Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову вона вказала, що [PERSON] належить земельна ділянка. Починаючи з листопада 2004 року вона користувалась даною земельною ділянкою, обробляла її. [PERSON] повідомляв, що не буде користуватися земельною ділянкою через те, що буде проживати в Російській Федерації та залишив їй державний акт на земельну ділянку. 05.09.2012 помер [PERSON], і після його смерті спадкових прав на вищевказану земельну ділянку ніхто не оформляв. Вона протягом всього часу володіє земельною ділянкою та державним актом без таємниць, відкрито для всіх третіх осіб, не порушуючи при цьому інтересів інших осіб. На підставі цього вважає за можливе визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка належить померлому [PERSON], в порядку набувальної давності. Позивач позов підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позовні вимоги, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу за відсутності його представника. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №008076, виданого 29.10.2004 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 18.09.2003 року № 394 належить земельна ділянка, кадастровий номер 6325483000:01:000:0053, площею 7,0896 гектарів у межах згідно з планом, що розташована на території Граківської сільської ради Чугуївського району призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Починаючи з листопада 2004 року позивач користувалася вищевказаною земельною ділянкою, обробляла її. [PERSON] повідомляв, що не буде користуватися земельною ділянкою через те, що буде проживати в Російській Федерації та залишив мені державний акт на земельну ділянку. 05.09.2012 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖТ №846113 від 06.09.2012 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] спадкових прав на вищевказану земельну ділянку ніхто не оформляв. Позивач протягом всього часу володіє земельною ділянкою та державним актом без таємниць, відкрито для всіх третіх осіб. Земельна ділянка використовувались позивачем за призначенням з додержанням правил користування, не порушуючи інтересів інших осіб. Право позивача на земельну ділянку не заперечувалось, не оспорювалось. З моменту фактичного володіння земельною ділянкою і по теперішній час до позивача не предявлявся правомочною особою позов про повернення земельної ділянки. Таким чином, [PERSON] з листопада 2004 року добросовісно, відкрито та безперервно володіє Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР №008076 та безпосередньо земельною ділянкою, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб.\~ Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України цієї статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а отже, визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Жодна особа не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже, визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи те, що позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР №008076, який належить [PERSON], з листопада 2004 року, суд вважає за можливе, визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, яка належить померлому, в порядку набувальної давності. На підставі наведеного та

Outcome: approved