Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.10.1995 року їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі з 1995 року зареєстровані відповідачі, однак за вказаною адресою не проживають, не сплачують комунальні платежі, по утриманню житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не має, квартирою не цікавляться. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS]. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує із підстав вказаних у позовній заяві. Просить суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачі в судове засідання не з'явилися будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.10.1995 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.06.2018 року (а.с.7, 8). З довідки про склад сім'ї, виданої Департаментом державної реєстрації Луцької міської ради від 05.07.2018 року за №33-19/1374 вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). При перевірці Луцького ВП ГУНП України у Волинській області за адресою [ADDRESS] опитані сусіди [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за вказаною адресою не проживають з 1995 року (а.с.10). Відповідно до ст.ст. 319 ч.1, 321 ч.1, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно з якими власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За змістом ч.1 ст. 405 ЦК України та ч.1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником, а якщо такої угоди не було укладено, то - нарівні з власником. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обов'язків, зокрема належним чином були повідомлені відповідачі, однак вони в судове засідання не з'явилися, не надали суду заперечень проти позову та доказів того, що їм чинились перешкоди у користуванні спірним житлом або причини, у зв'язку з якими вони були відсутні за місцем своєї реєстрації є поважними. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved