Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей та на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у них народилось троє дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач із сім'єю не проживає, діти проживають з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за наймолодшим сином до досягнення ним трирічного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та на своє утримання аліменти в розмірі 300,00 грн. щомісячно і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила суд за обставин, викладених у позові його задовольнити. Додатково суду пояснила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання не надає. В даний час вона знаходиться в декретній відпустці та їй одній важко утримувати трьох неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином - судовими повістками, направленими за адресою його місця реєстрації, згідно адресної довідки та телефонограмами про повідомлення про виклик до суду (а.с.26-28, 44-46). Відповідно до поштових повідомлень судові повістки не вручені з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.29-32,35-36). Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України [PERSON] вважається таким, що повідомлений належним чином про дату та час слухання справи. Причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення чи розгляд справи у його відсутність не надав. Направив до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в сумі 400,00 грн. на кожну дитину, оскільки немає постійного місця роботи та проживає з іншою жінкою з якою планує створити іншу сім'ю, а стягнення з нього більшої суми аліментів призведе до виникнення заборгованості. Вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на утримання дружини та витрат на правову допомогу вважає необгрунтовами, просив суд відмовити в даній частині позовних вимог. (а.с.47-48). Суд, за згодою позивача вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказах. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що у сторін, які перебувають у зареєстрованому шлюбі народилось троє дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON] (а.с.4-7). Згідно довідки, виданої виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №31 від 02.02.2015 року діти: син [PERSON], 2000 року народження, донька [PERSON], 2006 року народження та син [PERSON], 2012 року народження проживають з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.8). Відповідно до довідок №74 від 03.03.2015 року, №75 від 03.03.2014 року, виданих виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області позивач [PERSON] в даний час не працевлаштована, знаходиться у відпустці по догляду за дитину до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.16). [PERSON] згідно запису в трудовій книжці [NUMBER] з 01.08.2014 року по даний час не працевлаштований (а.с.15). Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та на утримання дружини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язку утримувати дітей та обов'язку утримувати дружину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. Згідно ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. ст. 75, 84 ч.2 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 ч.1,2 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 500,00 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та на своє утримання в розмірі 300,00 грн. щомісячно і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років встановлений починаючи з 1 січня в розмірі 1 032,00 грн., починаючи з 1 грудня в розмірі 1 167,00 грн., для дітей від 6 до 18 років встановлений починаючи з 1 січня в розмірі 1 286,00 грн., починаючи з 1 грудня в розмірі 1 455,00 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Доводи відповідача, викладені в письмових заперечення проти позову, зокрема про відсутність постійного місця роботи, наміру створити іншу сім'ю та відсутність підстав надавати грошову допомогу позивачу в силу ст. 60 ЦПК України ним не доведені та не звільняють від обов'язку утримувати дітей та дружину. Крім того, відповідач не позбавлений можливості працевлаштуватись, або віднайти джерела заробітку для власного існування та утримання дітей і дружини. Так, в судовому засіданні з доказів наданих сторонами суду встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, інших утриманців немає, стягнень по виконавчих листах також, має задовільний стан здоров'я. Таким чином, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є обґрунтованим. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати на утримання дітей щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно на кожну дитину і до досягнення старшою дитиною повноліття та саме такий розмір аліментів не суперечитиме як інтересам дітей, так і відповідача, а також сума 300,00 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] трьох років, буде достатньою, обґрунтованою та законною. Зважаючи на норми ст. 184 СК України та з урахуванням положень частини 2 ст. 182 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі. Разом з тим розмір твердої грошової суми аліментів не повинен бути менше розміру, встановленого ч.2 ст. 182 СК України. Тому, вимога позивача про встановлення мінімального розміру стягуваних аліментів, а саме не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до задоволення не підлягає. Покладення судом на відповідача обов'язку надавати на утримання дітей аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно, на кожну дитину та 300,00 грн. щомісячно на утримання дружини відповідає вимогам закону і враховує найвищі інтереси дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Згідно ст. 79 ЦПК України до судових витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. Вимога позивач про стягнення з відповідача на її користь витрат за надання юридичної допомоги до задоволення не підлягає, оскільки в матеріалах справи відсутній підтверджуючий дану обставину відповідний фінансовий документ. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позову. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial