Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Благоустрій» міської ради міста Кропивницького про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі. В обґрунтування вимог посилається на те, що 20.02.2018 прийнята на роботу до КП «Благоустрій» на посаду головного бухгалтера. Через канцелярію КП «Благоустрій» міської ради міста Кропивницького 22.05.2019 подала заяву про звільнення її із займаної посади з 22.05.2019 за п.1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін. Зазначена заява була зареєстрована під вхідним номером 264. Керівником КП «Благоустрій» міської ради міста Кропивницького 22.05.2019 на вищевказану заяву накладена резолюція: «Качаненко Л. В. підготувати наказ про звільнення з 04.06.2019». Про накладення такої резолюції дізналася лише на наступний день 23.05.2019. Не дочекавшись наказу про звільнення, 22.05.2019 через канцелярію КП «Благоустрій» міської ради міста Кропивницького подала заяву про відкликання своєї попередньої заяви про звільнення. Зазначена заява була зареєстрована під вхідним номером 267. На наступний робочий день 23.05.2019 адміністрація КП «Благоустрій» міської ради міста Кропивницького надала витяг з наказу №60-к датований 22.05.2019, відповідно до якого звільнена із займаної посади з 04.06.2019, тобто останнім робочим днем мало бути 03.06.2019, на підставі заяви за згодою сторін в порядку п.1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Заперечила проти свого звільнення за згодою сторін з 04.06.2019, оскільки такої згоди не надавала, свою заяву про звільнення від 22.05.2019 відкликала заявою, поданою через канцелярію підприємства, в цей же день. З цих підстав відмовилась розписуватись про те, що одержала наказ про своє звільнення та ознайомлена з його змістом. Відповідач не взяв до уваги її заперечення, 04.06.2019 її звільнили, повернули трудову книжку та здійснили кінцевий розрахунок. З метою отримання від відповідача пояснень щодо свого звільнення звернулася з інформаційним запитом до КП «Благоустрій» міської ради міста Кропивницького з проханням роз`яснити чому відповідач ніяк не відреагував на заяву від 22.05.2019 про відкликання заяви про звільнення за згодою сторін та чому її звільнено 04.06.2019, тоді як в заяві про звільнення була вказана інша дата - 22.05.2019. КП «Благоустрій» у своєму листі від 13.06.2019 за вих. №400 надало відповідь, що адміністрація відповідача, має право не реагувати на заяву про відкликання заяви про звільнення, а дата звільнення 04.06.2019 погоджена позивачем та відповідачем. Наголосила на тому, що не погоджувала з відповідачем будь-якої іншої дати звільнення, крім як 22.05.2019. Просить визнати наказ про звільнення незаконним, поновити на роботі головного бухгалтера КП «Благоустрій», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. Відповідач подав відзив, в якому вимоги не визнав, посилаючись на наступне. Позивач виявила бажання звільнитися з посади, у зв`язку з чим подала 22.05.2019 заяву про звільнення за згодою сторін (п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП). Посада головного бухгалтера КП «Благоустрій» міської ради міста Кропивницького входить до професійної групи «Керівники», з покладанням на нього низки системних обов`язків, виконання яких визначає стан фінансово-господарської діяльності підприємства. Тому, керівництвом КП «Благоустрій» міської ради міста Кропивницького вирішено перед звільненням головного бухгалтера провести дії, які зменшили ризики зупинки підприємства. Окрім того, у функціонал головного бухгалтера входить низка обов`язків згідно Розділу II Посадової інструкції, а тому було прийнято рішення про планову передачу номенклатури справ головного бухгалтера відповідній комісії. Планувалося, скласти акт прийому - передачі номенклатури справ, провести інвентаризацію, тощо відповідно до наказу Мінфіну від 02.09.2014 № 879 проведення інвентаризації обов`язково при зміні матеріально відповідальних осіб. Тому, якщо головбух є матеріально відповідальною особою за трудовим договором, посадовою інструкцією і т.п., то проведення інвентаризації обов`язкове. Оскільки головний бухгалтер забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства, своєчасне звітування в контролюючі органи, нарахування заробітної плати працівникам тощо, то з позивачем було досягнуто домовленості, що вона перед звільненням забезпечить передачу справ. Тому позивача звільнено 04.06.2019. Просив у задволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Глазков А.С. вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Позивач зазначила, що не є матеріально-відповідальною особою, не проводить нарахування заробітної плати та не веде номенклатуру, яку необхідно передавати, фінансово-бухгалтерська діяльність здійснюється за допомогою програмного забезпечення. Тому потреби у проведенні інвентаризації чи переданні будь-яких справ не було. Тим більше не постраждала би і фінансово-господарська діяльність підприємства від її звільнення 22.05.2019. Представник відповідача - адвокат Юрах В.М. вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] суду показала, що працює інспектором по кадрам КП «Благоустрій» та 22.05.2019 на плановій нараді керівник підприємства надав доручення головному бухгалтеру по фінансовим питанням підприємства, на які позивач дуже емоційно відреагувала та подала заяву на звільнення. [PERSON] надала заяву про звільнення, датовану з 22.05.2019, на якій стояла резолюція керівника підприємства про звільнення з 04.06.2019. Вона оформила наказ про звільнення [PERSON] з 04.06.2019 та віднесла керівнику, щоб ознайомити з ним позивача. [PERSON] ознайомлюватися відмовилась, про що складений акт. Наступного дня, 23.05.2019 знову намагалась ознайомити позивача з наказом, але вона відмовилась. Свідок [PERSON] суду показав, що 22.05.2019 на нараді, позивач відреагувала на його доручення усною заявою про звільнення. Через декілька хвилин позивач принесла заяву про звільнення з 22.05.2019 за згодою сторін. Наклав резолюцію про звільнення з 04.06.2019 з метою забезпечення безперебійної роботи підприємства. Інспектор по кадрам підготувала наказ, який позивач відмовилась підписувати. Наприкінці дня позивач подала заяву про відкликання заяви про звільнення, яку не задовільнив. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2018 позивач прийнята на роботу до КП «Благоустрій» на посаду головного бухгалтера, що підтверджується наказом №23-к від 20.02.2018. Через канцелярію КП «Благоустрій» 22.05.2019 позивач подала заяву про звільнення її із займаної посади з 22.05.2019 за п.1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін. Зазначена заява була зареєстрована під вхідним № 264. Керівником КП «Благоустрій» міської ради міста Кропивницького 22.05.2019 на вищевказану заяву накладена резолюція: «Качаненко Л. В. підготувати наказ про звільнення з 04.06.2019». Позивач 22.05.2019 через канцелярію КП «Благоустрій» міської ради міста Кропивницького подала заяву про відкликання своєї попередньої заяви про звільнення. Зазначена заява зареєстрована під вхідним № 267. 22.05.2019 відповідач видав наказ № 60-к про звільнення позивача з роботи головного бухгалтера за п. 1 ст. 36 КЗпП України з 04.06.2019, на підставі її заяви від 22.05.2019. Ознайомлюватися з наказом про звільнення позивач відмовилась, про що складені акти від 22.05.2019 та 23.05.2019. На запит позивача щодо реагування адміністрації відповідач на її заяву про відкликання заяви про звільнення, надана відповідь за вих. №400 від 13.06.2019 про те, що адміністрація відповідача, має право не реагувати на заяву про відкликання заяви про звільнення, а дата звільнення 04.06.2019 погоджена позивачем та відповідачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що у разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін) договір припиняється у строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може бути лише за взаємною згодою про це роботодавця та працівника. У постанові від 26.10.2016, розглядаючи справу №6-1269цс16, Верховний Суд України дійшов наступних висновків. У разі домовленості між працівником і роботодавцем про припинення трудового договору згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін) договір припиняється у строк, визначений сторонами. Сама по собі згода роботодавця задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинений згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (ст. 38 КЗпП України). Розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України (угода сторін), суди повинні з`ясувати наступне: чи насправді існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін про припинення договору за угодою сторін. В судовому засіданні встановлено, що сторони досягли домовленості щодо звільнення позивача за п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України, головною ознакою якої є саме наявність згоди між працівником та роботодавцем. Про наявність такої домовленості свідчить заява позивача про звільнення саме з 22.05.2019, яку вона подала, вважаючи, що буде звільнення саме з цієї дати. Після того, як позивач усвідомила, що її заява про звільнення з 22.05.2019 не задоволена і наказу про звільнення немає, вона подала заяву про відкликання заяви про звільнення, що свідчить про те, що згоди на звільнення її з 04.06.2019 вона не надавала і звільнення саме з такої дати не можна розцінювати як звільнення за згодою сторін. За таких обставин наказ про звільнення позивача з 04.06.2019 є незаконним та підлягає скасуванню, а позивач поновленню на роботі головного бухгалтера КП «Благоустрій» міської ради міста Кропивницького. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995. Згідно довідки про доходи середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 699,22 грн. В період з 04.06.2019 по 18.07.2019 був 31 робочий день. Середній заробіток за час вимушеного прогулу дорівнює 699,22 грн. х 31 = 21676,95 грн. і підлягає стягненню з відповідача. Крім того, з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу, які підтверджені належним чином, в розмірі 6000 грн. та судовий збір в дохід Держави. На підставі п.1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України,

Outcome: approved