Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 08.03.2018 року у виконкомі Сашанської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.03.2018 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Сашанської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 1. Під час перебування в шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Подружнє життя сторін не склалось через різні погляди на життя і відсутність взаєморозуміння, що призвели до припинення подружніх відносин та формального існування шлюбу. З 24.11.2019 року сторони проживають окремо. Позивачка, [PERSON] , надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08.03.2019 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Сашанської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 1. У подружжя є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Подружнє життя сторін не склалось через різні погляди на життя і відсутність взаєморозуміння, що призвели до припинення подружніх відносин та формального існування шлюбу. З 24.11.2019 року сторони проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивачки відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав та в судове засідання не з`явився та не спростував доводів позовної заяви, що свідчить про його небажання зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дітей. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи із вказаного, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved