вимоги виплатити заробітну плату відповідач відповідає відмовою, посилаючись на відсутність коштів, про належні їй суми до виплати не повідомляє. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2016 року по січень, лютий, березень, квітень 2017 року в сумі 9397,85 гривень та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у період з листопада 2016 року по березень 2017 року в сумі 67,44 гривень. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача ПАТ «Сумське НВО» у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було, заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Конституцією, як основним законом України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме у ст.43 зазначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з трудової книжки [PERSON] з 1999 року працює в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на посаді розпорядника робіт у цеху №2. (а.с.7). Відповідно до бухгалтерського листа- розрахунку заборгованість по заробітній платі позивачу складає 9397,85 грн. (а.с.16) Факт наявності заборгованості по заробітній платі позивачу [PERSON] відповідачем не спростовано. Розглядаючи вимоги [PERSON] про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати суд виходить з наступного. Положеннями ст.115 КЗпП України встановлено обов'язок працедавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Аналогічні норми закріплені в статті 34 Закону України «Про оплату праці», якими передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Приймаючи до уваги вказані положення Закону та факт несвоєчасної виплати заробітної плати, відповідач має також обов'язок здійснити позивачу [PERSON] компенсацію, передбачену Законом. Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 159 (надалі за текстом - Порядок). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (01 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення). Відповідачем не спростовано суму компенсації в розмірі 67,44 гривень визначену позивачем. Враховуючи наведене, а також те, що відповідачем порушені строки виплати позивачу належної йому заробітної плати, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі за період з грудня 2016 року по січень, лютий, березень, квітень 2017 року в сумі 9397, 85 гривень з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у період з листопада 2016 року по березень 2017 року в сумі 67,44 гривень. Крім того, за положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved