Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей як представник орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Посилаючись на те, що відповідач свідомо з серпня 2014 року ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дочки [PERSON], [INFO]. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебували з 01 березня 2014 року у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року, розірваний. Від шлюбу мають дочку [PERSON]. З серпня 2014 року вона вимушена була залишити квартиру батьків відповідача, в якій вони проживали, та разом з дочкою оселитися в орендованій квартирі. З часу переїзду вони з відповідачем почали проживати окремо, при цьому донька знаходиться на її утриманні та мешкає з нею, а відповідач свідомо не приймає участі у її вихованні та утриманні. Що, в свою чергу, не дозволяє їй самостійно на достатньому рівні забезпечувати виховання та розвиток дитини. Байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов»язків та долі дитини змусило її звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON], діюча на підставі договору про надання правової допомоги від 18 травня 2015 року (а.с.69), позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 27 січня 2017 року (а.с.75), позовні вимоги не визнала, просили відмовити у їх задоволенні. Вважаючи, що саме з винних та свідомих дій позивача, які спрямовані на обмеження та перешкоджання у прийнятті участі у вихованні дитини, він був позбавлений повноцінного виконання свої батьківських обов»язків. Кошти ним на утримання дитини надавалися й нині надаються шляхом сплати аліментів, заборгованості по сплаті яких він не має, окрім того ним вжиті заходи щодо надання дозволу на виїзд дитини за межі України з метою оздоровлення тощо. Що ж до того, що він не приймає участі у вихованні дитини з серпня 2014 року, зазначив, що між ним та позивачкою існують складні психологічні відносини, й з метою уникнення конфліктних ситуацій, які можуть мати наслідком виникнення скандалів, вважав за доцільне тимчасово не робити цього, але в лютому 2017 року звернувся до Органу опіки й піклування із заявою про встановлення порядку його участі у вихованні дитини, оскільки матір дитини чинить йому перешкоди в цьому. Він бажає для дитини бути батьком, приймати активну участь у її житті, вихованні та розвитку, прикладати максимум зусиль, дитину дуже любить. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації Косянчук М.В., діюча на підставі довіреності від 04 січня 2017 року (а.с.74), позов не визнала, з підтримання висновку Служби у справах дітей про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки (а.с.71-72, 73). В судове засідання прокурор не з»явився згідно затвердженої процедури про організацію діяльності органів прокуратури щодо захисту прав і свобод дітей, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 16гн від 06 грудня 2014 року, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, висновок органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно статті 150 СК України батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов»язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов»язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов»язку батьківського піклування щодо неї. Батьки зобов»язані, згідно статті 180 СК України, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони перебували з 01 березня 2014 року у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року, розірваний. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Із пояснень сторін встановлено, що до серпня 2014 року вони разом виховували дитину, проте в подальшому з причин взаємонепорозуміння почали проживати за різними адресами. Між сторонами існують складні відносини, вони не спілкуються, в судовому порядку вирішуть житлові спори. Рішеням Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року, яке набуло чинності, з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, й на утримання матері дитини у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягненнч дитиниою трирічного віку (а.с.34-36). Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказане рішення звернуто до виконання й виконуються. Так, як вбачається із постанови державного виконавця від 30 червня 2016 року [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів не має (а.с.94-95). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, зробленого Службою у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 06 грудня 2016 року, для виховання, розвитку та проживання дитини за місцем проживання позивачки створено всі належні умови, стосунки в сім»ї добрі (а.с.73). На правову підставу своїх вимог до відповідача позивачка посилається на п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, як такий, що ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Як встановлено в ході розгляду справи й не спростовується відповідачем, останній не виконує батьківські обов»язки в частині виховання та спілкування з дитиною з серпня 2014 року. Проте останній пояснив, що така поведінка має своє обґрунтування, оскільки він побоюється поведінки позивача, уникаючи скандалів. До зазначених спростувань суд ставиться критично, оскільки встановлено, що відповідач з метою урегулювання даного спору не звертався до органу опіки та піклування чи суду із заявою/позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною (в порядку ст.ст. 158, 159 СК України), але й приймає до уваги те, що 02 лютого 2017 року він звернувся до вказаного органу із заявою про встановлення порядку участі у вихованні дитини (встановлення графіку зустрічей), його щире каяття щодо своєї винної поведінки, висловлене прохання не застосовувати до нього санкцій щодо позбавлення батьківських прав, що вказує на його не байдуже ставлення до долі дитини й бажання захистити права щодо прийняття участі у вихованні дочки. Як вбачається з Висновку № 101-11085/03 від 12 грудня 2016 року орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, останній прийшов до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.71-72). З пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що він хоча й не бачився з дочкою з серпня 2014 року, але добросовісно виконує обов»язок щодо сплати аліментів. Вважаючи, що саме з винних та свідомих дій позивача, які спрямовані на обмеження та перешкоджання у прийнятті участі у вихованні дитини, він був позбавлений повноцінного виконання свої батьківських обов»язків. Що ж до того, що він не приймає участі у вихованні дитини, зазначив, що між ним та позивачкою існують складні психологічні відносини, й з метою уникнення конфліктних ситуацій, які можуть мати наслідком виникнення скандалів, вважає за доцільне тимчасово не робити цього. Проте бажає для дитини бути батьком, приймати активну участь у її житті, вихованні та розвитку. Зазначив, що дитину дуже любить, між ними склалися добрі відносини, наразі звернувся до органу опіки й піклування із заявою про встановлення порядку участі у вихованні дитини (встановлення графіку зустрічей). Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також прийнято до уваги наступні обставини: позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом; характер винної поведінки відповідача по відношенню до дитини; його особу, позитивні характеризуючі данні, який приймає участь у матеріальному забезпечення дитини; його особисту прихильність до неї, психологічну прив»язаність до дочки й бажання бути батьком; мету позивача позбавлення батьківських прав відповідача. Відтак, суд вважає за необхідне не позбавляти відповідача батьківських прав, попередивши про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини, й покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов»язків. Відповідно до п. 15 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, - 275 грн. 20 коп., що відповідає спірним правовідносинам. На підставі вищенаведеного, п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та,

Outcome: partial