Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 30.01.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі в якому у них народився син [PERSON], 14 червня 2015 року. Зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинили з вересня 2016 року. Продовжувати подружнє життя з відповідачем не бажає із-за втрати почуття любові та поваги, різність характерів несумісних для спільного проживання, а тому просить шлюб розірвати. Також, посилаючись на ст.180 СК України просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити (а.с.33). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.32). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 30 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ №084146, після укладення якого дружина змінила прізвище на «Якимова» (а.с.7). В даний час сторони подружні стосунки не підтримують, а тому шлюб має формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, і суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладені обставини справи та те, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають повному задоволенню. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ №178258 (а.с.8). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 2 статті 184 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладені обставини справи, а також те, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] і зобов'язаний його утримувати, суд приходить до висновку, що підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений нею при зверненні до суду судовий збір за вимогою про розірвання шлюбу в розмірі 551,20 грн. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів в розмірі 551,20 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць суд допускає до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved