Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Головківською сільською радою 08.09.1978 р. за №93 в порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла [INFO] 26.09.2018 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог про встановлення факту належності дублікату договору від 08.09.1978р. зареєстрованого в книзі для реєстрації за №93 [PERSON], який помер [INFO], встановлення факту, що [PERSON], який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON], визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS], який належав [PERSON], який помер [INFO] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Головківською сільською радою 08.09.1978р. за №93 в порядку спадкування за законом, після [PERSON], яка померла [INFO] Вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [INFO] її батька [PERSON], відкрилася спадщина, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, яку прийняла її рідна мати та дружина померлого [PERSON], але не переоформила на своє імя. Після смерті [INFO] її мати [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно та майнові права - на житловий будинок з надвірними будівлями. 18.05.2018 року вона звернулась до державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що в правовстановлюючому документі на належний [PERSON] житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], власник вказаний як [PERSON] на відміну від вказаного в свідоцтві про смерть як [PERSON], що належним чином не підтверджує належність цього майна вказаній померлій особі. Позивач в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомила. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, надала заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - Приютівської обєднаної територіальної громади в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення рішення за результатами підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. 20 грудня 1955 року зареєстровано шлюб між [PERSON] (російською мовою) та [PERSON] (російською мовою), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. В свідоцтві про народження позивача, її прізвище, імя, по батькові зазначені як зазначена [PERSON], батько [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 12 березня 1977 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та зазначено прізвища дружини після реєстрації шлюбу як [PERSON]. В паспорті громадянки України позивач зазначена як [PERSON]. Відповідно до словника власних імен людей імя [PERSON] і [PERSON] є тотожними. Відповідно до архівної довідки №357 від 26.04.2018р. виданої КП «ОМБТІ» право власності на будинок по [ADDRESS] належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Головківською сільською радою 08.09.1978р. №93. В договорі купівлі-продажу, посвідченого Головківською сільською радою 08.09.1978р. [ADDRESS] значиться «[PERSON]». В довідках №7 від 12.06.2018р. виконкому Приютівської селищної ради та №302 від 14.05.2018р. виконкому Головківської сільської ради зазначено, що померлий [INFO] [PERSON], [INFO] постійно проживав та був зареєстрований до дня своєї смерті за адресою: [ADDRESS] У свідоцтвах про смерть зазначено [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є рідним батьком позивача та дублікат договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] від 08.09.1978р. зареєстрований в книзі для реєстрації за №93, де покупцем значиться [PERSON], належав [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до ст. 265 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами , реєстрації шлюбу , належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті . У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже в частині встановлення юридичних фактів, позовна заява підлягає задоволенню, а юридичні факти встановленню з метою реалізації позивачем свої спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS], який належав померлому [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого Головківською сільською радою 08.09.1978р. за №93 та був [PERSON] прийнятий у спадок, але не переоформлений на її імя. Згідно з довідкою виконавчого комітету Приютівської селищної ради №7 від 12.06.2018р. [PERSON], постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], який помер [INFO]. За приписами ч.1 ст. 529 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини після [PERSON], таким, що прийняв спадщину визнавався спадкоємець, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON], яка є дружиною [PERSON] та матірю позивача фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, а саме: житловим будинком з надвірними будівлями, розташованим по [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.09.1978р. зареєстрованого в книзі для реєстрації за №93. Згідно з довідкою виконавчого комітету Приютівської селищної ради №12 від 14.06.2018р. [PERSON], яка померла [INFO], постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS], з нею спільно на момент смерті ніхто не проживав і був зареєстрований. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивач, реалізуючи своє право на оформлення спадщини, звернувся в Олександрійську районну державну нотаріальну контору Кіровоградської області з метою одержання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] відповідно договору купівлі-продажу від 08.09.1978р. зареєстрованого в книзі для реєстрації за №93, та був прийнята у спадок [PERSON], але не переоформлений на її імя. Однак, постановою нотаріуса від 18 травня 2018 року позивачу було відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії у звязку з тим, що в правовстановлюючому документі на належний [PERSON] житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], він як власник, вказаний як [PERSON] на відміну від вказаного в свідоцтві про смерть [PERSON], що належним чином не підтверджує належність цього майна вказаній померлій особі (а. с. 7). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України) Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з абз. 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК України). Приписами ст.. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, належним способом захисту прав спадкоємця в даному випадку є визнання права власності на спадкове майно. Оскільки, позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, захистити своє порушене право не може, враховуючи відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позов про визнання права власності за позивачем на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню.

Outcome: approved