Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи наступним. 03.02.2017 р. між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивач вказує, що вони з відповідачем на даний час проживають окремо, відповідач належної матеріальної допомоги не надає на утримання спільної дитини, хоча має таку можливість, оскільки він офіційно працевлаштований і має щомісячний дохід. Зазначає, що на даний час позивач позбавлена можливості працювати, оскільки доглядає малолітнього сина, її щомісячний дохід складає 869,00 грн, які врна отримує в якості допомоги при народженні дитини, і вказаної суми не вистачає на утримання дитини.Тому, просить стягнути на користь позивача з відповідача - [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх доходів до повноліття дитини. Крім того, вказує, що оскільки дитині не виповнилось три роки, позивач не має змоги працевлаштуватись. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача - [PERSON] аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини від всіх доходів до досягнення сином трирічного віку. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 17.05.2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить розглядати справу без її присутності. Відповідач також подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов визнав повністю. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що його зареєстровано 03.02.2017 року Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серіяІ-ОК № 212334, актовий запис № 17 (а.с. 4 зворот). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, видане Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серія І-ОК № 356042 (а.с. 5). Як зазначає позивач, що й не заперечується відповідачем, малолітній син проживає разом із матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Згідно довідки , від 16.03.2018 за № 18 Погребівської філії опорного навчального закладу Путрівського навчально-виховного комплексу «Гімназія загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Васильківської районної ради Київської області, [PERSON] дійсно працює на посаді вчителя фізкультури та з 29.08.2017 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (а.с. 5 зворот). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, ч. 3 ст. 51 Конституції України. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї, ст. 150 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] стверджує, що батько дитини матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов'язку щодо його утримання. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що [PERSON] працевлаштований та отримує заробітну плату, вказане не заперечується відповідачем. Згідно з ч.1 ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Прожитковий мінімум для дітей відповідного віку визначається Законом України\~«Про Державний\~бюджет України» на відповідний вік. Положеннями ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Згідно з п.17 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№3\~від 15.05.2006 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СКаліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що обоє батьків мають обов'язок утримувати дитину, оскільки [PERSON] є працездатною особою та працевлаштований, суд вважає за можливе визначити аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх доходів (заробітку) відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно зі ст.\~77\~СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Враховуючи те, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не може працювати оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, однак у неї на утриманні є малолітня дитина, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання [PERSON] повинні бути стягнуті у розмірі 1/6 частини від усіх доходів (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. Положеннями ст.\~191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин стягнення з відповідача аліментів на утримання сина має відбуватися з 27.04.2018 року - дати пред'явлення позову до суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. За приписами ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що судовий збір при подачі позову про стягнення аліментів не сплачувався позивачем на підставі положень Закону України «Про судовий збір». Виходячи з наведеного,

Outcome: partial