Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право власності за заповітом на земельну ділянку площею - 1,9985 га, відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 849839 від 19.08.2008 р., а саме: ріллю площею - 0,9080 га, кадастровий номер 7422082100:02:006:0293, сіножать площею - 0,7005 га, кадастровий номер 7422082100:04:001:0293, сіножать (осушені) площею - 0,2062 га, кадастровий номер 7422082100:02:005:0356, пасовище площею - 0,1838 га, кадастровий номер 7422082100:02:007:0294, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Вовчківської сільської ради (нині Кіптівська сільська рада) Козелецького району Чернігівської області. Позивачка в судове засідання не з`явилась. При цьому від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, заперечень проти позову не має. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце і день судового розгляду цивільної справи. При цьому, до суду подана заява про визнання позовних вимог позивача з клопотанням розгляду справи у відсутності представника третьої особи. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~ Як установлено в судовому засіданні 21 червня 2009 р. померла мати позивачки [PERSON]. Підтвердженням є свідоцтво про смерть серії 1-ЕЛ № 121991 від 22.06.2009 р., яка на день смерті проживала в [INFO]. Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю), площею 1,9985 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Вовчківської сільської ради (нині Кіптівської сільської ради) Козелецького району Чернігівської області. 30.01.1989 р. мати позивачки [PERSON] склала заповіт, де все своє майно, яке б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла позивачці [PERSON]. Даний заповіт на день смерті не змінювавсь і не відмінявсь. Відповідно до ст. 1233 ЦК України (в редакції 2003 р.) заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивачка, як спадкоємиця за заповітом, після смерті матері [PERSON]О, фактично вступила в управління спадковим майном на земельну ділянку (пай), але юридично не оформила своїх прав на дану земельну ділянку (пай). В установлений законом термін позивачка звернулася до державного нотаріуса Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті матері [PERSON]О, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, але державний нотаріус відмовила видати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління або володіння спадковим майном. Крім того, видати вказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] неможливо в звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. Таким чином, позивачка вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті матері [PERSON] Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Кіптівської сільської ради, третя особа : Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадщину за заповітом підлягає задоволенню з наступних підстав: Статтею 25 п. 4 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. ст. 1268-1269 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян. Суд не стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, враховуючи заяву останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved