Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області (орган опіки та піклування), про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги наступним. 25 січня 2018 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 листопада 2019 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/5 частини всіх видів доходу щомісячно. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів сумі 18 783,90 грн. та 15 071 грн. відповідно. Під час спільного проживання сторін відповідач неодноразово чинив насилля в родині, з приводу чого на розгляді в суді перебувала адміністративна справа № 310/9882/18. Крім того, він вживав наркотичні засоби, на придбання яких витрачав кошти, що отримувала позивачка на дитину. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. [PERSON] участі в житті сина не приймає, не цікавиться його розвитком, взагалі не приділяє йому уваги, матеріально не утримує. Місце знаходження відповідача позивачці не відоме, зв`язок з ним повністю втрачений. Дитина відвідує дошкільний заклад денного догляду за дітьми «Центр розвитку дитини «Країна Мрій», його вихованням та утриманням займається матір. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі за участю її представника та направила суду письмові пояснення, в яких зазначила, що протягом останніх двох років [PERSON] не цікавиться здоров`ям та життям сина, не проявляє батьківського піклування, фінансово не забезпечує дитину, аліменти не сплачує, внаслідок чого станом на 13 листопада утворилася заборгованість по аліментам на утримання дитини в розмірі 28 606,56 грн., станом на 16 листопада 2020 року заборгованість по аліментам на утримання дружини складає 22 751,19 грн. Позивачка вимушена самостійно виховувати малолітню дитину, піклуватися нею, забезпечувати усім необхідним для повноцінного розвитку, утримувати. Місце знаходження відповідача позивачці не відомо. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який став справжнім, турботливим батьком для дитини та має намір всиновити [PERSON] . Просила позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з викладених в ньому підстав, просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Калініченко Ю.В. під час судового засідання підтримала висновок органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради та пояснила наступне. Сторони перебували в шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю в квартирі, що належить бабі [PERSON] . Під час обстеження умов проживання було встановлено, що квартира двоповерхова, в ній зроблений сучасний ремонт, наявна необхідна побутова техніка, вона мебльована, опалення автономне, для дитини та матері наявна окрема кімната, де є ліжко до трьох років, шафа, меблева стінка, письмовий стіл, одяг, речі для розвитку, іграшки. З письмового звернення до служби у справах дітей позивачки вбачається, що на даний час вона з сином знаходяться в Республіці Польща, де [PERSON] навчається на стаціонарному відділенні Вищої Школи економії і Інновації в м. Люблін, а її син відвідує дитячий заклад «Акварельки». Під час відвідування [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вдома нікого не було, зі слів сусідів вказану квартиру продали, сім`я виїхала з міста. Через те, що місце знаходження відповідача не відомо, можливість провести з ним бесіду та скласти акт обстеження умов проживання відсутня. Враховуючи наведене вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] орган опіки та піклування залишає на розсуд суду. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволеннюз наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 червня 2018 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 листопада 2019 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 липня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/5 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 03 липня 2019 року та до досягнення дитиною трьох років. З довідки № 6 від 19 червня 2020 року, виданої ОСББ «Приазовский», вбачається, що дитина [PERSON] фактично проживав разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунків заборгованості боржника № 43177 від 16 листопада 2020 року та № 1721 від 13 листопада 2020 року, наданими державним виконавцем Бердянського МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), станом на 13 листопада 2020 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини складає 28 606,56 грн., на утримання позивачки - 22 751,19 грн. Як вбачається з довідки № 118, виданої 01 липня 2020 року дошкільним закладом денного догляду за дітьми «Центр розвитку дитини «Країна Мрій», [PERSON] був вихованцем закладу з 01 вересня 2019 року, у вихованні та піклуванні дитиною приймали активну участь мати [PERSON] , баба [PERSON] та дід [PERSON] . Батько дитини [PERSON] жодного разу не приводив і не забирав дитину з центру, не оплачував його перебування в дошкільному закладі, не цікавився розвитком та життям сина. Відповідно до інформації, наданої Комунальним некомерційним підприємством «Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради № 1910 від 30 жовтня 2020 року [PERSON] перебував на диспансерному обліку у лікаря-нарколога КНП «БЗНПД» ЗОР з 2018 року з діагнозом - психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання декількох наркотичних речовин. Наказом МОЗ України № 1063 від 13 травня 2019 року облік скасовано, відповідач продовжує отримувати амбулаторну наркологічну допомогу. З медичної документації відомо, що з 02 жовтня 2018 року по 23 жовтня 2018 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в психіатрично-наркологічному відділенні установи з діагнозом - психічні та поведінкові розладив наслідок вживання декількох наркотичних речовин, синдром залежності. Позивачка [PERSON] 19 серпня 2020 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і здобула прізвище - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19 серпня 2020 року Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). [PERSON] має посвідку на тимчасове проживання в Республіці Польща, видану 20 квітня 2020 року Воєводою Люблінським , термін дії якої до 20 травня 2021 року; навчається на другому курсі денної форми навчання Вищої школи економіки та інновацій в Любліні, запланований термін закінчення навчання - 30 вересня 2022 року, що підтверджується довідкою від 29 вересня 2020 року. Відповідно до умов перебування дитини у дитячому садоку від 24 червня 2020 року малолітній [PERSON] з 24 червня 2020 року відвідує приватний дитячий садок мовно-артистичний «Акварельки» в м. Люблін. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її дочкою. Остання перебувала в шлюбі з відповідачем, від шлюбу у них народився син [PERSON] . Після народження дитини [PERSON] проживав разом в квартирі свідка з позивачкою та дитиною, ніде на працював. Пізніше свідок і позивачка дізнались, що відповідач вживає наркотичні засоби, вживав їх під час прогулянки з дитиною та в присутності дитини. [PERSON] з чоловіком та позивачка намагались допомогти [PERSON] вилікувати його, однак це не надало позитивних результатів, шлюб між сторонами було розірвано. З відповідача рішенням суду стягнуті аліменти, які він на сплачує та має велику заборгованість. Свідку та позивачці не відомо місце знаходження [PERSON] , він протягом двох років участі у вихованні, утриманні та розвитку сина не приймає, не цікавиться його життям, будь-який зв`язок з ним відсутній. Батько відповідача був наркоманом, помер близько 1,5 роки тому, його мати мала багато боргів, після смерті чоловіка квартиру продала та з [PERSON] і його сестрою виїхала в невідомому напрямку. Позивачка уклала шлюб з [PERSON] , який доглядає малолітнього [PERSON] , любить його, піклується ним та має намір усиновити дитину. Згідно висновку від 11 листопада 2020 року № 01-2548/47-1 орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради вважає за недоцільне при наданні висновку посилатися на інформацію, яку було отримано лише від однієї сторони, та посилатись на будь-які обставини, без змоги надання обґрунтованого пояснення від відповідача, тому вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] залишає на розсуд суду. Відповідно до ст. 164 України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено судом, відповідач не піклується про свого малолітнього сина, не цікавиться його життям, не приймає участі в його вихованні та утриманні, аліменти на утримання дитини не сплачує, має заборгованість за аліментами в сумі 28 606,56 грн., перебував на диспансерному обліку у лікаря-нарколога КНП «БЗНПД» ЗОР з 2018 року. Наведене свідчить, що [PERSON] самоусунувся від виховання сина, не може бути позитивним прикладом для наслідування, благотворно впливати на формування особистості та характеру дитини, дати йому належний розвиток. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved