Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області, в якому просила скасувати арешт, накладений на [ADDRESS] який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 14.04.2011 року за №11072926, та виключити запис про арешт з Реєстру. В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що вказане обтяження зареєстровано 14.04.2011 року за №11072926 на підставі постанови ВДВС Чугуївського МРУЮ про арешт майна та оголошення заборони його відчуження за ВП №23808257, боржником за яким значиться [PERSON] Запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено відповідачем після укладання договору купівлі-продажу вказаного будинку між позивачем та [PERSON] та державної реєстрації прав. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явились, представник позивача подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи документами. Суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з'явилися, за наявними доказами у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВП №23808257, 14.04.2011 року ВДВС Чугуївського МРУЮ зареєстроване обтяження №11072926 на [ADDRESS] власником якого у реєстрі значиться [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.03.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Гусейновою Е.Г., [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5). 18.03.2011 року право власності на вказаний будинок було зареєстровано у КП «Чугуївське МБТІ» на ім'я [PERSON], про що свідчить Витяг про державну реєстрацію прав (а.с.6). Таким чином, арешт накладений на майно позивача, а не майно [PERSON], що обмежує її право щодо вільного користування та розпорядження власним нерухомим майном. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 7 ст. 319 ЦК України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та враховуючи те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання.

Outcome: approved