Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить звільнити з під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , шляхом скасування арешту накладеного на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси від 09.11.1993 року, зареєстрованого Першою одеською державною нотаріальною конторою 06.11.2008 року (номер обтяження №8159270). При цьому позивачка посилається на те, що вона є власником вищезазначеної квартири, на даний час [PERSON] мала намір зробити відчуження майна та дізналась про існування арешту, який неможливо скасувати в позасудовому порядку і оскільки в іншій спосіб захистити своє порушене право не можливо, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, також зазначила, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, правом на надання відзиву на позовну заяву відповідачі не скористались, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надавали. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. 3-я особа: представник Першої одеської державної нотаріальної контори до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідно до наказу МЮ України «Про ліквідацію Першої одеської державної нотаріальної контори» №4329/5 від 28 грудня 2017 року Перша одеська державна нотаріальна контора ліквідована. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу від 27.08.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юхневич М.М. Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 09.11.1993 року, при розгляді матеріалів за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди недійсною, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , який зареєстровано Першою одеською державною нотаріальною конторою 06.11.2008 року (номер обтяження №8159270). Згідно довідки від 15.11.2021 року вбачається, що перевіркою алфавітних покажчиків по цивільних справах за період з 1992-1994р.р. цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди недійсною в архіві Київського райсуду м.Одеси не значиться. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме п. 1 визначено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Частиною 2 Пленуму зазначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або й законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). При таких обставинах, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved