Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом в якому після уточнень просила: визнати договір дарування, укладений між нею та її сином - [PERSON] недійсним; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 05.08.2010р., видане державним нотаріусом Сьомої ХДНК та поновити її право власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову [PERSON] вказала, що згідно свідоцтва про право власності від 03.06.1994р. спірна квартира належала їй, чоловіку - [PERSON], сину - [PERSON] та дочці - [PERSON]. Її чоловік і донька померли та після їх смерті вона була єдиним спадкоємцем першої черги, оскільки постійно мешкала у спірній квартирі. Позивач вважає, що державним нотаріусом Сьомої ХДНК Туревською С.О. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.08.2010р. з порушенням діючого законодавства, оскільки в свідоцтві про смерть чоловіка зазначено, що він помер в Російській Федерації, тому місце його постійного проживання та місце його смерті не співпадають. Також, позивач зазначила, що після укладання договору дарування квартири з відповідачем, який є її сином, їх відносини різко погіршились. Відповідач забрав у неї документи на квартиру, погрожує фізичною розправою, не виконує обов*язків по догляду. [PERSON] у своєму позові посилається на той факт, що договір дарування є удаваним, оскільки його було укладено з метою приховати договір довічного утримання. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, але не змогла вказати причину, яка б заважала їй та відповідачу укласти між собою договір довічного утримання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимог не визнав та вказав, що його мати сама запропонувала йому укласти договір дарування спірної квартири, ніяких обов*язків згідно договору на нього покладено не було. Державний нотаріус Туревська С.О. в судове засідання не з*явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не заперечується сторонами, що [PERSON] належала на праві спільної часткової власності 916 частин квартири [ADDRESS], яку вона за договором дарування від 20 жовтня 2010 року подарувала [PERSON], який є її сином. Договір дарування у встановленому законом порядку був зареєстрований. Згідно зі ст.235 ЦК України, на яку посилалась позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилам щодо правочину, який сторони насправді вчинили. З огляду на вимоги ст.ст.10, 59, 60 ЦПК України щодо обов'язку сторони доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а також положення ст.235 ЦК України, позивач [PERSON] та її представник мали б довести шляхом надання суду належних і допустимих доказів: факт укладання правочину, що за їх думкою є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином; відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; настання між сторонами інших прав та обов'язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином. Однак, матеріали справи свідчать, що перелічені обставини позивачем та її представником не доведені. В судовому засіданні позивач [PERSON] не вказала причину, яка заважала укласти їм у 2010 році між собою договір довічного утримання. Виходячи з викладеного вище, вимоги про визнання договору дарування недійсним та поновлення права власності на спірну квартиру задоволенню не підлягають. Також, позивачем та її представником не надано доказів та не зазначено підстав для визнання недійсним свідоцтво про право власності на житло від 05.08.2010р., видане державним нотаріусом Сьомої ХДНК та поновити її право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: dismissed