Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до КП «Міське агентство приватизації житла» в якому просить визнати недійсним та скасувати розпорядження органу приватизації №215430 від 17 вересня 2009 року про передачу [PERSON] кімнати в квартирі спільного заселення [ADDRESS] в приватну власність посилаючись на те що, вона разом з двома неповнолітніми дітьми та двома членами сімї мешкала в комунальній квартирі [ADDRESS], площею 18,1 кв.м. Після смерті сусідки, вона разом з двома неповнолітніми дітьми вселилася в раніше займану кімнату площею 14 кв.м. де досі мешкає. В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до КП «Міське агентство приватизації житла» з заявою про приватизацію вищевказаної кімнати та їй було відмовлено у зв'язку з тим що розпорядження органу приватизації №215430 про передачу в приватну власність кімнати в квартирі спільного заселення [ADDRESS] не скасовано. Вважає що саме вона має право користуватися даною кімнатою і тому повинна бути учасником приватизації, а оскаржуване розпорядження порушує її права. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі і просить суд справу розглядати без його участі, проти розгляду справи по суті у відсутності відповідачки та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду не з'явився, заяв чи клопотань до суду не подавав та не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі Як вбачається із матеріалів справи, Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2010 року (справа №2а-79/09/1522) розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в частині видачі ордеру [PERSON] на спірну кімнату визнано протиправним та скасовано. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 03.11.2014 року (справа №522/26451/13) визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло [NUMBER], видане 17.09.2009 року [PERSON] Управлінням житлового-комінального господарства і паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради у відношенні квартири [ADDRESS]. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 02.04.2015 року (справа №2/1522/10309/11) [PERSON] визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. 10 березня 2015 року Розпорядження №18 Департаменту міського господарства Одеської міської ради свідоцтво [NUMBER] від 17.09.2009 року про право власності на житло видане [PERSON] визнано недійсним. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ст..345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. На підставі ч.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі. Враховуючи попередні рішення судів, які набрали законної сили, вважаю, що [PERSON] має право користуватися спірною кімнатою та бути учасником приватизації, а тому розпорядження органу приватизації №215430 про передачу [PERSON] кімнати в квартирі спільного заселення [ADDRESS] в приватну власність - не законом та таким, що підлягає скасуванню.

Outcome: approved