Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб, зареєстрований 17 квітня 2012 року у відділі ДРАЦСу Віньковецького РУЮ у Хмельницькій області, актовий запис № 7 між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що 17 квітня 2012 року у відділі ДРАЦСу Віньковецького РУЮ у Хмельницькій області зареєстровано шлюб із відповідачем, актовий запис № 7. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди подружжя на стан речей, тому в сім'ї відбувались сварки, що призвело до того, що вони стали чужими. Зникли почуття любові та взаєморозуміння до свого чоловіка. Примирення не можливе через не проживання спільно подружжя протягом останніх двох років. В судове засідання позивачка не з'явилася, у поданій заяві просить справу розглядати без її участі, вимоги задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, справа розглянута без його участі. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України , суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 17 квітня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 7. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у подружжя різні погляди на сім'ю та виховання дітей. На даний час вони протягом двох років проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, збереження подружніх стосунків не бажають. Їхній шлюб існує формально. Сторони примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажають, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачають, оскільки дружина не бачить перспективи сімейних відносин. Відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання подружжя продовжувати шлюбні відносини, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу сторін суперечило б інтересам позивачки та відповідача, оскільки сторони наміру відновлювати подружні відносини не мають, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати з підстав фактичного розпаду сім'ї. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved