Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку. На обґрунтування позовних вимог вказала, що вони з відповідачем [PERSON] проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу більше двох років. 17.05.2017 року в них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №383440, актовий запис №165. При реєстрації народження дитини відповідач визнав своє батьківство, оскільки являється біологічним батьком [PERSON], [INFO]. На даний час сторони спільно не проживають, відповідач не бажає будувати сімейні відносини, виховувати їх спільного сина, а навпаки уникає спілкування з позивачкою та сином, не бере участі у догляді за дитиною та не надає допомоги на утримання дитини. Відповідач є здоровий, працездатний, інших утриманців не має і зобов»язаний надавати кошти на утримання дитини. Позивачка не працює на даний час, оскільки займається доглядом за дитиною. Позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 2000 грн. на щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про його виклик в судове засідання на сайті судової влади. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З позовної заяви слідує, що сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу більше двох років. 17.05.2017 року в них народився син [PERSON] Згідно оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії І-ФМ №383440, від 09.06.2017 року, актовий запис №165, виданого Хустським районним відділом ДРАЦСу ГТУЮ у Закарпатській області, батьком дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі; розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів, може визначити їх розмір у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 84 ч. 2 КК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення її здоров'я та гармонійного розвитку, враховуючи те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який інших утриманців не має, враховуючи відсутність обставин, які б перешкоджали відповідачу надавати матеріальну допомогу дружині, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог і вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, а також стягувати на користь позивачки аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень щомісячно до досягнення їх дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 гривень. Майнового спору позивачем не заявлено. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved