Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.05.2010 р., від якого мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]Спільне життя не склалося з причин втрати почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на життя, сім'ю. Сім'я розпалась, а тому позивач дійшла до висновку про розірвання шлюбу. На примирення та зберігання шлюбу не згодна. Крім того, позивач зазначає, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати своїх дітей, зокрема не надає матеріальної допомоги. Діти знаходиться на утриманні матері. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, самостійних доходів не отримує. Тому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліттята аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісяця до досягнення дитиною трьох років, вирішити питання про розподіл судових витрат. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково. Позивач пояснив, що згоден з вимогами позивача про розірвання шлюбу та погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. З вимогами про сплату аліментів на утримання дружини не погодився, оскільки має тяжке матеріальне становище та на його утриманні перебуває мати похилого віку. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу ([NUMBER], актовий запис № 322) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.05.2010 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ([NUMBER], актовий запис № 64) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ([NUMBER], актовий запис № 189). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припиненні у зв'язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час сторони переконані, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Таким чином, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд не вбачає підстав для надання подружжю строку для примирення, та вважає, що позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно вимог ч. 6 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що діти проживають разом з позивачем, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і самостійного заробітку не має, доказів, які б підтверджували, що відповідач добровільно утримує на належному рівні своїх дітей суду не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей та аліментів на утриманнядружини. Разом з тим визначаючи розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, суд виходив з того, що відповідач працевлаштований, має постійнй дохід, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 всіх різновидів заробітку на кожну дитину,щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.09.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 22.09.2016 року і до досягнення дитиною трирічного віку. Суд вважає не обгрунтованими доводи відповідача відносно того, що він не має можливості надавати допомогу на утримання дружини, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, перебування і відповідача на утриманні його мати не звільняє його від утримання своїх дітей та дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України у зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів до суду з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 551,2 грн.

Outcome: partial