Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її навчання в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, \~але не менше передбаченого законом мінімуму, починаючи з 01.04.2015 року до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення нею 23 років, мотивуючи тим, що відповідач офіційно працює та має постійний заробіток на навчання коштів не надає. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що [PERSON] по досягненню повноліття звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на навчання, проте у звязку із добровільною сплатою відповідачем аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітної плати щомісячно позивач відмовилась від позову. Відповідач сплачував аліменти в зазначеному розмірі по березень 2015 року, проте з квітня 2015 року по червень 2015 року відповідач знизив розмір аліментів до 500 грн. щомісячно, а з липня 2015 року оплату аліментів припинив. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи не надходило. Раніше у судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково, пояснив, що за його заявою з його заробітної плати відраховувались аліменти в розмірі 1/4 частини заробітної плати за період з квітня 2014 по березень 2015 року, з квітня 2015 року сплачував по 500 грн. щомісячно по червень 2015 року, в липні та серпні 2015 року аліменти не платив, вважає, що не повинен сплачувати аліменти в період канікул. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є дочкою відповідача, що підтверджено свідоцтвом про народження від 17.04.1996 року серії І-ЖД №067517, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області, актовий запис №235. [PERSON] є студентом 2 курсу Одеського національного медичного університету денної форми навчання, що підтверджено контрактом від 08.04.2015 року №114, термін навчання 4 роки. Згідно ст.199 СК України аліменти стягуються на повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 1 ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина в твердій грошовій сумі та (або) в частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, вказаних в статті 182 діючого Кодексу. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я і матеріальний стан дитини, також стан і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України). Відповідно вимогам ч.1 ст.191 СК України аліменти стягуються з дня предявлення позову. Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Судом встановлено, що відповідач працює в ДП «Ізмаїльським морський торговельний порт», що підтверджено довідкою від 13.01.2016 року №14, виданою ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт». Згідно вищевказаній довідці з квітня по червень 2015 року, з вересня по грудень 2015 року із заробітної плати відповідача за його заявою відраховувались аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач працює, має постійний заробіток, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня предявлення позову, тобто з 20.08.2015 року, до закінчення строку навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. Оскільки позивачем не надано доказів у підтвердження того, що за період з квітня 2015 року по день звернення до суду 20.08.2015 року вживались заходи щодо одержання від відповідача аліментів, а останній ухилявся від їх сплати, у задоволенні вимог про стягнення з відповідача аліментів за минулий час з 01.04.2015 року до дня предявлення позову суд відмовляє. Суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення аліментів в розмірі не менше передбаченого законом мінімуму, оскільки положення ч.2 ст.182 СК України не застосовуються до відносин стосовно зобовязання батьків утримувати повнолітніх доньку, сина відповідно до ст.201 СК України. Судові витрати розподіляються відповідно до ст.88 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial