Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Котовської районної державної адміністрації Одеської області, управління держземагентства у Котовському районі Одеської області, стверджуючи, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з відповідними господарчими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], земельної ділянки площею 2,2232 га, що розташована на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області та належала померлому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №002217 виданого Котовською районною державною адміністрацією Одеської області від 13 січня 2004 року, та земельної ділянки площею 2,0589 га, що розташована на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області та належала померлому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №002210 виданого Котовською районною державною адміністрацією Одеської області від 13 січня 2004 року. Позивачка також стверджувала, що отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки не вдається через відсутність витягу з державного земельного кадастру та витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки землі. Позивачка просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом, право власності на спадщину, яка відкрилась після смерті [INFO] року [PERSON], у вигляді земельної ділянки площею 2,2232 га, що розташована на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області та належала померлому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №002217 виданого Котовською районною державною адміністрацією Одеської області від 13 січня 2004 року, та земельної ділянки площею 2,0589 га, що розташована на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області та належала померлому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №002210 виданого Котовською районною державною адміністрацією Одеської області від 13 січня 2004 року. Позивачка у судове засідання не з'явилась, але надала заяву, в якій позов підтримувала у повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Представник Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області у судове засідання не з'явився, були повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник управління держземагентства у Котовському районі Одеської області у судове засідання не з'явився, але надали заяву, в якій проти задоволення позову не заперечували та просили розглянути справу без їх участі. Представник Котовської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з'явився, але надали заяву, в якій проти задоволення позову не заперечували та просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з відповідними господарчими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], земельної ділянки площею 2,2232 га, що розташована на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області та належала померлому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №002217 виданого Котовською районною державною адміністрацією Одеської області від 13 січня 2004 року, та земельної ділянки площею 2,0589 га, що розташована на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області та належала померлому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №002210 виданого Котовською районною державною адміністрацією Одеської області від 13 січня 2004 року. Заповіт [PERSON] не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватись за законом. Позивачка була дружиною спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження від 04 листопада 1968 року (а.с.4). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Відповідно до довідки державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Полякової М. В. після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, заведена спадкова справа №245/2014, з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Проте, державний нотаріус Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Полякова М. В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв'язку з відсутністю витягу з державного земельного кадастру та витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки землі. Відповідно до довідок управління держземагентства у Котовському районі Одеської області кадастрові номери на вищевказані земельні ділянки не визначались, тому надати витяг з державного земельного кадастру не є можливим. Відповідно до довідки управління держземагентства у Котовському районі Одеської області вартість земельної ділянки площею 2,2232 га, що розташована на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області та належала померлому [PERSON], становить 42530,71 грн. Відповідно до довідки управління держземагентства у Котовському районі Одеської області вартість земельної ділянки площею 2,0589 га, що розташована на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області та належала померлому [PERSON], становить 42530,71 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю. За змістом ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальний, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Згідно ч.9 ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно ч.ч.3, 4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Діючим законодавством встановлено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину до складу якої входить земельні ділянки, але ж відповідно до Постанови КМ України від 06.05.2009 р. № 439 та Постанови КМ України від 26.08.2009 р. № 901 «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку» тільки за наявністю Витягу з державного реєстру земель. Відповідно до п. 16 Постанови за № 749 від 18.08.2010 року Кабінету Міністрів України «Про затвердження Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці» для визначення та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, переданій у власність (користування) без проведення її державної реєстрації, власник (користувач) такої ділянки або уповноважена ним особа подає до територіального органу Держкомзему за місцезнаходженням земельної ділянки про державну реєстрацію земельної ділянки та копії: документа, що посвідчує особу, а для уповноваженої особи також документа, що посвідчує її повноваження. Згідно ст.. 15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень. Суд вважає, що недоліки правовстановлюючих документів не можуть перешкоджати позивачці отримати свідоцтво про право на спадщину на законних підставах. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved