Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до\~[PERSON] про визнання договору дарування недійсним в частині обдарованого та визнання обдарованою іншу особу. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті 20.07.2008 року її матері [PERSON] відкрилась спадщина, яку згідно заповіту прийняв її батько - [PERSON] який, в присутності всієї сім'ї повідомив, що дарує [PERSON] будинок, який йому на той час належав на праві власності і знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Перемога, вул. Берегова, 8. Відповідно до технічної документації, вартість будинку станом на 28.03.2008 року становила 20\~250.00 грн. Інший будинок, що знаходився в с.\~Перемога по вул. Космонавтів, 16 Баришівського району Київської області, який належав матері та після її смерті, за заповітом, переходив у власність батька, він вирішив подарувати своїй молодшій дочці і рідній сестрі позивачки - [PERSON]. Вартість будинку станом на 02.11.2010 року становила 78\~642.00 грн. Також від матері у спадок залишились грошові кошти в сумі 13 992 грн. Будинок по вул. Берегова, 8 с. Перемога, [PERSON] в присутності свідків - мешканців прилеглих будинків було на словах подаровано [PERSON] із умовою, що остання не буде претендувати на частку іншого майна, що належало її матері. Досягнувши усної домовленості, [PERSON] зайнялась ремонтом будинку, так як даний будинок був у занедбаному стані, привела в належний стан прибудинкову територію, заклала сад. Згідно рішення Баришівського районного суду Київської області від 12.12.2014 року [PERSON] зобов'язано звільнити вказаний житловий будинок, оскільки 14 березня 2012 року він був подарований [PERSON] Вважаючи договір дарування фіктивним, просить суд постановити рішення, яким визнати договір дарування житлового будинку та земельної ділянки за адресою с. Перемога, вул. Берегова,8 Баришівського району Київської області, недійсним в частині обдарованої [PERSON] та визнати обдарованою [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав пояснивши, що договори дарування від 14 березня 2012 року на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, є фіктивними, оскільки відповідач знала, що даний будинок фактично вже подарований [PERSON] їхнім батьком ще в 2008 році на умові, щоб остання не претендувала на свою частку в будинку по вул. Космонавтів, 16 с. Перемога та на інше майно, яке належало її покійній матері [PERSON], зокрема і квартири №32 в м. Києві по вул. Білоруська, 13. Звертає увагу суду на ту обставину, що будинок по вул. Берегова, 8 в с. Перемога Баришівського району, [PERSON] було подаровано в результаті якихось непередбачених обставин, впливу останньої на батька, яка змусила здійснити договір-дарування літнього 84-річного чоловіка, що був інвалідом першої групи та знаходився в повній залежності від неї. Просить суд позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обємі та просить задовольнити її позов до [PERSON], яким визнати недійсними договори-дарування житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою с. Перемога вул. Берегова, 8 Баришівського району Київської області, що укладені між дарувальником [PERSON] в частині обдарованої [PERSON] та визнати обдарованою саме її. Відповідач [PERSON] позов не визнала, просила суд в його задоволенні відмовити за безпідставністю, подавши письмове заперечення щодо заявленого позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволені позовних вимог слід відмовити виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч.2 ст.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року « Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними », при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. Судом встановлено, що договором дарування від 14.03.2012 року серії ВРР №376937, посвідченого державним нотаріусом Баришівської районної нотаріальної контори Київської області [PERSON], [PERSON] подарував будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в с. Перемога по вул. Берегова, 8 Баришівського району Київської області [PERSON] (а.с. 8). У відповідності до договору дарування від 14.03.2012 року серії ВРР №376939, посвідченого державним нотаріусом Баришівської районної нотаріальної контори Київської області [PERSON], [PERSON] подарував земельну ділянку площею 0,0207 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий №3220286101:16:067:0018, що знаходяться в с. Перемога по вул. Берегова, 8 Баришівського району Київської області [PERSON] (а.с.9). Статтею 256 ЦК України визначено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено ( позовна давність), встановлюється в три роки. [PERSON] позов до відповідачів про визнання недійсними договора дарування житлового будинку та земельної ділянки предявила 06 квітня 2016 року, тобто через чотири роки після його укладання, пропустивши тим самим строк позовної давності про поновлення строку якого, до суду з відповідною заявою не зверталася. . Відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в позові до [PERSON] про визнання договору дарування житлового будинку недійсним.

Outcome: dismissed