Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про збільшення (зміну) розміру аліментів на утримання дитини, а також стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Свою заяву позивач мотивує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , який перебуває на утриманні позивача. За рішенням Золотоніського міськрайонного суду у справі 695/4953/13-ц з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 500,00 грн. На сьогоднішній день даний розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, оскільки син є інвалідом дитинства, часто хворіє та має цілий ряд хронічних захворювань, що потребує додаткових коштів. Також вказує, що в країні змінилася соціально-економічна ситуація в країні , зросли ціни на продукти харчування, одягу та взуття, відповідач має нерегулярний мінливий дохід, і за інформацією спільних друзів має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000,00 грн. на місяць. Спільна дитина позивача та відповідача [PERSON] потребує також додаткових витрат у зв`язку з лікуванням, оскільки він є інвалідом з дитинства та хворіє на гломерулонефрит, нефротичних синдром з порушенням функцій нирок, і на його лікування було витрачено 19294,11 грн. протягом 2018-2019 року, дану суму витрат вона просила стягнути з відповідача. Оскільки захворювання [PERSON] вимагає систематичних та постійних витрат (лікування, купівля медичних препаратів) також просила стягнути додаткові витрати на утримання сина [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісяця. Представник відповідача адвоката Манзар Т.В. надала відзив в якому просила відмовити в задоволенні позову, оскільки матеріальне становище відповідача за час сплати аліментів не покращилося, він офіційно не працевлаштований має на утримання непрацездатних батьків (батько інвалід ІІІ групи, мати пенсіонер). Відповідачем сплачено 20.06.2019 року аліменти в сумі 6000,00 грн. Доказів погіршення матеріального становища позивач не надала. Зазначення в позові , що аліменти стягувати з дати подачі позову є незаконними. Додаткові витрати на лікування дитини позивач не довела, оскільки частина фіскальних чеків на купівлю ліків не є читабельними. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою відповідачу був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~ заяву із обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.04.2012 року, [PERSON] народився [INFO] а батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду від 27.02.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500,00 грн. щомісячно. Відповідно до повідомлення Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси від 28.01.2019 року № 1435, станом на 28.01.2019 року заборгованість боржника [PERSON] за аліментами на користь [PERSON] становить 29795,45 грн. Згідно з даними посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] є інвалідом з дитинства, а законним представником є [PERSON] . Згідно медичного висновку № 1161 від 30.08.2017 року, [PERSON] хворіє на гломерулонефрит, нефротичних синдром з порушенням функцій нирок. Відповідно до виписки з медичної картки хворого 6267, виданої Черкаською обласною дитячою лікарнею, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 18.07.2017 року по 17.08.2017 року. Згідно з випискою з історії хвороби № 4136 від 09.01.2019 року, виданою Дитячою клнічною лікарнею №7 Печерського району м. Києва, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 13.12.2017 року протягом 2 місяців. Згідно виписки з медичної картки хворого 3008, виданої Дитячою клнічною лікарнею №7 Печерського району м. Києва, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 18.05.2018 року по 11.09.2018 року. Згідно виписки з медичної картки хворого 4827, виданої Дитячою клнічною лікарнею №7 Печерського району м. Києва, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 14.12.2018 року по 22.12.2018 року. Згідно фіскальних чеків, які надані позивачем, витрати на ліки становлять 19294,11 грн. з них протягом лютого травня 2019 року сплачено 6550,00 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів у зв`язку із погіршенням свого матеріального стану, оскільки на лікування сина витрачаються значні кошти та лікування потребує додаткової організації свого життя, окрім того, з часу винесення рішення про стягнення з відповідача аліментів пройшов значний проміжок часу, за який суттєво змінилась соціально-економічна ситуація в країні, ріст цін на продукти харчування, одяг та взуття, а також інші витрати на потреби дітей, що не потребує додаткового доказування в силу норм ч. 3 ст. 82 ЦПК України. Щодо розміру аліментів. Розмір аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач, становить 500,00 грн., і ця сума визначена станом на 2014 рік, станом на час розгляду суттєво змінилась соціально-економічна ситуація в країні, ріст цін на продукти харчування, одяг та взуття, а також інші витрати на потреби дітей, тому доводи доводи позивача про зміну розміру аліментів є обгрунтованими, однак розмір аліментів, які визначені відповідачем в розмірі 2000,00 грн. є необгрунтованим, оскільки доказів працевлаштування відповідача та його розміру доходів позивачем не надано, а інформація від спільних друзів не може бути підставою для доведення рівня доходів відповідача, натомість відповідачем надано відомості про суми виплачених доходів, яка не містить інформацію про доходи відповідача з 2014 по 2019 рік та докази що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. Водночас суд зважає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України). У 2019 році встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 8 років , з 1 липня 2118 грн. (ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»). Таким чином, позивачем на надано доказів щодо можливості відповідача виплачувати аліменти в розмірі 2000,00 грн., але зважаючи на ту обставину, що розмір аліментів на час розгляду справи не відповідає прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку, та враховуючи рівність прав та обов`язків батьків по відношенню до утримання дитини, суд вважає, за можливе змінити розмір аліментів на 1059,00 грн., що буде максимально відповідати інтересам дитини та можливості відповідача сплачувати аліменти. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Щодо додаткових витрат на утримання сина. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідачем на заперечується факт наявності захворювання у [PERSON] як і потребу у лікуванні, водночас позивачем надано докази того, що їх син має статус дитини інваліда з дитинства, неодноразово проходив стаціонарне лікування з 2017 року. Також позивачем надано підтвердження купівлі ліків (квитанції, фіскальні чеки, тощо) на загальну суму 19294,11 грн. Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків по відношенню до утримання дитини та участі у додаткових витратах, суд вважає, за можливе стягнути з відповідача 9647,06 грн., що становить 50% від понесених позивачем витрат на лікування дитини. Оскільки захворювання [PERSON] вимагає систематичних та постійних витрат в оскільки він є інвалідом дитинства (лікування, купівля медичних препаратів), і як свідчать докази витрат на ліки, які були здійснені протягом лютого-травня 2019 року (6550,00 грн), суд вважає, за можливе стягнути додаткові витрати на утримання сина в розмірі 800,00 грн. щомісяця, що відповідає 50 % здійснених витрат. З метою усунення можливих складнощів чи протиріч при виконанні рішень судів про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне виконавчий лист Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, виданий на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.02.2014 року, відкликати на адресу суду, як такий, що втратив юридичну силу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача. На підставі зазначеного та

Outcome: partial