Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи міське комунальне підприємство «Основаніє», концерн «Міські теплові мережі», про поділ особового рахунку, встановлення відсутності заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 18 вересня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було прийнято рішення про встановлення порядку користування квартирою 41 в будинку № 82 «б» по вулиці Патріотична в місті Запоріжжя, яка знаходиться у спільній частковій власності сторін. Квартиру було отримано сторонами в порядку спадкування після смерті їхньої матері [PERSON]. З часу смерті матері, тобто з 5 травня 2011 року, відповідач відмовляється утримувати належне їй майно та сплачувати комунальні послуги, з огляду на що постала необхідність розділити особовий рахунок між співвласниками. МКП «Основаніє» в усному порядку відмовилось розділити особовий рахунок, мотивуючи це відсутністю судового рішення. Всі комунальні платежі з часу смерті матері сплачує позивач, однак, на даний час враховуючи її скрутне фінансове становище, вона не має змоги самостійно оплачувати послуги з утримання будинку та опалення. Посилаючись на вимоги статті 179 Житлового кодексу України, статтей 15, 16, 322, 358, 360 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, позивач просить розділити особовий рахунок № 11008107 по оплаті за житлово-комунальні послуги по утриманню вищевказаної квартири з оформленням одного особового рахунку на [PERSON], а другого особового рахунку на [PERSON], визнати відсутність заборгованості [PERSON] по оплаті за центральне опалення квартири та утримання будинку, стягнути з відповідача понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з тих підстав, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки суд не наділений повноваженнями розділяти особовий рахунок, а також визнавати відсутність заборгованості за комунальні послуги. Зазначили, що відповідач зверталась до МКП «Основаніє» із заявою про розподіл особового рахунку, на яку отримала відмову. Вважають, що позивачу слід звертатись до всіх надавачів комунальних послуг з вказаними вимогами, та у разі відмови оскаржувати їх дії до суду. Просили у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Сторонам у справі [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира 41 в будинку № 82 «б» по вулиці Патріотична в місті Запоріжжя по ? частині кожній, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30 березня 2012 року, виданого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] (арк. справи 12), рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2014 року (арк. справи 56). Вказану квартиру вони успадкували після смерті їхньої матері [PERSON], яка померла 5 травня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 6 травня 2011 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 2805 (арк. справи 9). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2014 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користування власністю та встановлення порядку користування квартирою, внаслідок чого [PERSON] виділено у вказаній квартирі жилу кімнату № 6 площею 10,49 кв.м, [PERSON] виділено жилу кімнату № 8 площею 12,53 кв.м та у спільному користуванні співвласників залишено жилу кімнату № 5 площею 18,61 кв.м з балконом 0,81 кв.м., а також службові та підсобні приміщення: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, комору. У судовому засіданні сторонами не заперечувалось, що це рішення набрало законної сили. За вказаною квартирою на імя [PERSON] було відкрито особовий рахунок на сплату комунальних послуг № 11008107. Як вбачається з рахунку на сплату житлово-комунальних послуг за травень 2015 року, за цим особовим рахунком рахується заборгованість, в тому числі, за послуги з утримання будинку 483,10 гривень, за централізоване опалення 2\~711,77 гривень. Як пояснила позивач у судовому засідання, вказаний особовий рахунок після смерті [PERSON] не переоформлювався, ніякі договори із комунальними службами нею не укладались, оскільки вважає, що в даному випадку особовий рахунок має бути розподілений на обох співвласників. Також позивач вказує, що оскільки вона сплачувала всі комунальні платежі за квартиру після смерті матері, то суд має встановити відсутність в неї вищевказаної заборгованості. Відповідно до\~ст. 360 ЦК України\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги»\~№ 1875IV від 24 червня 2004 року (далі Закон № 1875). Відповідно до\~статті 1 Закону № 1875\~надання житлово-комунальних послуг споживачу здійснюється відповідно до умов договору. Згідно з частинами другою та третьою статті 20 Закону № 1875 споживач (власник) має право та зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.\~Статтею 26 зазначеного Закону\~також передбачено, що істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є, зокрема: вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. За положеннями\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи з системного аналізу наведених норм матеріального права, суд доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту (розділити особовий рахунок між двома співвласниками квартири), не відповідає діючому законодавству, яким регулюються спірні правовідносини. Сторони як співвласники спірної квартири, можуть в добровільному порядку домовитись про порядок участі кожного з них в утриманні квартири та сплаті житлово-комунальних послуг. У разі ж відсутності згоди щодо добровільного вирішення зазначеного питання, позивач має право звернутися до конкретних виконавців (суб'єктів господарювання), які надають житлово-комунальні послуги з приводу укладення з нею окремого договору на надання житлово-комунальних послуг, якщо укладення такого договору є можливим відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють надання конкретних житлово-комунальних послуг. Так як оплата житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі договору про надання таких послуг, то відкриття окремих особових рахунків для оплати житлово-комунальних послуг здійснюється відповідною організацією після укладення з кожним із співвласників окремого договору.\~\~ Також суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання відсутності заборгованості позивача за центральне опалення та утримання будинку, оскільки це не передбачено діючим законодавством. Крім того, позивачем не надано доказів наявності спору між співвласниками квартири та надавачами житлово-комунальних послуг з приводу погашення конкретної суми заборгованості за надані послуги. У разі виникнення такого спору, він має вирішуватися в судовому порядку між конкретним надавачем житлово-комунальних послуг та співвласниками квартири. Саме при вирішенні такого спору повинна визначатись сума заборгованості за житлово-комунальні послуги, яку повинен сплатити кожен із співвласників квартири. Підсумовуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed