Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Скригалівської сільської ради Фастівського району, Фермерського господарства «Полісся» про визнання права власності за набувальною давністю, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона працювала дояркою в колгоспі «Україна», села Ставки Фастівського району, правонаступником якого є Фермерське господарство «Полісся». У 1988 році колгоспом «Україна» та Скригалівською сільською радою позивачу було надано ордер на житлове приміщення, тобто квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ордера № 16, позивач у 1988 році вселилася в дану квартиру, де й проживає по даний час. В зв'язку з реорганізацією господарства дана квартира, як об'єкт нерухомості, на даний час не має власника. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати в цій квартирі, тобто добросовісно, безперервно та відкрито володіє і користується цим нерухомим майном більше двадцяти років, постійно сплачує комунальні послуги. Позивач неодноразово зверталась до Скригалівської сільської ради з питання визнання за нею права власності на дане домоволодіння, оскільки вона понад 20 років безперерв\-но користується даним нерухомим майном, але їй було відмовлено. В судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду подали письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивачка [PERSON] вимоги позову підтримала, відповідач - Скригалівська сільська рада Фастівського району проти задоволення позову не заперечує, відповідач - Фермерське господарство «Полісся» причину неявки суду не повідомив. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 4 жовтня 1986 року [PERSON] працювала в колгоспі «Україна» в с. Ставки Фастівського району Київської області, який реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» згідно рішення загальних зборів членів колгоспу «Україна» протокол №3 від 4 червня 1993 року, а КСП «Україна» реорганізовано в Фермерське господарство «Полісся» (а.с.11). У 1988 році колгоспом «Україна» та Скригалівською сільською радою [PERSON] було надано ордер на житлове приміщення, тобто квартиру [ADDRESS], що підтверджується корінцем ордеру на жиле приміщення №16 (а.с.7). Ордер був виданий на підставі рішення житлової комісії, протокол №11 та рішення об'єднаного засідання правління і профкому від 31.08.1988 року (а.с.9). Згідно копії паспорта [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.3-4). На сьогоднішній день [PERSON] продовжує проживати в цій квартирі, постійно сплачує комунальні послуги, утримує дану квартиру, робить в ній поточний та капітальний ремонт, оскільки завжди проживає та працює в селі, тобто добросовісно, безперервно та відкрито володіє і користується цим нерухомим майном більше двадцяти років. Судом встановлено, що інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, яке залишилось після реорганізації колгоспу «Україна», крім позивача немає. Позивач неодноразово зверталась до Скригалівської сільської ради з клопотанням про те, щоб визнали за нею право власності на дане домоволодіння, але їй відмовляли мотивуючи відсутністю в Сільській раді Фастівського району відділу приватизації, даний факт підтверджується Довідкою №338 від 27.12.2017 року виданою Скригалівською сільською радою Фастівського району. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном-протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 п. 11 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Тобто, з 01 січня 2001 року позивач відкрито володіє даною квартирою вже понад 15 років та несе всі витрати пов'язані з його утриманням, що повністю відповідає вимогам ст. 344 ЦК України. Згідно із ст. 344 ч. 4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає їх достовірними, позовні вимоги доведеними та обгрунтованими.

Outcome: approved