Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що з 1995 року вона проживала разом з [PERSON] у належному їй будинку по вул.Миру,1 в с.Ваці Полтавського району Полтавської області, До цьому остання проживала з нею по сусідству, і оскільки у них спільної сімї не було, через похилий вік з 1995 року стали проживати фактично однією сімєю. Друг до друга ставились як сестри. Таке спільне проживання однією сімєю продовжувалось до смерті [PERSON] 16 січня 2001 року. За життя [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на підставі розпорядження Полтавської районної державної адміністрації №678 від 12 грудня 1996 року по КСП ім.Шевченка на право на земельну частку (пай) розміром 4,7 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), котра знаходиться на терарії [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області. Даний сертифікат зареєстровано 28 грудня 1996 року за №310 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Право на успадкування вказаної земельної частки (паю) мала вона, як спадкоємець четвертої черги. Враховуючи вказане, просила встановити факт її постійного проживання з [PERSON] однією сімєю з 1995 року до часу відкриття спадщини, яка лишилася після її смерті, котра настала 16 січня 2002 року та визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай) по КСП ім.Шевченка розміром 4,7 умовних кадастрових гекати без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке за життя належало [PERSON], яка померла 16 січня 2002 року і було посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0172310, виданого на підставі розпорядження Полтавської районної державної адміністрації від 26 грудня 1996 року за №678 і зареєстровано 28 грудня 1996 року за №310 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), в порядку спадкування після померлої [PERSON], померлої 16 січня 2002 року. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не зявився, але сільський голова надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 16 січня 2002 року в с.Ваці Полтавського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №204937, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області 17 січня 2002 року (а.с.8). За життя вона отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на підставі розпорядження Полтавської районної державної адміністрації №678 від 12 грудня 1996 року по КСП ім.Шевченка на право на земельну частку (пай) розміром 4,7 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), котра знаходиться на терарії [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області. Даний сертифікат зареєстровано 28 грудня 1996 року за №310 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-11/2118 від 07 листопада 2016 року складеної на підставі висновків акту обстеження. Складеного депутатами сільської ради та мешканцями с.Ваці, [PERSON] здійснювала догляд та провела поховання [PERSON]Н, яка померла 16 січня 2002 року (а.с.6). В письмових поясненнях мешканців с.Ваці Полтавського району, підписи в яких завірені сільським головою зазначено, що [PERSON] та [PERSON] починаючи з січня 1995 року по 16 січня 2002 року проживали однією сімєю в будинку №1 по вул.Миру в с.Ваці Полтавського району Полтавської області, вели спільне господарство та були повязані спільним побутом. Відповідно до положень ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. На підставі письмових показань свідків [PERSON] та [PERSON], підписи в яких засвідчено секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Полтавського раойну Полтавської області з достовірністю встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю з грудня 1995 року і по день смерті [PERSON] 16 січня 2002 року за адресою: с.Ваці Полтавського району Полтавської області по вул.Миру,1. Вони вели спільне господарство доглядали за будинком, мали спільний побут. Вказане також підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-11/2118 від 07 листопада 2016 року. Враховуючи викладене позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю більше пяти років до часу відкриття спадщини, а саме з грудня 1995 року і по день смерті [PERSON] 16 січня 2002 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно повідомлення Полтавської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті 16 грудня 2002 року [PERSON] не відкривалась (а.с.30). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець четвертої черги, відповідно до ст.1264 ЦК України, прийняла спадщину після смерті [PERSON], що складається з права на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП ім.Шевченка, так як разом з нею проживала, що підтверджено наданими позивачем доказами. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних справ може бути визнання права. Враховуючи викладене суд приходить до висновку що наявні правові підстави для визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті 16 січня 2002 року [PERSON], права на земельну частку (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього КСП ім.Шевченка Полтавського району Полтавської області, що належало [PERSON], згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0172310, виданого 28 грудня 1996 року, і успадковане [PERSON] після її смерті спадкодавця.

Outcome: approved