Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Чернівецького районного суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що шлюб з [PERSON] розпався остаточно і подальше збереження сім'ї неможливе. Позивач подала до суду, в якій просила суд позовні вимоги задоволити в повному обсязі та розглянути справу без її участі. Крім того, зазначила, що у разі неявки відповідача по справі в судове засідання, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи про час та місце розгляду справи повідомленим шляхом публікації оголошення про виклик відповідача в газеті «Вінниччина» від 24 квітня 2015 року, в судове засідання за невідомих суду причин не з'явився. Врахувавши думку позивача по справі, суд, в порядку статті 169 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності та співставленні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстрований 11 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №71 /а.с.5, 6/. Від шлюбу у сторін є малолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.6/. На протязі останнього часу сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їх інтересам, що є підставами для розірвання шлюбу. Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, до яких у відповідності до ст. 79 ЦПК України належить і судовий збір. Згідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Відповідно до п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-17(редакція від 01.01.2015 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі. Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата на січень 2015 року установлена у розмірі 1218 гривень. Відтак, ставка судового збору за подання до суду заяви немайнового характеру, зокрема про розірвання шлюбу становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243 гривні 60 копійок. Тому, у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позивачем позову про розірвання шлюбу в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved