Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В підтвердження позову позивач посилається на те, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу на праві приватної власності на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13 грудня 2017 року, справа № 619/3838/17. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 02.02.2018 проведена державна реєстрація зазначеного рішення суду, номер запису про право власності 24823117. Разом із позивачем в цьому житловому будинку 30.12.2004 був зареєстрований син колишнього чоловіка позивача - [PERSON] , 1957 року народження, відповідач по справі - [PERSON] . Позивач дала свою згоду на реєстрацію відповідача [PERSON] за цією адресою за проханням чоловіка, виходячи з чисто людяних відносин та враховуючи, що йому потрібно було оформлювати документи паспорт, військовий квиток. Тому відповідач вкрай потребував місця реєстрації, адже всі ці питання пов`язані з реєстрацією особи за певною адресою. Таким чином, позивача згода на реєстрацію відповідача була викликана бажанням допомогти чоловікові та його сину. [INFO] чоловік позивача [PERSON] помер. Відповідач з власної волі після реєстрації в житловому будинку в ньому ніколи не проживав і не проживає, хоча жодним чином ніхто не перешкоджав у доступі до вказаного житла, як за життя батька, так і в подальшому. При цьому відповідач ніколи не сплачував та не сплачує рахунки за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті. [PERSON] матеріально позивачу не допомагає, ніякої кімнати не займає, його майна та речей в житловому будинку також немає, відсутнє його спальне місце. Той факт, що відповідач дійсно не проживає в будинку [ADDRESS] підтверджується актом від 15 лютого 2021, складеним депутатом Дергачівської міської ради Кучеренко С.М., про те, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2001 року, ніякої допомоги не надає, його місцезнаходження невідоме. Позивачем по справі всі комунальні послуги по обслуговуванню житлового будинку сплачуються самостійно та власним коштом. Однак, з причини реєстрації відповідача у будинку, позивач, як власник житлового будинку, не має можливості оформити субсидію, чи будь-яким чином розпорядитися своєю власністю. Згідно інформаційної довідки Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області на її звернення, їй стало відомо, що [PERSON] по кримінальній справі № 6570419 від 03.07.2007 за ст. 358 ч. 3 КК України та за ст. 190 ч. 1 КК України знаходиться в державному розшуку та місцезнаходження його не відоме. Таким чином, наявність формальної реєстрації відповідача в житловому будинку, що належить позивачу на праві приватної власності, порушує позивача права користування, володіння та розпорядження власністю, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в адресованій суду заяві підтримує позовні вимоги в повному обсязі і просить їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, згідно розміщення оголошення на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України» в розділі «Громадянам» під назвою «Інформація для громадян, які викликані до суду через веб-портал «Судова влада України», що автоматично дублюється з можливістю швидкого знаходження на головній сторонці суду 19.07.2021. Про поважні причини неотримання судових повісток та про причини неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позов не подав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. \~ \~Судом було\~достовірно встановлено,\~що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] , на праві приватної власності на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13 грудня 2017 року, справа № 619/3838/17. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 02.02.2018 проведена державна реєстрація зазначеного рішення суду, номер запису про право власності 24823117. Разом із позивачем в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] - 30.12.2004 був зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] . Позивач дала свою згоду на реєстрацію відповідача [PERSON] за цією адресою за проханням чоловіка, виходячи з чисто людяних відносин та враховуючи, що йому потрібно було оформлювати документи паспорт, військовий квиток. [INFO] чоловік позивача [PERSON] помер. Відповідач з власної волі після реєстрації в житловому будинку в ньому ніколи не проживав і не проживає, хоча жодним чином ніхто не перешкоджав у доступі до вказаного житла, як за життя батька, так і в подальшому. При цьому відповідач ніколи не сплачував та не сплачує рахунки за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті. [PERSON] матеріально позивачу не допомагає, ніякої кімнати не займає, його майна та речей в житловому будинку також немає, відсутнє його спальне місце. Той факт, що відповідач дійсно не проживає в будинку [ADDRESS] підтверджується актом від 15 лютого 2021, складеним депутатом Дергачівської міської ради Кучеренко С.М., про те, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2001 року, ніякої допомоги не надає, його місцезнаходження невідоме. Позивачем по справі, всі комунальні послуги по обслуговуванню житлового будинку сплачуються самостійно та власним коштом. Однак, з причини реєстрації відповідача у будинку, позивач, як власник житлового будинку, не має можливості оформити субсидію, чи будь-яким чином розпорядитися своєю власністю. Згідно інформаційної довідки Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області на звернення позивача, їй стало відомо, що [PERSON] по кримінальній справі № 6570419 від 03.07.2007 за ст.358 ч. 3 КК України та за ст. 190 ч. 1 КК України знаходиться в державному розшуку та місцезнаходження його не відоме. Таким чином, наявність формальної реєстрації відповідача в житловому будинку, що належить позивачу на праві приватної власності, порушує позивача права користування, володіння та розпорядження власністю, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідачем не доведено та не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що він не проживає за місцем реєстрації з поважних причин. Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] фактично не проживає за місцем реєстрації, будь-яким чином вказаним житловим приміщенням не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, кореспонденція на їх ім`я за даною адресою не надходить. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином\~є підстави\~для визнання\~відповідача [PERSON] \~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням,\~розташованим за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Крім того,\~відповідно до\~Закону України\~«Про свободу\~пересування і\~вільний вибір\~місця проживання»,\~зняття особи\~з реєстраційного\~обліку проводиться\~компетентними,\~уповноваженими на\~це органами\~і лише\~в разі\~відмови цього\~органу здійснити\~зняття особи\~з реєстраційного\~обліку на\~підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені до суду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Outcome: partial