Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 14.07.1990 року перебуває з відповідачем у шлюбі в якому у них народились четверо дітей, двоє з яких є неповнолітніми: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем складалось по різному. В основному конфлікти та непорозуміння виникали на побутовому ґрунті та з приводу недостатності коштів на утримання дітей і забезпечення сім'ї. Таке становище змусило її шукати заробіток і в 2012 році вона виїхала за межі України в Республіку Польща на тимчасові роботи. З того часу постійно працює за кордоном, в Україну приїжджає лише на декілька днів у період річної відпустки. За час окремого проживання з відповідачем їхні відносини змінились, вони віддалились один від одного і кожен став проживати окремим життям, не переймаючись проблемами іншого. Останні три роки, коли позивачка повертається на Україну, вона проживає у житловому будинку своїх родичів в [ADDRESS]. З огляду на те, що тривалий час, майже три роки, сторони разом не проживають, не підтримують відносин як подружжя, не ведуть спільного господарства, позивачка вважає, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо, а будь-які заходи спрямовані на відновлення шлюбу будуть марними і не приведуть до збереження сім'ї. Причини які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Неповнолітні діти сторін проживають і зареєстровані разом із відповідачем в [ADDRESS], відвідують місцеву школу. За період відсутності позивачки на території України, відповідач займається вихованням дітей і здійснює опіку над ними, позивачка допомагає матеріально. Після розірвання шлюбу позивачка і надалі планує виїжджати на роботу за кордон, а неповнолітні діти залишаться проживати разом із відповідачем, як їх опікуном. З врахуванням наведеного, просить суд розірвати шлюбу, визначити місце проживання їхніх дітей за відповідачем, як опікуном та залишити їй прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Додатково зазначила, що вона їздить за кордон на роботу. Чоловік опікується дітьми, вони відвідують там школу. Вона буде їх провідувати. Відповідач [PERSON] позов визнав, згідний на розірвання шлюбу. Просив залишити двох неповнолітніх дітей проживати разом із ним. Вони на даний час теж з ним проживають, він ними опікується. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 14.07.1990 року у Боберківській сільській Раді Турківського району Львівської області (актовий запис № 8). ( а.с. 4). В шлюбі у сторін народились четверо дітей, двоє із яких на даний час є неповнолітніми: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. ( а.с. 5-6). Із копії довідки про склад сім'ї виданої виконавчим комітетом Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області від 22.03.2017 року № 579 відомо, що [PERSON], 1968 року народження, за адресою [ADDRESS], проживає та зареєстрований разом із дітьми, двоє із яких є неповнолітні: [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2008 року народження. ( а.с. 7). Згідно копії довідки виданої виконавчим комітетом Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області від 23.03.2017 року № 464, відомо, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS]. ( а.с. 8). Як вбачається із пояснень сторін, їхній намір розірвати шлюб є остаточним. Миритись сторони не бажають, щодо задоволення позовних вимог категоричні. Враховуючи, що неповнолітні діти проживають з відповідачем, а позивачка їздить за кордон на заробітки, просить визначити місце проживання дітей разом з їх батьком як опікуном [PERSON] Відповідач згідний на розірвання шлюбу, миритись з позивачкою не бажає. Також він згідний щоб діти проживали разом з ним. Отже, аналізуючи всі обставини справи - судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім'ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім'ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивачки, що її відносини з чоловіком як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалась остаточно. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.14 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ спільного майна подружжя», у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін у судовому засіданні, їхні неповнолітні діти проживають та зареєстровані разом із відповідачем у [ADDRESS]. Позивачка постійно працює за кордоном у Республіці Польща і приїжджає на територію України лише на декілька днів в період річної відпустки, тому просить визначити місце проживання синів разом з відповідачем як опікуном, по місцю проживання останнього. Відповідач згідний з даною вимогою позивачки, неповнолітні діти проживають разом із ним, він ними опікується. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved