Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факту неправильності (неповноти) запису про національність його діда [PERSON] в актовому записі № 39 від 14 травня 1939 про народження батька [PERSON]; факту неправильності (неповноти) запису про національність [PERSON] [INFO] м. Вінниця, Вінницької обл. в актовому записі № 457 від 13 лютого 1970 року. В обґрунтування поданої заяви заявник покликається на те, що народилася вона 15.01.1970 року, виховувався відповідно до польських традицій, сповідує римо-католицьку віру, підтримує стосунки зі своїми родичами поляками, святкує польські свята та вважає себе полькою. ЇЇ дід, [PERSON], зі слів батька [PERSON] народився в с. Карпівка, Могильов-Поділського району, Вінницької області. 26 квітня 1939 року в Міському ЗАГСІ м. Харків, зареєстровано народження її батька [PERSON], про що було видано свідоцтво про народження, та складено відповідний актовий запис № 501/6629 від 14 травня 1939 року, де у графі національність батька вказана не була. Таким чином, на даний час [PERSON] прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду, а також впорядкувати документи, які є необхідними для вирішення різних життєвих ситуацій, у зв'язку з чим звернулась до суду та просить встановити факт приналежності до польської національності та внести відповідні зміни до актового запису про народження, оскільки саме ці факти мають юридичне значення. Просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд без її участі. Заяву підтримала в повному обсязі, просила таку задовольнити. Представники заінтересованих осіб Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області скеровано до суду письмові пояснення. в якому не заперечують щодо встановлення факту та просять проводити розгляд за відсутності їх представника. Дослідивши заяву з додатками, зясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась 15.01.1970 року в м. Вінниця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АВ № 031952 /актовий запис №457 від 13.02.1970 р./. Як убачається із даного свідоцтва, у графі національність батьків ([PERSON] та [PERSON]) вказано запис українець та українка. Із свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІІ-УР №304425 /актовий запис №501/6629 від 14.05.1939 р./ запис про національність [PERSON] та національність його батьків ([PERSON] та [PERSON]) у відповідних графах про національність відсутній. Свідоцтвом CHRZ14 від 16.04.1917 р., виданого Парафіяльним управлінням Костелу при парафії Матері [PERSON] Святого Скапулярію у Брацлаві, засвідчено, що [PERSON] Володимир-Казимир (2 імя), син [PERSON] і [PERSON], народився 13 лютого 1917 року у селі Карпівка, Вінницької області. На даний час у заявника виник намір визнати свою національність по лінії батька, так як бабця з дідом, були поляками, і жодного документу в підтвердження своєї національності заявник також немає, що порушує його Конституційне право на індивідуальність, право на збереження своєї національної, культурної релігійної, мовної самобутності. Отже, суд приходить до переконання, що Харківським Міським Відділом державної Реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області допущено неповноту. А саме, в актовому записі № 501/6629 від 14 травня 1939 року про народження [PERSON] у графі національність батька [PERSON] не зазначена національність, що, в свою чергу, призвело до допущення помилки у графі національність батька [PERSON] Вінницьким Міським Відділом державної Реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області в актовому записі № 457 від 13 лютого 1970 року про народження [PERSON], де помилково зазначено «українець». Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при ньому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов'язки перед суспільством в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Відповідно до положень ст.ст. 1, 3 ЗУ «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невідємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно ст. 11 ЗУ «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. В статті 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995, ратифікованої\~ЗУ «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невідємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Стаття 3 Конвенції визначає, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у звязку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відповідно до абз.2 п.3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року №12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності в актах громадянського стану», суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках допущення органами реєстрації актів громадянського стану помилок при складанні актового запису (прізвища, імені, по батькові, національності і громадянства батьків тощо). Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України N 12 від 07.07.95 р. «Про практику розгляду\~ судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», при розгляді\~ справ\~ про\~ встановлення\~ неправильності\~ в актовому записі про народження\~ суди\~ мають\~ враховувати,\~ що\~ він,зокрема\~\~ повинен\~\~ містити\~\~ відомості\~\~ про\~\~ національність і громадянство батьків,\~ а якщо їх не було внесено - актовий\~ запис має бути доповнено.\~ Зі змісту пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема: рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У відповідності до п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. При цьому, згідно ч. 2\~ ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Після набрання рішенням законної сили воно згідно\~ст. 18 ЦПК України\~стає обов'язковим для органів, які реєструють факти, що мають юридичне значення, або оформлюють права, які виникають в зв'язку з встановленням судом фактів. Статтею 300 ЦК України\~встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. При вирішенні\~ питання\~\~ щодо\~\~ неправильності\~\~ запису\~\~ про національність батьків\~ слід\~ враховувати,\~ що згідно з Указом Президента України від 31 грудня\~ 1991\~ року № 24/91 «Про\~ порядок зміни громадянами України національності» у паспорт громадянина вносяться відомості про\~національність відповідно до національності одного з батьків. Таким чином, суд вбачає достатньо підстав для задоволення заявлених вимог [PERSON], оскільки достатньо доказів для встановлення факту її належності\~до польської національності, що необхідно заявнику для відновлення національності, на підставі ст. 11, 12 ЗУ «Про національні меншини в Україні». \~ \~ \~ \~

Outcome: partial