Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.05.2011 року померла її бабуся - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться с. Мощаниця по вул. Шевченка,32 Ківерцівського району Волинської області та земельної ділянки розміром 2,19 га, що розташована на території Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. 20.09.2004 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе належне на день її смерті майно заповіла своїм онукам [PERSON] та [PERSON], позивачу та відповідачу по справі. Спадкоємцями за законом є діти спадкодавця - [PERSON]С, [PERSON] та [PERSON]С, відповідачі по справі, які відмовились від прийняття спадщини. [PERSON] від прийняття спадщини після смерті бабусі відмовився на користь позивача. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. У визначений законом термін вона звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], однак постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на імя спадкодавця на нерухоме майно. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Мощаниця по вул. Шевченка, 32 Ківерцівського району Волинської області та на земельну ділянку розміром 2,19 га, що розташована на території Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яка померла 01.05.2011 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON]В, [PERSON]С, [PERSON]С, [PERSON], в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином (а.с. 34-37), причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.05.2011 року померла [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №111102 від 01.05.2011 року (а.с. 10). Згідно довідки виконавчого комітету Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 123 від 31.01.2011 року та витягу із по господарської книги № 9 за 2017 рік (а.с. 12,13) за [PERSON] значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Мощаниця, вул.. Шевченка, 32 Ківерцівського району Волинської області. Відповідно до копій Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №298743 від 24.12.2007 року (а.с. 14) [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,19 га, що розташована на території Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства. 20.09.2004 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла своїм онукам [PERSON]В та [PERSON] Н.В.1 (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивач у визначений законом термін звернуся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 23). Відповідачі по справі за заповітом [PERSON]В та за законом [PERSON]В, [PERSON]С, [PERSON], будучи спадкоємцями майна померлої [PERSON] від прийняття своєї частки у спадковому майні відмовилися, про що подали відповідні заяви нотаріусу. Відповідно до ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Згідно із ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Мощаниця, вул. Шевченка,32 Ківерцівського району Волинської області, та на земельну ділянку площею 2,19 га, що розташована на території Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 01.05.2011 року.

Outcome: approved