Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є головним квартиронаймачем двокімнатної квартири, розташованої за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Єлизаветівка, мікрорайон[ADDRESS]. У зазначеній квартирі, крім неї, також зареєстрований її неповнолітній син [PERSON] та її колишній чоловік, відповідач по справі- Фоменко [PERSON]. Зазначила, що у зв'язку з тим, що за вищевказаною адресою відповідач не проживає виникли проблеми зі сплатою комунальних послуг, утриманню житла, чим порушуються її права. Враховуючи викладене, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме-квартирою, розташованою за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Єлизаветівка, мікрорайон[ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради Харківської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалив розглянути справу заочно на підставі вимог\~статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії ордеру на житлове приміщення №128 від 26 червня 2007 року, виданого Виконавчим комітетом Єлизаветівської с/ради на імя [PERSON], позивачу надано право зайняття двокімнатної квартири №17 в будинку №23 с. Єлизаветівка (а.с. 9а). Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.06.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією заочного рішення, доданого до позовної заяви (а.с.10). З довідки, виданої Єлизаветівською сільською радою Лозівського району Харківської області від 20.09.2018 року вбачається, що за адресою: с. Єлизаветівка, мікрорайон[ADDRESS], крім позивача зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Відповідач в даній квартирі не проживає, що підтверджується актом огляду квартири №17, будинку 23, мікрорайону с. Єлизаветівки від 05.10.2018 року (а.с. 12). За змістом позовної заяви, відповідач не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті. Позивач не чинив ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу, особистих речей та майна, які належать відповідачу в зазначеному житловому приміщенні немає. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За правилами ст.\~72\~ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців, в зв'язку з чим позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Outcome: approved