Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 11.03.2000 року помер її чоловік [PERSON] До смерті який проживав в [INFO]. Станом на 15.04.1991 року даний будинок відносився до групи колгоспних, головою двору була позивачка, членами її чоловік [PERSON], тобто їм належало по 1/2 частині житлового будинку та господарських споруд. Після смерті чоловіка спадкоємцем щодо його частини являється позивачка [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з ним в одному будинку та після його смерті. Звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому вона змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в с.Нова Ободівка, Тростянецького району Вінницької області по вул.Ватутіна, 26 в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають, не заперечують проти визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований в с.Нова Ободівка, Тростянецького району Вінницької області по вул.Ватутіна, 26, за [PERSON] та просять справу розглянути в їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого 12.03.2000 року та зареєстрованого виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] помер 11.03.2000 року.(а.с.6). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АГ №448192 від 27.06.1974 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.06.1974 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON](а.с.7), тобто позивач по справі являється спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON] Відповідно до довідки №1944 від 21.09.2016 року, виданої виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO]. Її чоловік був зареєстрований та проживав за тією ж адресою. Інших спадкоємців у [PERSON] не було. Житловий будинок станом на 15.04.1991 року відносився до групи колгоспних дворів, головою була [PERSON], членами [PERSON]І.(а.с.8). Крім того, факт відношення житлового будинку до групи колгоспних дворів підтверджується виписками з погосподарських книг за 1991-1995 роки та 1996-2000 роки(а.с.17,18). З відповіді відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] за №650/02-17 від 15.12.2016 року випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.16). Спадкова справа після смерті [PERSON] у Тростянецькій державній нотаріальній конторі не заводилась, що підтверджується відповіддю №682/01-16 від 29.12.2016 року(а.с.26). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 05.09.2016 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Нова Ободівка, Тростянецького району Вінницької області по вул.Ватутіна, 26, частина якого являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 72,9кв.м., житловою площею 38,6кв.м., допоміжною площею 34,3кв.м., веранда літера «а», літня кухня літера «Б», погріб літера «Б\\П», сарай літера «В», огорожа -1-3. (а.с.9-14). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с.Нова Ободівка, Тростянецького району Вінницької області по вул.Ватутіна, 26. в рівних частках. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, позивач дійсно являється єдиним спадкоємцем після смерті матері, вчасно звернувся до нотаріальної контори, та має всі підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved