overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому вказує, що вона та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2010 року. Спільних дітей не мають. Посилаючись на обставини, які склалися у сім'ї просить шлюб розірвати. [PERSON] звернувся в суд з аналогічним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач-відповідач та її представник позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити. Відповідач-позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача-відповідача та її представника, приймаючи до уваги заяву відповідача-позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі із 03 березня 2010 року, зареєстрований у відділі РАЦС Козівського РУЮ Тернопільської області, актовий запис №14, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Судом встановлено, що між сторонами склалися умови при яких збереження сім'ї неможливе, сторони миритися не бажають, спільно не проживають, їхній шлюб існує формально, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовних заявах, суд вважає, що сім'я розпалася повністю і заявлені вимоги слід задовольнити. Спору між сторонами щодо поділу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] в її користь аліменти на дитину - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 15.08.2015 р. шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін є повнолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка навчається у Національному університеті «Львівська Політехніка». Відповідач коштів на утримання дитини не надає, а вона не в змозі самостійно утримувати дитину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Вказала, що її вихованням та утриманням займається виключно мати, а батько не надає їй жодної матеріальної допомоги. Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки та третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою сторін по справі - [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано з 15.08.2015 р. [PERSON] є повнолітньою та на даний час навчається у Національному університеті «Львівська Політехніка». Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не надає кошти на утримання доньки, донька знаходиться на утриманні в матері, а тому з нього слід стягувати ці кошти в примусовому порядку. За ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, матеріальне становище сторін та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягувати в користь позивачки на утримання повнолітньої [PERSON], яка продовжує навчання, аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 04.01.2016р. і до завершення [PERSON], [INFO]., навчання у Національному університеті «Львівська політехніка», але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В разі припинення навчання стягнення аліментів припиняється. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просила усунути перешкоди їй у здійсненні права користування і розпорядження своєю власністю шляхом зняття з реєстрації [PERSON], [INFO] в органах внутрішніх справ з квартири [ADDRESS]. 28.09.2018 року позивач надала до суду уточнену позовну заяву, в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житлом квартирою №35 по проспекту Миру, 8 в м. Житомирі, посилаючись на те, що позивач є власником вказаної квартири, а відповідач її дочкою, яка не проживає у вищевказаній квартирі з 2006 року, але зареєстрована за місцем проживання в ній. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.10.2018 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. 16.10.2018 року до суду надійшла нотаріально посвідчена заява відповідача [PERSON], в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, вимоги позовної заяви визнає повністю. Представником позивача [PERSON] 17.10.2018 року до суду надано заяву, в якій він зазначає про наявність в позові описки, замість квартири №32 вказана квартира №35, правильність нумерації квартири підтверджується відповідними документами, доданими до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2005 року. Відповідач [PERSON], [INFO], є дочкою позивача та зареєстрована за місцем проживання у [INFO]. Відповідно до акту, затвердженого головою правління «ЖБК №2» м. Житомира 12.09.2018 року №1662, складеного зі слів сусідів та їх письмових заяв, відповідач [PERSON] проживає не проживає у вищезазначеній квартирі з 29.11.2006 року. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~ Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28.03.1997 р. між [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 18283, посвідчений Одеською товарною біржею у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю від 28.03.1997 р., згідно якому позивач купив у відповідача квартиру [ADDRESS]. Зазначений договір зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 04.04.1997 р. № 159 пр-стр 48-р №1089. 11.06.1997 р. позивач зареєструвався у квартирі [ADDRESS], що підтверджується штемпелем у тимчасовій посвідці на проживання. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, якою позов підтримав у повному обсязі, просив закінчити розгляд справи за його відсутності. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в суд не з'явилась, про причину неявки суду не повідомила. Суд, у зв'язку з неявкою сторін, що не з'явилась та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 169 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. 28.03.1997 р. між [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 18283, посвідчений Одеською товарною біржею у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю від 28.03.1997 р., згідно якому позивач купив у відповідача квартиру [ADDRESS]. Зазначений договір зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 04.04.1997 р. № 159 пр-стр 48-р №1089. 11.06.1997 р. позивач зареєструвався у квартирі [ADDRESS], що підтверджується штемпелем у тимчасовій посвідці на проживання. Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст. 334 ч. 3 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить визначити їй додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за законом після смерті діда [PERSON], померлого [INFO] посилаючись на те, що пропустила строк звернення в нотаріальну контору з заявою для прийняття спадщини, оскільки після смерті матері немала відповідних документів, за якими необхідно було звертатись в відділ РАЦС та державний архів Хмельницької області та відсутні інші спадкоємці, які б могли надати письмову згоду на подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала і дала аналогічні пояснення викладеним в позовній заяві. Просить визначити додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON], померлого [INFO]. Представник відповідача Варварівської сільської ради Славутського району Хмельницької області Конченко В.С. позовні вимоги [PERSON] визнав посилаючись на те, що вона єдина спадкоємиця за законом після смерті спадкодавця [PERSON], померлого [INFO]. Інших спадкоємців немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є онукою [PERSON], який помер [INFO]. На момент відкриття спадщини, немаючи необхідних документів, які б підтверджували факт родинних відносин з спадкодавцем, звертаючись за витребуванням документів у відділ РАЦС та державний архів позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. З повідомлення державного нотаріуса Славутської державної нотаріальної контори № 1748/01-16 від 12.12.2013 року (а.с.20) вбачається, що [PERSON] відмовлено в прийнятті заяви для оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] у зв'язку з тим, що нею пропущено визначений законом строк для прийняття спадщини і відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлений законом термін і могли б надати письмову згоду на подання заяви про прийняття позивачкою спадщини. Інших спадкоємців судом також не встановлено. Аналізуючи всі дані по справі в їх сукупності суд вважає, що строк для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON], померлого, [INFO], позивачка [PERSON] пропустила з поважної причини, а тому їй слід визначити додатковий строк три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного, ч.3 ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить визначити місце проживання доньки [PERSON], [INFO], з нею за адресою Київська область, Білоцерківський район, с. Озерно, вулиця Молодіжна, 7. В обґрунтування позову покликається на те, що вона постійно займається вихованням дитини. У зв'язку із погіршенням стосунок з відповідачем, вимушена була переїхати проживати за вищевказаною адресою. Крім того, між ними часто виникають непорозуміння щодо місця проживання дитини. Просить в судовому порядку визначити місце проживання малолітньої дитини з нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини. Просять задовольнити позов.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, так як у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні дала пояснення про те, позов підтримує та просить його задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів. Батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є сторони [PERSON] та [PERSON]. Сторони проживали разом в громадянському шлюбі. Судом встановлено, що їх малолітня дитина зареєстрована за адресою: Херсонська область. Верхньорогачинський район, с. Первомаївка, вулиця Степова 35. Вони разом проживали сім'єю за цією адресою. З початку 2014 року позивач та відповідач проживають окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають оремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними вирішується органом опіки або судом. Між сторонами не було досягнуто згоди щодо місця проживання дитини [PERSON], [INFO]. Це підтверджується поясненнями позивачки в судовому засіданні, копією акт про фактичне проживання від 30.07.2014 року, де зафіксовано проживання дитини [PERSON], [INFO], за адресою без реєстрації. При прийнятті рішення суд приймає до уваги думку з даного приводу батьків дитини, умови, які створені дитині за місцем її реєстрації та фактичного проживання на даний час. Суд заслухав пояснення представника органу опіки та піклування в судовому засіданні, яка зазначила, що не має заперечень з приводу проживання дитини з позивачкою за цією адресою. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], зареєстрованого 21.11.2010 р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від даного шлюбу в сторін є дитина: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Останнім часом стосунки між сторонами погіршилися, між ними виникають конфлікти побутового та особистого характеру, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивачка свої вимоги про розірвання шлюбу підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Додала, що намір розірвати шлюб є остаточним. Просить цю вимогу задовольнити. В частині визначення місця проживання дитини позовні вимоги зменшила у зв'язку з відсутністю спору. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 21.11.2010р. В даному шлюбі в сторін народилася дитина: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. З приводу місця проживання дитини спору між сторонами немає. Судом встановлено, що останнім часом стосунки між сторонами погіршилися, у них різні характери та різні погляди на життя. Все це призвело до того, що сім'я фактично розпалася, між ними виникають конфлікти побутового та особистого характеру. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Сторони відмовилися від запропонованого судом терміну на примирення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Спору про поділ майна не заявлено. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу [PERSON] не змінюється. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивачки 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 11.06.2005 р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від даного шлюбу в сторін є дитина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Останнім часом стосунки між сторонами погіршилися, між ними виникають конфлікти побутового та особистого характеру, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивачка свої вимоги про розірвання шлюбу підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Додала, що намір розірвати шлюб є остаточним. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 11.06.2005 р. Від даного шлюбу в сторін є дитина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Судом встановлено, що останнім часом стосунки між сторонами погіршилися, у них різні характери та різні погляди на життя. Все це призвело до того, що сім'я фактично розпалася, між ними виникають конфлікти побутового та особистого характеру. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Сторони відмовилися від запропонованого судом терміну на примирення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не заявлено. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Прізвище позивачки [PERSON] не змінюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 15.08.2009 р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від даного шлюбу в сторін є дитина: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Останнім часом стосунки між сторонами погіршилися, між ними виникають конфлікти побутового та особистого характеру, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивачка свої вимоги про розірвання шлюбу підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Додала, що намір розірвати шлюб є остаточним. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову, пояснив, що це другий його шлюб, останній рік вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 15.08.2009 р. Від даного шлюбу в сторін є дитина: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. З приводу місця проживання дитини спору між сторонами не існує. Судом встановлено, що останнім часом стосунки між сторонами погіршилися, у них різні характери та різні погляди на життя. Все це призвело до того, що сім'я фактично розпалася, між ними виникають конфлікти побутового та особистого характеру. Останній рік сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Сторони відмовилися від запропонованого судом терміну на примирення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Спору про поділ майна не заявлено. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивачки 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved