Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.1). Також, [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.45). Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що починаючи з 18.12.2015 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вихованням та утриманням дитини займається позивачка, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина та дружини, яка на даний час перебуває у відпустці до догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, добровільно не надає. За ухвалами суду від 19.10.2016 року до участі у справах в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, залучено [PERSON] (а.с.28,72). Ухвалою суду від 14.11.2016 року цивільні справи за вказаними вище позовами [PERSON] були обєднані в одне провадження. В судовому засіданні [PERSON] заявлені нею вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у позовах обставини. Відповідач [PERSON] в суді позови визнав повністю, проти стягнення з нього аліментів у вказаних позивачем розмірах, не заперечував. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні прохала відмовити у задоволенні позову [PERSON] щодо стягнення аліментів на її утримання. В частині стягнення аліментів на утримання дитини не заперечувала, посилаючись на рівність прав дітей. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши приєднані письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.12.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського МУЮ, за актовим записом № 451, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Подружжя мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3), який, згідно з наданою Комсомольським політехнічним коледжем довідкою (а.с.6), проживає разом із сторонами у справі. Згідно із приєднаною до матеріалів справи довідкою (а.с.7) відповідач [PERSON] працює на постійній основі слюсарем-ремонтником ТОВ «Єристівський ГЗК» і його загальна сума доходу за лютий-липень 2016 року склала 28169,28 грн. Виходячи із змісту рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 23.12.2011 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] (третя особа) починаючи з 30.03.2011 року стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку щомісячно (а.с.26). Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні відносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, норми Закону України «Про охорону дитинства» та Закону України «Про виконавче провадження». За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Виходячи із змісту частини третьої вказаної статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визнається судом (частина 1 ст.183 СК України). За статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком визначення аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, беручи до уваги наявність на утриманні відповідача дитини від попереднього шлюбу, та з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів відповідатиме вимогам закону і не суперечитиме праву дітей на рівне забезпечення з боку батька. Крім того, суд зауважує, що загальний розмір відрахувань встановлений цим та попереднім рішенням суду не буде порушувати встановлене ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» обмеження щодо загального розміру відрахувань із заробітної плати боржника, яке за таким видом стягнень як аліменти на утримання неповнолітніх дітей, визначено на рівні 70 відсотків. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на особисте утримання позивача на період її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи із змісту частини 4 даної норми дружина, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на викладене, враховуючі всі обставини справи, стан здоровя, матеріальне становище дітей, платника аліментів, який має стабільний заробіток, суд вважає позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини таким, що підлягає до задоволення частково - у розмірі 1/6 частини заробітку. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial