Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач послалась на те, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонам розірвано, син знаходиться на утриманні матері та навчається на першому курсі денної форми навчання математичного факультету Запорізького національного університету за спеціальністю прикладна математика за контрактом, закінчення навчання 30.06.2024 року. Вартість навчання складає 11000,00 грн на рік, яку оплачує позивач. Крім того, у зв`язку із навчанням у позивача виникають значні матеріальні витрати, які складаються з оплати за проживання у гуртожитку в розмірі 4970,00 гривень за навчальний рік; придбання навчально-методичних посібників, підручників, лікування, що складає 2000,00 гривень на місяць. Крім того, для навчання сина позивач придбала ноутбук ASUS X540UB вартістю 11235,96 гривень у кредит, внесена передоплата по кредиту у сумі 3700,00 гривень. Оскільки син навчається на денній формі навчання, то не має змоги працювати, не має ніякого джерела доходів та потребує матеріальної допомоги. Всі витрати на навчання сплачує позивач, відповідач у вказаних витратах участі не бере. Позивач має дохід у виді заробітної плати в ТОВ «РУШ», де займає посаду продавця непродовольчих товарів-касиру, в розмірі 5153,13 гривень та зв`язку з тим, що син знаходиться на її утримані, має тяжке матеріальне становище. Після досягнення сином повноліття відповідач ухиляється від його утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, непрацездатних батька чи матері на його утриманні немає. Крім того, з 2017 року відповідач [PERSON] сплачував аліменти на неповнолітніх дітей та має заборгованість з оплати аліментів у сумі 16127,00 грн. Тому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з навчанням, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви та до 30.06.2024 року. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 30.04.2021 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Ухвалою суду від 25.08.2021 позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] у батька [PERSON] та матері [PERSON] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Токмацьким міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції від 19.12.2002, актовий запис №254. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 29.04.2015 у справі № 328/1336/15-ц шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 10 жовтня 2017 року [PERSON] одружилася з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з довідкою від 28.12.2020 року за №200145 [PERSON] є студентом 1 курсу Запорізького національного університету математичного факультету за спеціальністю «прикладна математика» денної форми навчання на контрактній основі, термін навчання становить з 20.09.2020 по 30.06.2024 року. Відповідно до Договору про надання освітніх послуг №350/20-БД від 30.09.2020, укладеним між Запорізьким національним університетом та [PERSON] в інтересах[PERSON] , навчання [PERSON] на денній формі навчання математичного факультету за спеціальністю «Прикладна математика», освітня програма «Комп`ютерне моделювання» є платним та становить 11000,00 грн за рік навчання, термін навчання - чотири роки. Відповідно до квитанції від 22.08.2020 року [PERSON] оплачено за навчання [PERSON] за 1 курс 1 семестр в розмірі 5527,6 грн. Відповідно до квитанції №26 від 23.09.2020 року [PERSON] оплачено за проживання [PERSON] у гуртожитку за рік в розмірі 4970,00 грн. та квитанції №37 від 23.09.2020 року [PERSON] оплачено за послуги охорони гуртожитку під час проживання студента [PERSON] за рік в розмірі 484,00 грн. Крім того, на підтвердження витрат на навчання сина позивачкою надано копію товарного чеку від 22.10.2020 на придбання ноутбуку ASUS X540UB, передплата по якому становить 3700,00 грн. З виконавчого листа № 328/1499/17, виданого Токмацьким районним судом Запорізької області 17.07.2017 вбачається, що за рішенням Токмацького районного суду від 29.06.2017 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 червня 2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 328/1499/17 від 17.07.2017, у відповідача [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] ( [PERSON] ), яка утворилась станом на березень 2021 року 16127,00 грн. [INFO] [PERSON] досягнув повноліття, а тому стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] ( [PERSON] ), на утримання сина [PERSON] , [INFO] припинено. Відповідно до довідки ТОВ «РУШ», позивач займає посаду продавця непродовольчих товарів-касиру, має дохід у виді заробітної плати, який з липня по грудень 2020 року сукупно склав 32330,17 грн (без утримань), з січня по березень 2021 року склав 22663,27 грн (без утримань). Згідно зі статтею 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки міститься в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 478/2108/16-ц та від 29 січня 2018 року у справі 622/373/16-ц). Між сторонами виникли правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання за контрактом, стипендію не отримує, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Місце проживання [PERSON] зареєстровано у м.Токмак Запорізької області, тоді як вищий навчальний заклад, у якому він навчається, знаходиться у м. Запоріжжі, що свідчить про наявність у нього витрат, пов`язаних з проживанням та проїздом до місця навчання. Згідно з положеннями ст.ст.182, 200 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. Враховуючи наведене, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 11 березня 2020 року в справі № 759/10277/18 (провадження № 61-22317св19), від 06 травня 2020 року в справі № 752/2462/17-ц (провадження № 61-22175св18), від 25 листопада 2020 року в справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19). Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Позивач [PERSON] при зверненні до суду із даним позовом була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір на користь держави у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved