Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка. В заяві зазначила, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO] року на тимчасово окупованій території в с. Дьяково Антрацитівського району Луганської області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про смерть. На підставі зазначених документів, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті чоловіка їй необхідно для отримання пенсії та допомоги на його поховання. Просила заяву задовольнити. У судове засідання заявниця не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання теж не з'явився. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, підлягає негайному виконанню, у зв'язку з чим копія такого рішення негайно після його проголошення видається особам, які брали участь у справі, або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України. В силу ч. 1 ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною, померлого [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] виданого міськвідділом РАЦС м. Сніжне Донецької області 21 вересня 1983 року, актовий запис № 485. [PERSON], [INFO] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.12.2017 року, яке було видано Снежянським міським відділом записів актів громадянського стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис № 1006, копією лікарського свідоцтва про смерть № 384 від [INFO] року та копією довідки про смерть № 384 від [INFO] року, виданих Республіканським бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я Донецької Народної Республіки. Заявник звернулась до Шевченківського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою про реєстрацію смерті її чоловіка [PERSON], яка сталась на території Донецької Народної Республіки. У видачі свідоцтва про смерть її чоловіка на території України їй було відмовлено, оскільки первинні документи були видані органами, розташованими на тимчасово окупованій території і є недійсними на території України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До цього переліку включено і м. Сніжне Донецької Народної Республіки. Тому документи, видані на вищевказані території вважаються недійсними і не надають правових наслідків. Згідно з положенням п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Виходячи з викладеного, оцінивши докази з врахуванням вищенаведених обставин у їх сукупності з огляду на міжнародну практику, суд вважає заявлені заявником вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved