Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом до відповідача та просить стягнути з нього на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позов мотивує тим, що у сторін є дитина, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось. Тепер вони разом не проживають. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років. Позивачка стверджує, що спільна з відповідачем дитина проживає із нею та перебуває на її утриманні. [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач не має інших дітей, є працездатним, не має на утриманні непрацездатних дружини, батьків чи дітей, може за станом здоров`я сплачувати аліменти або надавати допомогу на її утримання. Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву. Просить відмовити у позові. Зазначає, що позов та додані до нього матеріали не містять жодного доказу на підтвердження обставин, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, що є самостійною підставою для відмови у позові. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 5 листопада 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 5 листопада 2020 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітків) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з 15 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Відповідач працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Долинка» на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва. Його чистий дохід за останні 6 місяців (травень-жовтень) - 26492 грн. Інших джерел доходу [PERSON] не має. Враховуючи вищезазначене, середньомісячний дохід [PERSON] становить 26492/6 = 4415грн. В результаті фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач вимушений орендувати житло. Вартість оренди становить 1500 грн на місяць. Таким чином, [PERSON] має сплачувати аліменти на користь позивачки на її утримання в розмірі 1133 грн (станом на дату складання відзиву), 1500 грн орендної плати. Тому, 4415 грн - 1133 грн - 1500 грн = 1782 грн. Прожитковий мінімум на працездатну особу з 1 липня 2020 року по 30 листопада 2020 року складає 2197 грн. Отже, після сплати [PERSON] аліментів та вартості оренди житла в нього залишається 1782 грн, що становить менше прожиткового мінімуму на працездатну особу, а з цієї суми потрібно сплатити комунальні платежі, облаштувати житло, придбати продукти харчування тощо. За зазначеного відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. [PERSON] відповідь на відзив до суду не надіслала. Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 8 грудня 2020 року відмовлено у заяві позивачки про залишення позову без розгляду. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак надіслала до суду заяву про залишення позову без розгляду та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] , Бойко Д.П. у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у ньому. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 1 ст. 75, чч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 79, чч. 1, 2 ст. 80 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу (ч. 2 ст. 91 СК України). Судом установлено, що у сторін є дитина, [PERSON] , [INFO] (а. с. 4). Дитина проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач у справі є працездатною особою молодого віку, не має інвалідності та на утриманні інших осіб, окрім спільної з позивачкою дитини. [PERSON] офіційно працює на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Долинка» та отримує заробітну плату (а. с. 31). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів у цій справі, суд, окрім вищезазначеного, виходить з презумпції фізичного здоров`я відповідача, оскільки інших відомостей про це сторони не надали. Інші істотні дані про розмір майнового стану відповідача, матеріали справи не містять. Позивачка [PERSON] тепер не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, відповідно перебуває у скрутному матеріальному становищі. Тобто позивачка у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги від чоловіка. Окрім цього дитина сторін, яка проживає із позивачкою має інвалідність. Суд бере до уваги також те, що право вибору способу стягнення аліментів належить позивачці. З огляду на вищезазначене, суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Цей розмір аліментів суд уважає відповідає матеріальному становищу відповідача та фактичним обставинам справи. До такого по суті висновку також доходив Верховний Суд у своєму рішенні від 13 червня 2019 року (справа № 201/2097/17). Позивачкою не надано суду достатньо доказів, що дають суду підстави вважати про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу у визначеному нею розмірі. У свою чергу доводи відповідача відображені у відзив та його представника, з приводу неможливості надання ним утримання дружині до досягнення дитиною трьох років, не спростовують вищезазначеного. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позовну заяву [PERSON] пред`явлено до суду особисто 22 жовтня 2020 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлений у 2020 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня - 2102 грн. Отже, оскільки вимоги майнового характеру позивачки у цій справі задоволено частково, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 560,31 грн, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (п. 8 ч. 3 ст. 178 КПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (чч. 1-3 ст. 134 ЦПК України). Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. У цій справі клопотання сторін, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами не надходило. Сторони знайомилися зі змістом заяв по суті та визначеним орієнтовним попереднім розрахунком сум судових витрат. За змістом ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 22 вересня 2020 року між [PERSON] (далі - Клієнт) та адвокатом Чепулою І.В. (далі - Виконавець) укладено договір про надання правничої допомоги. За змістом цього договору, в порядку та на умовах визначених цим Договором, Клієнт доручає, а Виконавець зобов`язується надати правничу допомогу за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Вартість правничої допомоги за цим договором складає 800 грн. Актом про обсяг наданої правничої допомоги від 22 жовтня 2020 року сторони підтверджують належне надання правничої допомоги за звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, а саме складання позовної заяви - 800 грн. Згідно з квитанцією № 779206 від 22 жовтня 2020 року, позивачкою сплачено адвокату за надану правову допомогу 800 грн (а. с. 9). За змістом договору про надання правничої допомоги від 6 жовтня 2020 року між адвокатом Бойком Д.М. (далі - Адвокат) та клієнтом [PERSON] (далі - Клієнт), Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити гонорар та витрати необхідні для виконання його доручень. Розмір гонорару встановлюється додатковою угодою до даного договору укладеною Сторонами. Положеннями додаткової угоди від 10 листопада 2020 року до договору про надання правничої допомоги від 6 жовтня 2020 року передбачено, що Клієнт оплачує Адвокату гонорар за підготовку відзиву у справі № 388/1271/20 за цим позовом та участь у судових засіданнях (склад послуг: аналіз документів, копіювання документів, що додані до відзиву, написання відзиву, направлення копії відзиву з додатками позивачу, подачу відзиву до суду, участь у судових засіданнях), передбаченого п. 1.1 Договору у сумі 3000 грн. Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом за договором про надання правничої допомоги від 6 жовтня 2020 року та акта здачі-приймання наданих послуг від 7 грудня 2020 року, Адвокат надав відповідачу такі послуги: аналіз позовної заяви та документів доданих до неї, формування правової позиції відповідача - 300 грн; написання відзиву на позовну заяву, з копіюванням (роздрукуванням) додатків до відзиву, направлення копії відзиву іншим учасникам справи та подача відзиву від 18 листопада 2020 року від імені відповідача до суду - 1500 грн; участь Адвоката в судовому засіданні від 25 листопада 2020 року - 600 грн; участь Адвоката в судовому засіданні від 8 грудня 2020 року - 600 грн. Квитанцією № 0.0.1932364925.1 від 7 грудня 2020 року підтверджується сплату [PERSON] на користь Адвоката 3000 грн за надану правову допомогу згідно з договором від 6 жовтня 2020 року. З огляду на вищезазначене, враховуючи зміст поданих документів на підтвердження понесених сторонами судових витрат, враховуючи положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України про покладення судових витрат у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно із [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 533,12 грн понесених судових витрат на правничу допомогу, а з позивачки на користь відповідача 1000,80 грн понесених судових витрат на правничу допомогу. Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Зважаючи на це правило, з позивачки [PERSON] підлягає стягненню на користь відповідача [PERSON] 467,68 грн різниці у понесених сторонами судових витратах на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial