Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» одноразово грошових коштів в сумі еквівалентній 60040,14 доларів США розміщених на рахунку [NUMBER], які перераховані згідно депозитної угоди № 300937/79795/6-14 від 18.12.2014р. Треті особи з самостійними вимогами щодо предмету спору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з окремими позовами до [PERSON] і ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» про визнання права власності на грошові кошти у розмірі 9500 доларів США за кожним з позивачів. Посилались на те, що між ними та [PERSON] 20.07.2015р. були укладені Договори про відступлення права вимоги за Договором-заявою про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» № 300937/79795/6-14 від 18.12.2014р. укладеним між [PERSON] і ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», за умовами яких кожен з позивачів набув право вимоги від банку сплатити суму боргу у визначеному договором розмірі. Стверджували, що звернулись до відповідача ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» (далі -Відповідач-2) з заявами про виплату грошових коштів у розмірі та на підставі Договору від 20.07.2015р., але на дату звернення до суду останній кошти не виплатив, чим порушив права позивачів. В процесі розгляду справи [PERSON] надала суду заяву про залишення її позовної заяви без розгляду. В судовому засіданні представник позивачів позови останніх підтримав, а представник відповідача [PERSON] позови визнав в повному обсязі. Відповідач ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» письмових заперечень проти позовів на адресу суду не направив та не просив суд розглядати справу за відсутності його уповноваженого представника, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позови задовольнити, виходячи з наступного. 18.12.2014р. між [PERSON] (далі -Відповідач-1) і ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» (далі - Відповідач-2) був укладений Договір-заява № 300937/79795/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 6 місяців в іноземній валюті (а.с.7). 20.07.2015р. між позивачами та Відповідачем-1 були укладені Договори про відступлення права вимоги на частину вкладу за Договором № 300937/79795/6-14 від 18.12.2014р. укладеним між [PERSON] і ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» (далі - Договори) (а.с.65,80,99,114,129). Згідно п.1.1. зазначених Договорів Первісний кредитор відступоє, а Новий кредитор набуває право вимоги, що належить Первісному кредитору [PERSON] у відповідності до Договору № 300937/79795/6-14 від 18.12.2014р., укладеного між Первісним кредитором та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Боржник) в частині зобов'язання видати частину вкладу у розмірі еквівалентному 9500,00 доларів США, які після закінчення строку дії Договору № 300937/79795/6-14 від 18.12.2014р. були перераховані Боржником на особовий рахунок Первісного кредитора № [NUMBER] в АТ «Банк «Фінанси та Кредит». А згідно п. 1.2. Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 1.1. цього Договору, та набуває всіх інших відповідних прав та обов'язків як вкладника АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Крім того, п. 1.3. Договору визначено, що право власності на частину вкладу - грошові кошти, розміщені на рахунку у розмірі еквівалентному 9500 доларів США переходить в момент підписання Договору. Як вбачається з листів (а.с.68,83,102,117,132) та пояснень представника Відповідача-1, [PERSON] повідомила Відповідача-2 про відступлення свого права вимоги на частину вкладу за Договором № 300937/79795/6-14 від 18.12.2014р. позивачам. 27.07.2015р. кожний з позивачів звернувся до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.67,82,101,116,131), а 30.09.2015р. до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] (а.с.69,84,103,118,133) з заявами про виплату коштів, права на які до позивачів перейшли згідно Договору від 20.07.2015р. Згідно пояснень представника позивачів, на дату розгляду цієї справи, кошти позивачем не були виплачені. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачі вважають, що має місце порушення їх права (оспорення їх права власності) відповідачами, так як саме позивачі набули права власника вказаного вкладу і набув статусу вкладнику в сенсі п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 20.07.2015 р. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 № 612 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв'язку з чим запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015р. по 17.12.2015р. та призначено уповноважену особу Фонду, якій делеговані всі повноваження тимчасового адміністратора, [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку. Визнання права власності позивачів на вклад, яке позивачі набули відповідно до Договору про відступлення права вимоги на частину вкладу, та набуття ними статусу вкладників в сенсі п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону з 20.07.2015р. тягне за собою правові наслідки для Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», які згідно ст. 27 ЗаконуУкраїни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначають вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту). За таких обставин виходячи з усіх зазначених норм закону, з матеріалів справи, позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що позивачі правомірно набули право власності на зазначений вклад, позивачі стали стороною Договору-заяви № 263/2200/675374 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» від 18.12.2014р., укладеним між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», разом з чим набули статусу вкладників у цьому договорі у сенсі п. 4 ч.1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» . На підставі викладеного та

Outcome: approved