Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до реєстраційного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради, Бердянської державної нотаріальної контори про визнання дій Бердянської державної нотаріальної контори незаконними та скасування заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] помер її батько [PERSON] , спадкоємицею якого є позивачка. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , яке належало померлому на праві власності згідно рішення Бердянського міського суду від 12 травня 1998 року. Позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини у встановлений законом строк. 23 жовтня 2007 року Бердянською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 43310796 після смерті [PERSON] , але нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з наявністю арешту на цілий житловий будинок [ADDRESS] , який виник на підставі ухвали нарсуду Бердянського району, зареєстрованого Бердянською державною нотаріальною конторою. З 1992 року в провадженні Бердянського народного суду перебувала цивільна справа № 2-2342/1998 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу 3/10 частин житлового будинку, приведення сторін в попередній стан, визнання права власності на 3/10 частки житлового будинку в порядку спадкування за законом, виплату грошової компенсації. Під час розгляду вказаної справи ухвалою Бердянського міського народного суду від 23 червня 1993 року було накладено арешт на 3/10 частки житлового будинку [ADDRESS] . Ухвалою від 12 травня 1998 року вказану ухвалу було скасовано до виконання рішення в частині виплати грошової компенсації та накладено арешт на майно [PERSON] у вигляді 3/10 частки вищевказаного будинку шляхом заборони Бердянській державній нотаріальній конторі та Бердянському міському підприємству з технічної інвентаризації проводити оформлення документів по відчуженню 3/10 частки житлового будинку. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 23 червня 2008 року вищезазначена ухвала була скасована, тобто були скасовані всі заборони щодо арешту нерухомого майна. Вказані ухвали були направлені до реєстраційного відділу виконавчого комітету БМР для скасування обтяження в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але рішенням державного реєстратора від 220 липня 2021 року позивачці було відмовлено в проведенні державної реєстрації припинення арешту нерухомого майна на житловий будинок у зв`язку з тим, що ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 23 червня 2008 року було скасовано заходи забезпечення позову лише на 3/10 частки житлового будинку [ADDRESS] , а не на цілий житловий будинок. Представник позивачки звернулась до Бердянської державної нотаріальної контори для надання роз`яснень, на підставі якої ухвали було внесено архівний запис про арешт цілого житлового будинку, а не на його 3/10 частки, однак отримала відмову в отриманні таких відомостей на підставі ст. 8 Закону України «Про нотаріат». Вважає, що Бердянською нотаріальною конторою при внесенні запису про арешт будинку було допущено помилку. Реєстрація заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна порушує право позивачки щодо реалізації її спадкового права, в зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просила визнати дії Бердянської державної нотаріальної контори по внесенню запису № 815952ZAP104 про накладення арешту на ціле домоволодіння по [ADDRESS] незаконними та скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна архівний запис від 30 травня 2005 року за реєстраційним номером обтяження 2022046, вчинений Бердянською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали без номеру нарсуду Бердянського району (архівний номер: 815952ZАР104, архівна дата: 03 серпня 1999, дата виникнення: 27 липня 1993, № реєстра: 25463-309, внутр. № С301352429F047308254, коментарій: 34) про накладення арешту на цілий житловий будинок [ADDRESS] . Бердянською державною нотаріальною конторою було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що нотаріальна контора в цілому не заперечує права [PERSON] щодо зняття арешту з об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , однак має обґрунтовані заперечення щодо визнання дій Бердянської нотконтори щодо внесення запису про накладення арешту на цілий житловий будинок незаконними. До Бердянської державної нотаріальної контори 27 липня 1993 року надійшла ухвала народного суду м. Бердянська про накладення арешту, що була зареєстрована в Реєстрі № 1 Бердянської держаної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони), накладених на будинки судовими та слідчими органами з 1985 по 1994 року № 34. Паперові документи, на підставі яких проводилась реєстрація даного арешту, у зв`язку із закінченням строку зберігання відсутні. Наказом Міністерства юстиції України від 18 серпня 2004 року № 85/5 були внесені зміни до деяких актів Мін`юсту, зокрема - Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна викладено в новій редакції. Зазначеним наказом також затверджено Інструкцію про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в зв`язку з чим було змінено програмне забезпечення самого реєстру. У відповідності з п. 3 цього наказу забезпечення належного перенесення бази даних електронного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до нової бази було покладено на ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. З огляду на вищенаведене, архівний запис від 30 травня 2005 року за реєстраційним номером обтяження 2022046, вчинений Бердянською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали без номеру нарсуду Бердянського району (архівний номер: 815952ZАР104, архівна дата: 03 серпня 1999, дата виникнення: 27 липня 1993, № реєстра: 25463-309, внутр. № С301352429F047308254, коментарій: 34) про накладення арешту на цілий житловий будинок [ADDRESS] , було некоректно перенесено до нової бази вказаним підприємством. З урахуванням зазначеного, відповідач просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Виконавчий комітет Бердянської міської ради надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Державні реєстратори реєстраційного відділу виконавчого комітету БМР здійснюють реєстраційні дії з 04 квітня 2016 року. Згідно Державного реєстру прав позивачка зверталась до реєстраційного відділу із заявами щодо припинення обтяження на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , 17 березня 2021 року та 08 липня 2021 року. По заяві від 17 березня 2021 року [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що нею подано ухвалу про скасування заходів забезпечення позову від 23 червня 2008 року, відповідно до якої скасовується ухвала Бердянського міського суду від 12 травня 1998 року по справі № 2-2342/98, якою накладено арешт на майно [PERSON] у вигляді 3/10 частки вищевказаного будинку, але відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про арешт на підставі ухвали б/н нарсуду Бердянського району на цілий будинок, дата виникнення 27 липня 1993 року. Наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на житловий будинок не дають можливості провести державну реєстрацію припинення арешту нерухомого майна. По заяві від 08 липня 2021 року було відмовлено в зв`язку з тим, що заява про державну реєстрацію подана неналежною особою, оскільки відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено лише наявність зареєстрованого обтяження у вигляді спірного будинку, власником якого зазначено [PERSON] . Крім зазначеного, згідно наданих позивачкою ухвал особою, в інтересах якої припинено обтяження, є [PERSON] . Виходячи з наведеного вище, позивачка не є належним заявником за вказаною вище заявою. Додане до позову рішення про відмову від 22 липня 2021 року № 59401553 було прийнято за результатом розгляду заяви Бердянського міськрайонного суду Запорізької області щодо припинення обтяження у вигляді арешту нерухомого майна на 3/10 частини житлового будинку [ADDRESS] . Підстава для відмови - подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Враховуючи зазначене, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивачки надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити вимогу про скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна архівного запису про накладення арешту на будинок. Позовну вимогу про визнання незаконними дій Бердянської державної нотаріальної контори по внесенню запису про накладення арешту просила залишити без розгляду. Представники відповідачів, повідомлені належним про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Від представника Бердянської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 17 грудня 2021 року позов [PERSON] в частині вимог про визнання дій Бердянської державної нотаріальної контори щодо внесення запису про накладення арешту незаконними залишено без розгляду. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 березня 1969 року міським ЗАГС м. Бердянська Запорізької області. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 18 квітня 2007 року). У відповідності з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64255125 від 07 квітня 2021 року після смерті [PERSON] 12 жовтня 2007 року було заведено спадкову справу № 43310796. Ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. П. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. При цьому, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (пункти 4.14., 4.15., 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 вересня 2021 року в Бердянській державній нотаріальній конторі Запорізької області відкрита спадкова справа за № 958/2007 щодо померлого [INFO] [PERSON] на підставі заяв [PERSON] , сина спадкодавця, [PERSON] , дочки спадкодавця, про прийняття спадщини за законом, [PERSON] , дружини спадкодавця, про відмову від прийняття спадщини за законом на користь [PERSON] . Заяв від інших спадкоємців вищезазначена спадкова справа не містить, заповіт від імені померлого [PERSON] не посвідчувався. В зв`язку з виявленим арештом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , Бердянська державна нотаріальна контора не має права видавати свідоцтво про право на спадщину до вилучення арешту з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. На підставі вищенаведеного [PERSON] , яка діє особисто та від імені [PERSON] , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Бердянським міським народним судом Запорізької області розглядалась цивільна справа № 2-2342 (до перереєстрації - 2-2/1998) за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу 3/10 часток житлового будинку, приведення сторін у первісний стан, визнання права власності на 3/10 частки житлового будинку в порядку спадкування за законом, виплату грошової компенсації, визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, виселення без надання іншого житлового приміщення. 23 липня 1993 року по вказаній справі з метою забезпечення позову було накладено арешт на майно [PERSON] у вигляді 3/10 житлового будинку [ADDRESS] . У відповідності з рішенням Бердянського міського суду Запорізької області від 12 травня 1998 року договір купівлі-продажу 3/10 часток вказаного житлового будинку, укладений між [PERSON] та [PERSON] , скасовано, сторони приведено в первісний стан; визнано за [PERSON] право власності на 3/10 частки зазначеного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; виселено відповідачів з вказаного будинку, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 3 091 грн. Крім зазначеного, ухвалою Бердянського міського суду Запорізької області від 12 травня 1998 року було скасовано ухвалу Бердянського міськсуду від 23 липня 1993 року, якою накладено арешт на майно [PERSON] у вигляді 3/10 часток житлового будинку [ADDRESS] . До виконання зазначеного рішення в частині виплати грошової компенсації було ухвалено накласти арешт на майно [PERSON] у вигляді 3/10 часток вищевказаного будинку, Бердянській держнотконторі, Бердянському міському підприємству технічної інвентаризації заборонено проводити оформлення документів, відчуження вказаних 3/10 часток будинку. 23 червня 2008 року Бердянським міськрайонним судом було постановлено ухвалу, відповідно до якої скасовано ухвалу Бердянського міського суду Запорізької області про забезпечення позову від 12 травня 1998 року. У відповідності з інформаційною довідкою Бердянського міськрайонного суду від 15 грудня 2021 року № 1.01-08, згідно алфавітних покажчиків по цивільних справах за 1993 рік позовів, де сторонами є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , окрім справи № 2-2342/1998, до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області не надходило. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 258287082 від 26 травня 2021 року існує обтяження у вигляді арешту (архівний запис) на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказане обтяження зареєстровано 30 травня 2005 року Бердянською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н нарсуду Бердянського району. Як вбачається з відзиву виконавчого комітету БМР, позивачка зверталась до реєстраційного відділу виконкому Бердянської міської ради із заявами щодо припинення обтяження на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , 17 березня 2021 року та 08 липня 2021 року. [PERSON] було відмовлено в задоволенні її заяв з підстав, зазначених у відзиві. У відповідності з рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22 липня 2021 року № 59401553, доданим до позовної заяви, держаним реєстратором було відмовлено судді Бердянського міськрайонного суду в державній реєстрації припинення обтяження, арешт нерухомого майна на 3/10 частки житлового будинку, який розташований: [ADDRESS] , з наступних підстав. Відповідно до поданої ухвали Бердянського міськрайонного суду від 23 червня 2008 року № 2-2342/98 скасовується ухвала Бердянського міського суду від 12 травня 1998 року по справі № 2-2/1998, згідно якої арешт накладено на майно [PERSON] . Однак, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявний арешт на спірне майно, власником якого є [PERSON] . Відомості про наявність зареєстрованого арешту на 3/10 частки житлового будинку, належного [PERSON] , відсутні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, передбачає право кожної фізичної або юридичної особи безперешкодно володіти своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені і в ч. 4 ст. 41 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Наявність обтяження нерухомого майна позбавляє спадкоємців їх права на отримання спадщини після померлого батька. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права. Під час дослідження судом цивільної справи № 2-2342/1998 (2-2/1998) судом було встановлено послідовність прийняття ухвал про накладення арешту на нерухоме майно, яке спочатку належало [PERSON] до ухвалення рішення від 12 травня 1998 року, [PERSON] - після ухвалення вказаного рішення, а також про скасування вказаних ухвал. При цьому суд зазначає, що арешт накладався виключно на 3/10 частки домоволодіння та погоджується з твердженням державного нотаріуса про наявність технічної помилки, допущеної під час перенесення бази даних електронного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до нової бази, який було покладено на ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що захистити свої права позивачка може лише на підставі рішення суду про скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна архівного запису від 30 травня 2005 року за реєстраційним номером обтяження 2022046 про накладення арешту на цілий житловий будинок [ADDRESS] , а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved