Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просила стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини на період навчання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 12.03.2017 року та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. Мотивує свої вимоги тим, що їхній син з відповідачем є студентом Національного транспортного університету в м. Києві. В зв'язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги від батьків. Позивачка з відповідачем не спілкується останні три роки. Аліменти на утримання їхньої спільної дитини до досягнення нею повноліття відповідач сплачував вчасно і заборгованості не має, тому вважає що він і надалі може утримувати свого повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги на період навчання. В судовому засіданні позивачка, третя особа відсутні. Надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти сплати аліментів на сина, який продовжує навчатися. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16.10.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.10.2002 року Від подружнього життя позивачка з відповідачем мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.03.1999 року. [PERSON] є студентом Національного транспортного університету 1 курсу автомеханічного факультету, термін закінчення навчання 30.06.2020 року, що підтверджується копією довідки № 81 від 06.03.2017 року. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії серії [NUMBER] від 18.03.1999 року його батьком є [PERSON]. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язнані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч. 1ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В позовній заяві позивачка просить стягувати з відповідача аліменти починаючи з 12 березня 2017 року, однак згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позовну заяву позивачкою було подано до суду 15.03.2017 року. Суду не надано жодних доказів того, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, а отже в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial