Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила: - визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 14.08.2008 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Віньковецької РДА № 117/08-р від 07.04.2008 року на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1027 га, що розташована на території Карачієвецької сільської ради; - визнати за нею право власності на земельну ділянку (рілля) № [NUMBER] площею 1,1027 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала, що за життя її бабці [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 1,1027 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката серії [NUMBER]. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті, а саме 14.08.2008 року на ім`я [PERSON] Віньковецькою РДА видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої за законом - онука, спадщину прийняла. Однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв'язку з тим, що державний акт видано після смерті спадкодавця. Таким чином, належне позивачу право власності в порядку спадкування на вищезазначене майно є оспорюваним, а тому з метою реалізації своїх спадкових прав, вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. У судове засідання 12.10.2017 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились, у зв'язку з чим справа розглянута відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова О.М. Боднар також надав суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради, не заперечував проти позовних вимог. Представник третьої особи, Віньковецкої районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, в суд не з`явився. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року у с. Майдан Карачієвецький Віньковецького району Хмельницької області померла бабка позивача [PERSON], якій належало право на земельну частку (пай) розміром 1,1027 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Прапор жовтня» на території Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, після чого на вказане майно відкрилась спадщина. Онука померлої [PERSON], як спадкоємець за законом, оскільки її мати [PERSON] померла до відкриття спадщини, прийняла спадщину після смерті бабки [PERSON], вступивши в оперативне управління майном. 14.08.2008 року після смерті [PERSON] на її ім'я Віньковецькою райдержадміністрацією видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER]; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER]; копією паспорта позивача; рішенням Віньковецького районного суду від 18.05.2017 року, згідно якого [PERSON] є внучкою [PERSON], яка померла [INFO] року; копією Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Прапор жовтня» серії [NUMBER] від 14.08.2008 року із Додатком № 1, де серед списку громадян під № 393 значиться [PERSON]; ксерокопією книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Прапор жовтня» с. Карачіївці, згідно якої на ім`я [PERSON] видавався сертифікат серії [NUMBER]; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 14.08.2008 року на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 117/2008-р від 07.04.2008 року на ім'я [PERSON]; довідками Карачієвецької сільської ради № 738 від 23.06.2017 року та № 847 від 11.08.2016 року, із яких слідує, що [PERSON] на день смерті [INFO] року була зареєстрована і проживала в [ADDRESS]. На день смерті із нею проживала онука [PERSON], яка після смерті [PERSON] вступила в оперативне управління спадковим майном. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 08.10.2016 року, державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,1027 га, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ видано після смерті спадкодавця, та через відсутність документів, що підтверджують факт родинних відносин. Крім того, із відповіді державного нотаріуса слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт на право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 1,1027 га з кадастровим номером [NUMBER], виданий 14.08.2008 року на ім'я [PERSON] слід визнати недійсним, у зв'язку із видачею після смерті [PERSON] Отже, позивач прийнявши спадщину після смерті бабки [PERSON] у встановленому законом порядку та не відмовившись від неї, фактично успадкувала право власності на земельну ділянку розміром 1,1027 га на території Карачієвецької сільської ради.

Outcome: approved