Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання недієздатним її сина [PERSON], який постійно проживає з нею, посилаючись на те, що останній є інвалідом ІІ групи та з 1985 року перебуває на обліку у психіатричному кабінеті Татарбунарської ЦРЛ з діагнозом: олігофренія в ступені імбецильності з емоційно-вольовими порушеннями, у зв'язку з цим він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати своїми діями. Заявниця постійно опікується та доглядає за сином. Визнання сина недієздатним їй потрібно для оформлення над ним опіки. Представник заявниці в судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, вимоги заяви про визнання [PERSON] недієздатним підтримала. Представник Струмківської сільської ради надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, проти вимог заяви не заперечував. Прокурор прокуратури Татарбунарського району вважає можливим задовольнити заяву про визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна, як такої, що відповідає вимогам чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Із висновку судово-медичного експерта №639 від 03.12.2014 року (а.с.25-27) вбачається, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді помірної мозкової відсталості, та не в змозі по своєму психічному стані усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до копії довідки №486 від 06.11.2014 року (а.с.8) Татарбунарської ЦРЛ, [PERSON] перебуває на обліку у психіатричному кабінеті Татарбунарської ЦРЛ з 1985 року з діагнозом: олігофренія в ступені імбецильності з емоційно-вольовими порушеннямя і є інвалідом II групи довічно. Як видно із рішення виконавчого комітету Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.22) даний орган вважає за доцільне призначити опікуном над недієздатним [PERSON] [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 серпня 1975 року видно, що [PERSON] є матірю [PERSON]. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Стаття 41 ч.1 ЦК України передбачає, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], а тому має право відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України подати заяву про визнання сина недієздатним. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] недієздатною особою в зв'язку зі стійким психічним розладом здоров'я, що підтверджено в судовому засіданні медичними довідками та висновком судово-психіатричної експертизи. В судовому засіданні встановлено, що визнання сина заявника недієздатним їй потрібно для оформлення над ним опіки. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України, рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною є підставою для призначення органом опіки та піклування недієздатній фізичній особі опікуна. Таким чином, є всі підстави для встановлення над [PERSON] опіки. Заявниця відповідно до ст.63 ЦК України в повному обсязі відповідає вимогам, які пред'являються до опікуна. Вона має повну цивільну дієздатність, бажає бути опікуном, перебуває в близьких родинних стосунках з підопічним і з урахуванням стосунків з останнім може виконувати обов'язки опікуна, діючи в інтересах свого сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved