Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 01.09.2008 р. між нею та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір № 2709/0908/71-552. Відповідно до умов до горовому банк зобов»язався надати кредит у розмірі 95 000,00 доларів США строком до 01.09.2038 року під 125% річних. Зобов»язання щодо надання кредиту були виконані повністю. 25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу 15.06.2012 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» також було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. До нового кредитора. А саме ПАТ «Альфа-Банк» перейшли всі права кредитора по кредитному договору № 2709/0908/71-552 від 01.09.2008 року. 16.10.2011 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» Даним Законом внесено зміни до ст.. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та зазначено, що надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. Таким чином було змінено кредитну політику щодо надання банками кредитів в іноземній валюті. Пункт 9.2. кредитного договору № 2709/0908/71-552 від 01.09.2008 р. передбачає, що при зміні кредитної політики відповідно до рішень Верховної Ради України у договір за згодою позичальника вносяться відповідні зміни. Про необхідність внесення таких змін ВАТ «Сведбанк» повідомив позивача, а позивач надав свою згоду. За таких обставин відповідач був зобов»язаний внести відповідні зміни до договору, проте цього не зробив чим порушив права позивача. За таких обставин позивач просить суд зобов»язати Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» перевести валюту кредитування по кредитному договору від 01.09.2008 р. № 2709/0908/71-552 в гривню по курсу НБУ на 16 жовтня 2011 року. В судовому засіданні позивач, її представник підтримали позов, просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, просив розглянути справу за його відсутності. Надав заперечення на позов де зазначив, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, позивач погодився з з розміром та валютою кредиту. З приводу посилання позивача на зміни, що їх було внесено до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» представник банку зазначив, що такі зміни встановлюють заборону на надання кредиту у іноземній валюті, проте не зобов»язують сторону договору змінити валюту кредитування. Відповідно ж до ст. 58 Конституції України Закони а інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Вислухавши пояснення [PERSON], її представника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, що 01 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2709/0908/71-552 за умовами якого позивач отримала грошові кошти у розмірі 95 000,00 доларів США строком до 01.09.2038 року під 12,5% річних. Як свідчать матеріали справи 25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами в тому числі і за договором укладеним з позивачем. В свою чергу 15.06.2012 року такий договір купівлі-продажу прав вимоги було укладено між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк». Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), відповідно до положень ст.. 512 ЦК України. Відповідно до приписів ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ПАТ «Альфа-Банк» перейшли права кредитора по кредитному договору № 2709/0908/71-552 від 01.09.2008 р. Під час укладання кредитного договору № 2709/0908/71-552 сторони домовились, що при зміні кредитної політики відповідно до рішень Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, національного банку України, а також Банку, за згодою позичальника, у 10-денний строк вносяться відповідні зміни. З 16.10.2011 року вимоги ч. статті11 Закону України «Про захист прав споживачів» викладені в наступній редакції: договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Не вважається пропонуванням споживчого кредиту застереження про можливість надання його під час придбання продукції. Надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. Позивач, її представник зазначають, що у зв»язку із внесенням у 2011 році змін до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо заборони на видачу кредиту у іноземній валюті та зважаючи на п. 9.2. Кредитного договору. Надала згоду ПАТ «Сведбанк» на зміну валюти кредитування. Проте, ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» зобов»язання по переведенню валюти кредитування станом на 16.10.2011 року не виконав. Чим порушив права позивача, які підлягають захисту зазначеним в позові способом. За приписами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зазначаючи про те, що ВАТ «Сведбанк» повідомив позивача про необхідність внесення змін до договору, а [PERSON] надала свою згоду, сторона позивача не надала жодного доказу як на підтвердження даної обставини так і того, про які саме зміни до договору сторони домовились. Натомість представником позивача долучено до матеріалів справи копію звернення [PERSON] до ПАТ «Альфа-Банк» з повідомленням про неспроможність виконувати договірні зобов»язання своєчасно та в повному обсязі. Договором, відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Зміна або розірвання договору, згідно до ст. 651 ЦК України, допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач просить зобов»язати ПАТ «Альфа-Банк» перевести валюту кредитування по кредитному договору від 01.09.2008 р. № 2709/0908/71-552 , проте не довів в судовому засіданні, що така вимога відповідає умовам договору, положенням ст. 16 ЦК України, яка встановлює способи захисту цивільних прав. За приписами ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під час розгляду справи обставин, які б свідчили по те, що права [PERSON] порушуються ПАТ «Альфа-Банк» отримано не було. За таких обставин суд вважає за можливе відмовити у задоволенні вимог [PERSON] Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed