Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.03.2010року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], з жовтня 2013року сімейні відносини погіршились, сторони не ведуть спільне господарство, примирення з відповідачем не можливе. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився , причини неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заслухавши позивачку , дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованому 18 березня 2010року у відділі РАЦС по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 22, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], з жовтня 2013року сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться , дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. До стягнення з відповідача щомісячно на користь позивачки підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини доходів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], при визначенні розміру аліментів, суд приходить з урахуванням даних про матеріальне становище позивачки, яка утримує неповнолітнього сина. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] і зобов»язаний його утримувати до досягнення ним повноліття. За згодою позивача ухвалюється рішення при заочному розгляді відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved