Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що 17 лютого 2007 року вона, [PERSON], уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 78. Вказує, що за час шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між нею та чоловіком поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю, виникає конфлікт інтересів. На даний момент ведення між ними спільного господарства та спільне проживання припинено, підтримувати сімейні відносини сенсу не має, спільне життя і збереження суперечитиме її інтересам та інтересам їхнього малолітнього сина. Відповідач і постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними виникають суперечки, що впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні хвилювання. Він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу у сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина добровільно не надає. Спору про розподіл майна наразі не виникає. Враховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, просить присудити аліменти на утримання дитини у твердій у грошовій сумі у розмірі 1300,00 грн. на місяць. На підставі викладеного просить суд: 1.Прийняти заяву до провадження суду. 2.Розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON], та з відповідачем [PERSON], який зареєстрований 17 лютого 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 78. 3.Малолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити при матері [PERSON]. 4.Стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій у грошовій сумі у розмірі 1300,00 грн. на місяць., починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць 5.Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак подала через канцелярію суду заяву від 01.02.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав через канцелярію суду заяву від 01.02.2017 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Також, частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Так, як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2007 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON]) було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що 17 лютого 2007 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 78, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 023532, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 17 лютого 2007 року. У позивача з відповідачем є спільна дитина: син [PERSON], який народився 25.07.2007 року, про що 08.08.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 953, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 116782, виданого 08 серпня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, про що свідчить зміст позовної заяви та заява відповідача про визнання позову. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їхньої дитини, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 116782. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із позовної заяви позивача [PERSON], відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина добровільно не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року № 928-VIII у 2016 році установлено прожитковий мінімум щодо дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень та щодо дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII у 2017 році установлено прожитковий мінімум щодо дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні та щодо дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вищевикладене, визнання позовних вимог відповідачем, а також враховуючи рівність обовязку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 29.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідачем визнано позовну вимогу про місце проживання дитини [PERSON] разом з матірю. За ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово, а згідно з ч. 4 вказаної статті місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного із них. Відтак, при вирішенні спору між батьками дитини, які проживають окремо, з приводу місця проживання дитини, судом враховано позицію відповідача щодо визнання позову в частині залишення проживання сина з матірю. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в розмірі 1102,40 грн., а також 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved