Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS], в якому на теперішній час зареєстрована відповідачка [PERSON], яка за вказаною адресою не проживає три роки, спільним побутом вони не пов'язані, з реєстрації добровільно не знімається, у зв'язку з чим вона змушена сплачувати за неї комунальні послуги, що призводить до порушення її прав, у зв'язку з чим просить суд визнати відповідачку такою, що втратила права користування житловим приміщенням. 31 серпня 2018 року на підставі ухвали суду відкрито провадження і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк на подання відзиву; 10 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причину неявки суд не повідомила, та не подала до суду, у встановлений строк, відзив на позовну заяву. Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідного до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], в якому зареєстрована також відповідачка [PERSON], проте остання за місцем реєстрації не проживає з 11 вересня 2016 року, що підтверджується актом складеним 20 липня 2018 року депутатом Таврійської міської ради Херсонської області Черновим С.В., але з реєстрації з вказаного жилого приміщення добровільно не знімається. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка в судовому засіданні не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, крім того в спірному житловому будинку не проживає з 11 вересня 2016 року, а її реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача, яка змушена сплачувати за неї вартість комунальних послуг, суд задовольняє позов, та відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавляє відповідачку права користування спірним житловим приміщенням. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved