Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 травня 2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Вони є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось, через його негідну поведінку, яка склалась на протязі останніх трьох-чотирьох років їх спільного життя. Відповідач ніколи не працював. Сімя його зовсім не цікавить, живе за рахунок її пенсії. Відповідач є працездатна особа за віком та станом здоровя, на утриманні інших осіб не має, батьківські обов'язки не виконує, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх життям та здоровям не цікавиться. У звязку з чим позивач просить шлюб розірвати, стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину. Позивач в судовому засідання обставини та вимоги позову підтримала, пояснила, що негідна поведінка чоловіка полягає у зловживанні алкогольними напоями, зневажливого ставлення до неї у присутності дітей, вчинення сварок. Участі в утриманні дітей відповідач не приймає. Відповідач в судовому засіданні заперечив вимоги позову, пояснив, що він кохає дружину, однак вона має коханця. На даний час він не працевлаштований, оскільки доглядає за дітьми. Алкогольними напоями не зловживає. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Між сторонами мають місце тривалі неприязні відносини, а твердження відповідача про почуття любові до позивача є безпідставним, враховуючи його негативне відношення до позивача, яке мало місце в судовому засіданні. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Сторони по справі є батьками - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти знаходяться на утриманні матері. Відповідач не працевлаштований, участі в утриманні дітей не приймає, при цьому будучи працездатною особою за віком та станом здоровя, на утриманні інших осіб не має. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Визначений судом розмір аліментів, який заявлений позивачем, не є значним та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. За встановлених підстав позов підлягає задоволенню, а заперечення відповідача суд відхиляє з вказаних обставин. Судові витрати понесені позивачем в сумі 551,20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. В частині судових витрат від оплати яких позивач звільнений, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved