Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що вона являється власником квартири [ADDRESS], в якому зареєстрований, але не проживає останніх дев'ять років її колишній чоловік - [PERSON] Його реєстрація порушує її право власності на нерухоме майно, перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою. На підставі, наведеного, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та стягнути судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна від 11.12.2003 року (а.с.6). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 05.10.2006 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.10.2006 року (а.с.7). При перевірці 25.06.2014 року Луцьким МВ УМВС України у Волинській області паспортного режиму за адресою [ADDRESS] за заявою [PERSON] опитані сусіди підтвердили пояснення останньої, що [PERSON] за вказаною адресою протягом останніх дев'яти років не проживає, що підтверджується відповідним висновком від 25.06.2014 року(а.с.8,9). Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обов'язків, зокрема належним чином був повідомлений відповідач. Однак він не надав суду заперечень проти позову та доказів того, що він проживає за місцем реєстрації або, що йому чинились перешкоди у користуванні спірним житлом або, що причини, у зв'язку з якими він був відсутнім за місцем своєї реєстрації є поважними. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.405 ЦК України,

Outcome: approved