Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 27.09.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №2423. Від шлюбу подружжя має трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні. Сторони прожили у шлюбі 9 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні стосунки. Проте, протягом останніх років вони не можуть як сімя проживати разом, постійно сперечаються та принижують один одного. Кожен має різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Фактично шлюбні стосунки були припинені в червні 2013 року. З цього часу сторони почали жити окремо. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання з відповідачем не можливо, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом із матірю. Позивач не має можливості самостійно утримувати дітей, забезпечувати їм належний рівень життя. Відповідач зобовязаний брати участь у матеріальному забезпеченні дітей. Він має задовільний стан здоровя, постійну роботу, інших дітей та утриманців немає. Наведені обставини зумовили звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідач подав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 27.09.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №2423. Від шлюбу подружжя має трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні. Сторони прожили у шлюбі 9 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні стосунки. Проте, протягом останніх років вони не можуть як сімя проживати разом, постійно сперечаються та принижують один одного. Кожен має різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Фактично шлюбні стосунки були припинені в червні 2013 року. З цього часу сторони почали жити окремо. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом із матірю. Позивач не має можливості самостійно утримувати дітей, забезпечувати їм належний рівень життя. Відповідач зобовязаний брати участь у матеріальному забезпеченні дітей. Він має задовільний стан здоровя, постійну роботу, інших дітей та утриманців немає. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. На переконання суду, позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб між сторонами триває лише формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Позовні вимоги про стягнення аліментів суд вважає доведеними і ухвалює рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved