Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №2 по вул.Микулинецька бічна, 10 в м.Тернополі. В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона є власником квартири за №2 в будинку №10 по вул.Микулинецька\~бічна в м. Тернополі. У даній квартирі крім неї також зареєстрований чоловік її сестри [PERSON] Відповідач не є членом її сімї, у вказаному житлі не проживає та у добровільному порядку не знімається з реєстрації, чим чинить їй перешкоди у користуванні власністю. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати відповідача \~таким, що втратив право користування квартирою. Позивач була присутня у попередньому судовому засідання, позов підтримала та просила задовольнити. \~ У судове засідання позивач не зявилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що \~квартира за №2 в будинку №10 по вул.Микулинецька\~бічна в м. Тернополі належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором дарування квартири від 22 липня 2010 року, посвідченим державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №5-1370. Згідно будинкової книги на спірну квартиру встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований [INFO]. Як вбачається з акту обстеження від 27 грудня 2018 року наданого ОСББ «Нове Життя», [PERSON] зареєстрований у [INFO], але не проживає. Той факт, що [PERSON] більше року, без поважних причин не проживає у [INFO], підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачки. Свідки пояснили, що відповідач у спірній квартирі ніколи не проживав. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч.1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом ч.1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивач є власником спірної квартири, де зареєстрований чоловік її сестри [PERSON], який не є членом сімї позивачки. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач добровільно не проживає у спірному житлі, не цікавиться ним, не приймає участі в його утримані, не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. У добровільному порядку не знімається із реєстрації, чим чинить позивачу, як власнику будинку перешкоди. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою за №2 по вул.Микулинецька бічна, 10 в м.Тернополі. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач у судове засідання не зявився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved