Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16 листопада 2007 року у виконкомі Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. В позовній заяві зазначила, що після народження сина стосунки між ними погіршилися, відповідач змінив своє ставлення до позивачки та до сімї в цілому. Відповідач працює за кордоном в Чехії, додому приїжджає двічі на рік, з кожним роком телефонує рідше, не цікавиться вихованням та утриманням дитини. Внаслідок вказаних обставин між ними, як подружжям, втрачено взаєморозуміння та повагу, в них різні уявлення про побудову сімейних відносин і ведення спільного господарства, вони відчужилися один від одного і втратили взаємну любов, дружбу. З серпня 2017р. шлюбно-сімейні відносини припинилися остаточно, вони з відповідачем зовсім не спілкуються, а тому шлюб має формальний характер. Подальше збереження сімї з відповідачем неможливе та суперечить інтересам позивачки. У звязку з наведеним, позивачка просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу сина [PERSON] залишити проживати з нею та залишити їй прізвище - Мазур. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що з позовними вимогами [PERSON] про розірвання шлюбу згідний повністю, хоч вважає їх надуманими, але їх сімя дійсно розпалася і він не заперечує проти розлучення. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Веренько) [PERSON], [INFO], зареєстрований 16 листопада 2007 року у виконкомі Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ № 044657, виданим 16 листопада 2007 р. Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району району Івано-Франківської області. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], актовий запис № 3 від 18 червня 2013 року, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 233704, виданого виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, з серпня 2017р. сторони спільно не проживають. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги згоду батьків, вважає за доцільне сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матірю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Мазур». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved