Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] , звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що з 2013 р. по 2015 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу у них є спільний син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та займається утриманням дитини самостійно. Однак, для належного забезпечення, утримання, розвитку та оздоровлення дитини необхідна участь як матері так і батька. Витрати по утриманню, харчуванню дитини та інші нагальні потреби вона здійснює самостійно, що вважає неправильним, оскільки вони повинні здійснюватись порівну. Дитині постійно потрібно оновлювати гардероб, а ціни на їх купівлю коштують, як на дорослу людину. З огляду на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно і належним чином, однак подала на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, в тому числі шляхом повідомлення через сайт судової влади, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, у колишнього подружжя [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.11.2016 року виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис за № 1466. Згідно вказаного свідоцтва, матір`ю дитини записано [PERSON] , а батьком [PERSON] . Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч.3 ст.181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.1 та ч.2 ст.184 СК України). Згідно ст.\~182\~ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У частині 3 статті 70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Однак на сьогоднішній день позивачка тимчасово не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною і немає достатньої можливості для повноцінного забезпечення матеріального становища малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, матеріальне становище відповідача та позивача. Положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи в\~сукупності всі\~зібрані та\~досліджені судом\~обставини,\~приймаючи до\~уваги,\~що обов`язок\~щодо утримання\~неповнолітніх дітей\~покладено на\~обох батьків,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовна\~заява підлягає\~до задоволення\~та слід\~стягнути з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~аліменти на\~утримання їх\~малолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~2000\~грн.щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного року, У відповідності до вимог ч.1ст.141\~ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved