Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович; Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Лучук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позову позивач зазначає, що 23.03.2021 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Лучук Тарас Володимирович видав виконавчий напис №3558 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, в загальній сумі 10734, 30 грн. Вважаючи такий виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Фактично на думку позивача, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позивач зазначав, що відповідач не міг дотриматися вимог щодо надання приватному нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору про надання кредиту, оскільки від самого початку кредитний договір був укладений без нотаріального посвідчення. Позивач наголошує на тому, що відповідач не надав жодних доказів в підтвердження безспірності заборгованості позивача. Позивач стверджує, що відповідач не повідомив позивача про намір звернутися до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Таким чином через порушення процедури видачі виконавчого напису та відсутності належних доказів на підтвердження безспірності заборгованості боржника, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3558, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Лучук Тарасом Володимировичем 23.03.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 10734,30 грн., та та 300 грн. за вчинення виконавчого напису. Ухвалою судді від 30.06.2021 року відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Щорського районного суду чернігівської області від 07.07.2021 заяву позивача про забезпечення позову задоволено та застосовано захід забезпечення позову та до набрання законної сили рішенням суду у справі №749/477/21 зупинено стягнення у виконавчому провадженні №65588460 відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним Олександром Петровичем на підставі виконавчого напису вчиненого 23.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Лучук Тарасом Володимировичем, який зареєстрований в реєстрі за №3558 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс». Позивач у судовому засіданні відсутній, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яке повернулося без вручення адресату з відміткою про відсутність відповідача за адресою що зареєстрована у встановленому законом порядку. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичне місце знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» знаходиться: Україна, 79037, Львівська обл., місто Львів, вул.Хмельницького Б., будинок 212, офіс 413. Відповідно ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, відзиву та будь-яких клопотань до суду не надав. У судовому засіданні треті особи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, жодних клопотань та заяв до суду не надали. Ухвалою суду від 27.07.2021 року вирішено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що 23.03.2021 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Лучук Тарас Володимирович на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, видав виконавчий напис, реєстр №3558, за яким з [PERSON] , [INFO] , за кредитним договором №003-24756-251212 від 25.12.2012 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого за договором від 06.06.2020 року № 2253-К «про відступлення прав вимоги» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», звернуто стягнення на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» на заборгованість за період з 02.06.2017 року по 02.06.2020 року на суму 10 734 грн. 30 коп., а також 300 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача в загальному розмірі 11034,30 грн. (а.с.8). Суд також встановив, що на підставі заяви представника стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним Олександром Петровичем, постановою від 27.05.2021 року відкрито виконавче провадження №65588460 про примусове виконання виконавчого напису нотаріусу Личук Т.В. від 23.03.2021 року, реєстр № 3558. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Суд зазначає, що відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (в редакції до 26 листопада 2014 року), документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Натомість постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 були внесені зміни. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині внесених змін, зокрема, розділ 2, за яким внесено до такого «Переліку документів» «кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису за якими додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» При цьому ухвалою від 1 листопада 2017 року Вищого адміністративного суду України постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином суд встановив, що для видачі виконавчого напису нотаріусу відповідно до «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, які для одержання виконавчого напису повинні подаватися нотаріусу в оригіналі разом із документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 826/20084/14. Натомість кредитний договір №003-24756-251212 від 25.12.2012 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк» та позивачем не був нотаріально посвідчений, внаслідок чого у порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Лучук Тарасом Володимировичем було видано 23.03.2021 року спірний виконавчий напис, реєстр №3558. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доказів на спростування того, що кредитний договір №003-24756-251212 від 25.12.2012 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк» та позивачем не був нотаріально посвідчений, відповідачем не надано. Своїм правом на подання відзиву відповідач не скористалося. Також суд зазначає, що на підставі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Тобто сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Таким чином суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, оскільки суд повинен установити чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник безспірну заборгованість перед стягувачем. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15 а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року по справі № 916/3006/17. Суд зазначає, що нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише стягувачем, тому не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином суд робить висновок, враховуючи положення ст. 15, 16, 18 ЦК України та ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: 1) з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення; 2) а також з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Отже, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на наведене, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс». Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц. Таким чином, встановивши в судовому засіданні факт порушення приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Лучук Тарасом Володимировичем процедури вчинення виконавчого напису від 23.03.2021 року, реєстр №3558, за яким з [PERSON] , [INFO] , за кредитним договором №003-24756-251212 від 25.12.2012 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», на користь якого і звернуто стягнення за період з 02.06.2017 року по 02.06.2020 року на суму 10 734 грн. 30 коп., а також 300 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, а всього 11034,30 грн. то вказане є самостійною та достатньою підставою для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, враховуючи, що суд повністю задовольняє заявлені позовні вимоги позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати позивачем на оплату судового збору в загальному розмірі 1362,00 грн. відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК. На підставі викладеного,

Outcome: approved