Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , яким з урахування заяви від 05.02.2020, просить визнанти за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку що розташований в [ADDRESS] , загальною площею 61,9 кв.м., з яких житлова 30 кв.м. з усіма господарськими будівлями та спорудами: А житловий будинок, Б гараж, В сарай, Г сарай, Д літня кухня, Е сарай, Ж підвал, З вбиральня, К душ, Л колодязь, №1 паркан, (-) замощення, (-) - вимощення в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка за життя 19.10.2016 року склала заповіт, яким своє майно заповіла позивачці. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить Ѕ частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належав її матері на праві спільної сумісної власності подружжя з її батьком [PERSON] . Спадкодавцем за життя не оформлено право власності на Ѕ частку зазначеного житлового будинку та не виділено її в натурі у зв`язку з цим у позивачки не має можливості оформити право власності на спірне майно, тому позивачка вимушена звернутись до суду та просити визнати за нею право власності на частку зазначеного будинок в порядку спадкування. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, представником позивачки до суду подано заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги не визнав. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з штриховим ідентифікатором № 7100100743159, проте до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву, заяв або клопотань до суду не подав. У відповідності до вимог частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно п. п. 2, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. За ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26 серпня 2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. За життя померла склала заповіт від 19 жовтня 2016 року, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і в загалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла дочці [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , частка якого належала їй на праві спільної сумісної власності подружжя. Право спадкодавця на частку спільної сумісної власності підтверджується: копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , відповідно до якого 04.07.1967 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 14, після укладення шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] »; копією свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Українсьї РСР, за адресою [ADDRESS] , строк початку та закінчення забудови 1968 1971 роки; копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 25.08.1989 року, відповідно до якого житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] належить [PERSON] ; копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого 13.12.1991 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено актовий запис №98. [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.09.1972 року народження; копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.01.1992 року, з якого слідує, що 25.01.1992 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис №1, після укладення шлюбу прізвище спадкодавця змінилось на « [PERSON] »; копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № [NUMBER] , з якого слідує, що 30.12.1995 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено запис № 939, після укладення шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №222/2017, наданої суду приватним нотаріусом Більмацького районного нотаріального округу у Запорізькій області Дашевською А.О., із заявою про прийняття спадщини звернулась лише позивачка. Згідно з положеннями ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.\~1270\~ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Сторонами визнається і підтверджено матеріалами спадкової справи №222/2017, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлої [PERSON] є позивачка. Відповідно до 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спірний житловий будинок розташований по [ADDRESS] збудований подружжям [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу, тому спадкодавець за життя мала право на Ѕ частку спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, однак з об`єктивних причин спадкодавцем за життя не оформлено право власності на спірне майно належним чином. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 2, 3, 6, 1216-1218, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 5 10, 81, 136, 258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

Outcome: approved