Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], вказавши, що з 19.04.1997 року до 2015 року сторони перебували у шлюбі та є батьками двох дітей: неповнолітнього [PERSON], [INFO], та повнолітньої [PERSON], [INFO]. Оскільки діти перебувають на утриманні позивача, [PERSON] просила стягнути зі [PERSON] додаткові витрати на утримання дітей у сумі 12810 гривень, які складаються з оплати щомісячного внеску до спортивного клубу «Реал», де займається боротьбою джиу-джитсу [PERSON], щомісячного внеску до гуртку «Англійська мова», де займається [PERSON], вартості проїзду до маршрутом Запоріжжя-Тернопіль та Львів-Запоріжжя та туру «Карпати-Ворохта», який відвідали позивач разом з дітьми, вартості взуття, велосипеду, книжок, придбаних для [PERSON], речей, придбаних для [PERSON] 22.06.2018 року [PERSON] подано уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 03.09.2018 року провадження у справі було відкрите та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 12.11.2018 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву. 28.01.2019 року позивачем було подано відповідь на відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 28.01.2019 року підготовче провадження було закрите та цивільну справу призначено до судового розгляду по суті на 06.03.2019 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на зазначених підставах, вказавши, що з відповідача аліменти на утримання дітей стягуються за рішенням суду, суми аліментів, які відраховуються з заробітку відповідача не вистачає на задоволення усіх потреб, тому позивач просить стягнути з відповідача в якості додаткових витрат витрати, перелічені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи, що витрати, які вказує позивач, не є додатковими у розумінні СК України, адже не обумовлені виключними обставинами, а мають покриватись за рахунок аліментів, які він сплачує в установленому порядку у відповідності до рішення суду. Також відповідач зауважував, що з ним витрати, про часткове компенсування яких просить позивач, ані їх розмір, ані їх мету, [PERSON] не узгоджувала, а ним особисто сину [PERSON], окрім аліментів, надавались готівкою грошові кошти для забезпечення участі у змаганнях та інші потреби. При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.04.1997 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2015 року шлюб між сторонами був розірваний. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями свідоцтв про народження. [PERSON] навчається в Запорізькій гімназії № 93, на підтвердження чого надано копію довідки (дата видачі такої довідки відсутня). Також [PERSON] з вересня 2014 року у спортивному клубі «Реал» займається боротьбою джиу-джитсу, щомісячний внесок становить 350 гривень, за період часу з вересня 2015 рік по травень 2018 року розмір внеску становить 9450 гривень. [PERSON] у 2017 році брав участь у змаганнях з вказаного виду боротьби, про що надані копії сертифікатів. Також [PERSON] займається у гуртку «Англійська мова» Центру дитячої та юнацької творчості Шевченківського району з вересня 2014 року, що підтверджено довідкою від 12.04.2016 року. [PERSON] станом на 21.05.2018 року згідно довідки Запорізького національного університету була студентом біологічного факультету навчального закладу, за результатами екзаменаційної сесії стипендію не отримує. Також позивачем надано документи на підтвердження того, що в період часу з 07.05.2017 року по 13.05.2017 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] забронювали тижневий тур «Карпати Ворохта круглий рік», а також копії залізничних квитків маршрутом Запоріжжя-Тернопіль 06.05.2017 року, Ворохта-Львів 14.05.2017 року та Львів-Запоріжжя 09.08.2017 року. Крім того, позивачем надані копії чеків та квитанцій про придбання взуття, велосипеду, одягу, а також і добровільних пожертв до благодійного фонду ШГГП № 93. Відповідачем суду також надані письмові докази, долучені до відзиву на позовну заяву. За рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2016 року зі [PERSON] на користь [PERSON] утримання неповнолітнього [PERSON] стягуються аліменти в сумі 700 гривень щомісячно, а на утримання повнолітньої [PERSON] аліменти у сумі 600 гривень щомісячно, починаючи з 25.01.2016 року. Також відповідач вказував, що рішенням суду від 06.09.2018 року розмір аліментів на утримання [PERSON] було збільшено до ј частки усіх видів заробітку [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, а у задоволенні вимог [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання [PERSON] судом було відмовлено. Відповідачем суду не надано належним чином засвідченої копії такого рішення суду, однак, позивач [PERSON] не заперечувала таких обставин. З довідки про заробітну плату вбачається, що [PERSON] працює токарем в АТ «Мотор Січ» та з його заробітку відраховуються щомісячно аліменти в різних сумах, від 1652 гривень на місяць до 3830 гривень на місяць. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітнього [PERSON] та додаткових витрат на утримання повнолітньої [PERSON], водночас питання як аліментних зобовязань, так і додаткових витрат на утримання неповнолітніх та повнолітніх дітей регулюються різними нормами чинного законодавства, тож суд вважає доцільним вирішити ці вимоги окремо, незважаючи на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення загальної суми додаткових витрат на обох дітей. При вирішенні питання про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітнього [PERSON] суд виходить наступних міркувань. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Враховуючи таке, суд не вбачає підстав для стягнення в якості додаткових витрат на утримання [PERSON] витрат на придбання взуття, велосипеду, книжок, відвідування гуртку, подорожі для відпочинку, тощо, адже такі витрати не є додатковими у розумінні чинного законодавства, адже не пов'язані з особливими обставинами, а є поточними звичайними витратами, які мають відшкодовуватись за рахунок аліментів. Підстав для стягнення з відповідача половини суми благодійних внесків до фонду школи, де навчається [PERSON], суд також не вбачає, адже по-перше, позивачем не доведено, що такі внески були обовязковими, на що вона посилалась, по-друге, навіть у разі «обовязковості» таких внесків вони повязані з отриманням [PERSON] обовязкової базової середньої освіти, а не розвитком якихось індивідуальних талантів чи здібностей останнього. Суд також не вбачає підстав для стягнення зі [PERSON] витрат, пов'язаних з відвідуванням [PERSON] спортивного клубу та зайняттям боротьбою джиу-джитсу, адже хоча такі витрати і можуть вважатись такими, що пов'язані з розвитком особливих здібностей [PERSON], враховуючи досягнення [PERSON] з цього виду боротьби під час змагань у 2017 році, водночас фактичне понесення таких витрат позивачем не підтверджено належними платіжними документами, як то квитанціями, фіскальними чеками, тощо. Судом не приймається на підтвердження фактичного понесення таких витрат довідка ФОП [PERSON], адже така довідка не є платіжним документом, в ній не зазначено про фактичну сплату [PERSON] внесків, а зазначено лише, що щомісячний внесок існує, але не вказано призначення такого внеску. Крім того, у відповідності до довідки щомісячний внесок складає 350 гривень, а за період часу з вересня 2015 року по травень 2018 року (33 місяці) становить 9450 гривень, що не відповідає щомісячному розміру (9450:33+286,36 гривень). В частині вимог про стягнення додаткових витрат на утримання [PERSON] суд виходить з наступного. Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. З досліджених судом доказів вбачається, що за рішенням суду на утримання [PERSON] на час її навчання стягнуто аліменти на користь [PERSON] Підстав для стягнення ще і додаткових витрат на її утримання, тим більше таких, як придбання взуття та витрат на квитки, відвідування розважальних турів суд не вбачає. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 82 ч. 2 ЦПУК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Підсумовуючи вищевикладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову, адже законодавство не зобовязує батьків окрім аліментів нести ще і додаткові витрати на утримання повнолітніх дітей, тож немає підстав для стягнення таких витрат на утримання [PERSON], а витрати, про стягненя яких заявлено позивачем на утримання [PERSON] або не є додатковими, а мають покриватись за рахунок аліментів, або їх фактичне понесення позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed