Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тульчинського районного суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу, про зміну черговості одержання права на спадкування. До початку розгляду справи позивач змінила свої позовні вимоги і просила встановити факт проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу, визнати право власності на ? частину причепа та стягнути кошти на лікування та поховання. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] помер і позивач дані позовні вимоги заявила до [PERSON], який прийняв спадщину після його смерті, звернувшись з заявою до Тульчинської державної нотаріальної контори. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що з початку 2013 року вона стала проживати однією сім'єю із [PERSON] і проживала з ним однією сім'єю до його смерті. Шлюб вони не реєстрували через свій вік, а потім [PERSON] захворів. Проживали вони в будинку [PERSON] за адресою [ADDRESS]. У них були спільні кошти, вели спільне господарство, зробили біля його будинку огорожу. 01.10.2014 вони разом з [PERSON] купили за спільні кошти причеп вантажний ПГМФ-8302 «Чемпіон» за який заплатили 6500 гривень і який він не встиг зареєструвати. 22.10.2014 у [PERSON] стався інсульт і його було госпіталізовано в Тульчинську ЦРЛ. Він був важко хворий і вона його доглядала і за свої кошти купляла ліки, возила в м.Вінницю в лікарню. Ні його син [PERSON], ні внук [PERSON] його не відвідували і не лікували. [INFO] [PERSON] помер. Вона його хоронила. Після похорон син померлого [PERSON] її вигнав з будинку, де вона проживала з його батьком. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та причепа ПГМФ-8302 «Чемпіон», який знаходиться у відповідача. Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги став його син [PERSON], який звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] помер і спадкоємцем став його син [PERSON], який звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Дані правовідносини передбачають правонаступництво. Так як вона з [PERSON] купляли причеп, коли вони проживали однією сім'єю за спільні кошти, але не перебували у шлюбі, то відповідно до ст.74 СК України, даний причеп є їх спільною сумісною власністю і вона має право на визнання за нею права власності на 1/2 частину причепа. А так як причеп є неподільною річчю, то просить стягнути з відповідача грошову компенсацію в розмірі 3250 гривень. Крім того, на лікування [PERSON] нею були витрачені кошти в розмірі 6222 грн., а на його поховання 12100 грн. Так як з Пенсійного фонду України в Тульчинському районі їй було надано допомогу на поховання в розмірі 2700 грн., а також ТОВ АК «Зелена долина» надало допомогу в розмірі 500 грн., то просить стягнути на її користь з відповідача понесені нею витрати на лікування та поховання спадкодавця в розмірі 15122 грн. В 2015 році вона за власні кошти придбала на могилу [PERSON] пам'ятник, який потім встановила, на що нею були затрачені кошти в сумі 9200 грн., які також просила стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник просили суд позовні вимоги про визнання за нею права власності на ? частину причепа та стягнення грошової компенсації в розмірі 3250 грн. залишити без розгляду. Ухвалою Тульчинського районного суду від 30.05.2017 дане клопотання задоволено і в цій частині позовні вимоги [PERSON] залишені без розгляду. Решту позовних вимог позивач підтримала, посилаючись на викладені в позовних заявах обставини. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Григоришен О.В. позов не визнали, посилаючись на те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України: не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не зазначено доказів, які підтверджують кожну обставину, описова частина не співвідноситься з її прохальною частиною. Крім того, спадкодавець був самодостатньою людиною і він утримував позивача [PERSON], оскільки систематично працював трактористом, отримував пенсію та платню за оренду земельної частки і своїх коштів [PERSON] на лікування та поховання [PERSON] не витрачала. Не підлягають задоволенню позовні вимоги і про стягнення витрат на пам'ятник та його монтування, так як позивач долучила до справи накладні на сплату за пам'ятник від 16.09.2015 в розмірі 6700 грн. та його монтування від 28.04.2016 в розмірі 2500 грн., тоді коли поховання [PERSON] було в листопаді 2014 року. Також вважає, що позивач не довела, що вона проживала однією сім'єю з спадкодавцем. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, відповідно до ст.2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Обгрунтованим визнається рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються ; чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо ), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, при розгляді справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживала із [PERSON] однією сім'єю в житловому будинку, який належав [PERSON], який розташований в [ADDRESS] з 01.04.2013 по день його смерті до [INFO]. Даний факт не заперечував в судовому засіданні відповідач [PERSON], показавши суду, що його дід [PERSON] дійсно проживав з [PERSON] до дня своєї смерті, але [PERSON] був не бідною людиною і в нього були кошти. А тому причеп до автомобіля він купляв за свої кошти, а не за кошти позивача. Також [PERSON] лікувала та хоронила [PERSON] за кошти останнього. Йому відомо, що в діда були земельні ділянки в Житомирській області та в м.Тульчині, які він продав після смерті своєї дружини. Він участі в лікуванні, похованні діда та в постановці пам'ятника на його могилі не приймав. Також даний факт підтвердили в судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON] показала суду, що її мати [PERSON] весною 2013 року почала спільно проживати з [PERSON] Жили вони як чоловік та жінка, але шлюб не реєстрували. Жили в будинку [PERSON] Під час спільного проживання вони робили ремонт в будинку, ставили огорожу, купили причеп до автомобіля. В жовтні 2014 року [PERSON] захворів і [PERSON] його лікувала, а коли він помер, то вона його хоронила. Ні син, ні внук участі в лікуванні та похованні [PERSON] не приймали. Вони навіть його не провідували. Свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] після смерті своєї дружини став проживати спільно з [PERSON] Жили вони разом приблизно один рік. Жили як сім'я. Він приходив до них в гості - на день народження. На лікування вважає, що останній тратив свої кошти, так як він був не бідною людиною. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з весни 2013 року до дня його смерті. Проживаючи разом в будинку [PERSON], вони робили ремонт в будинку, ставили огорожу, купили причеп до автомобіля. Вони вели спільно господарство. Коли [PERSON] захворів, то вона позичала [PERSON] гроші на його лікування. Свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] 1 рік і 3 місяці проживав разом з [PERSON] [PERSON] робив огорожу за власні кошти. Він йому говорив, що [PERSON] нехай готовить йому їсти, а він її утримує. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] також підтвердили, що [PERSON] після смерті своєї дружини та дочки, які померли в 2010 році, став проживати з [PERSON] Прожили вони разом приблизно півтора року. [PERSON] був самодостатньою людиною. В нього були гроші, так як він продав батьківщину в Житомирській області, будинок в с.Журавлівка та земельну ділянку в м.Тульчині, а тому вважають, що [PERSON] своїх грошей на його лікування та поховання не тратила. Згідно довідки виконкому Кинашівської сільської ради Тульчинського району №2617 від 19.11.2014 [PERSON] проживала разом з [PERSON], який помер [INFO] на одній житловій площі в [ADDRESS] по день його смерті. Вели спільне домашнє господарство. [PERSON] хоронила [PERSON] ( а.с.7 ). Проаналізувавши дані докази, суд вважає доведеним факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] з 01.04.2013 по день його смерті. Також суд вважає доведеним, що [PERSON] проводила лікування та поховання [PERSON] Так, відповідно до довідки завідуючого неврологічним відділенням Тульчинської ЦРЛ від 26.11.2016 [PERSON] знаходилась біля хворого [PERSON], який знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Тульчинської ЦРЛ з 22.10.2014 по 27.10.2014, так як останній потребував стороннього догляду (а.с.6). Згідно довідки Тульчинської ЦРЛ від 25.09.2015 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному та реанімаційному відділеннях з 22.10.2014 по 30.10.2014 і отримував медикаментозне лікування за власний рахунок ( а.с.118 ). Позивачем надані фіскальні чеки аптеки №1 ТОВ Моноліт ЛТД на придбання нею медикаментів ( а.с.62-65). Проте ряд чеків затерті і не читаються і суд їх не приймає як належний доказ, а тому вважає, що позивачем надані фіскальні чеки, що нею на лікування [PERSON] були затрачені кошти в розмірі 4699,73 , а не 6222 грн. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] помер [INFO] ( а.с.5 ) і на його поховання позивачем були понесені витрати, що підтверджується накладною №1 від 31.10.2014 про оплату за поминальний обід на суму 7000 грн., накладною №3 від 31.10.2014 на суму 1585 грн., накладною без номера від 31.10. 2014 на придбання одягу та взуття на суму 1035 грн., накладною №277 та № 140 від 31.10.2014 по оплаті за ритуальні послуги в сумі відповідно 990 грн. та 1450 грн. ( а.с.55-59 ), а всього на загальну суму 12060 грн. Проте, згідно інформації управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі від 18.02.2016 за № 585/13-23/02/1, [PERSON] було проведено виплату допомоги на поховання [PERSON] в розмірі двох місячних пенсій померлого, а саме 2793 грн. (а.с.101), а також згідно довідки ТОВ АК «Зелена долина» [PERSON] було виплачено благодійну допомогу на поховання [PERSON] в розмірі 500 грн. (а.с.105 ). Таким чином не відшкодованими залишаються понесені [PERSON] витрати на поховання в розмірі 8767 грн. Також позивачем понесені витрати на виготовлення та встановлення пам'ятника на могилі [PERSON] в розмірі 9200 грн., що підтверджується накладною № 47 від 16.09.2015 та накладною від 28.04.2016 (а.с.148-149). Як вбачається із копії спадкової справи № 823/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] з заявою до Тульчинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини звернувся син померлого [PERSON]( а.с.30-35 ), однак [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 14.09.2015 ( а.с.73 ) Після смерті [PERSON] з заявою до Тульчинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини звернувся син померлого - [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи № 635/2015 ( а.с.138- 142 ). Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Таким чином, суд вважає, що [PERSON], який прийняв спадщину зобов'язаний відшкодувати [PERSON] понесені нею витрати на лікування, поховання спадкодавця [PERSON] в розмірі 13466,73 грн. та встановлення пам'ятника на його могилі в розмірі 9200 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 365,40 грн. ( а.с.1, 21 ) та 1000 грн. за правову допомогу адвоката (а.с.1 т.2). На підставі викладеного,

Outcome: partial