Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», в якому просить: -визнати дії відповідача щодо нарахування їй боргу в сумі 2997,67 грн. як споживачу за договором про користування електричною енергією № 0289-0323 від 12.06.2014 року неправомірними; -зобовязати відповідача скасувати борг в розмірі 2997,67 грн. як безпідставно нарахований їй як споживачу за договором про користування електричною енергією № 0289-0323 від 12.06.2014 року; -визнати дії відповідача щодо нарахування їй штрафу в розмірі 171,36 грн. неправомірними; -зобовязати відповідача скасувати штраф в розмірі 171,36 грн. як безпідставно їй нарахований за договором про користування електричною енергією № 0289-0323 від 12.06.2014 року, посилаючись на те, що вона є споживачем послуг відповідача за адресою: [ADDRESS], про що свідчить укладений між нею та відповідачем [PERSON] на користування електричною енергією. За отримані послуги відповідача вона своєчасно сплачувала за показами приладу обліку та ніколи не мала заборгованості з оплати за споживання електричної енергії. Але в період з 2011 року по 2012 рік у неї виник конфлікт з відповідачем з причини виниклої у неї заборгованості, якої ніколи не існувало. Відповідачем було навязано порушення ПКЕЕ, внаслідок чого у неї виникла безпідставна сума боргу, яка складалась станом на 07 травня 2012 року 2880,12 грн. Вона з зазначеною сумою боргу не погоджується з причини безпідставності її нарахування, про що нею надавались пояснення керівництву відповідача та квитанції з оплати щомісячних платежів. Проте, відповідач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, яким з нею була стягнута заборгованість за спожиту електричну енергію на користь відповідача у розмірі 2880,12 грн., 3% річних -4,18 грн., індекс інфляції 49,19 грн. Про видачу судового наказу їй не було відомо, участі в судовому розгляді вона не приймала. Ухвалою суду від 06 червня 2012 року за її заявою даний судовий наказ було скасовано. Відповідач отримав копію ухвали суду про скасування судового наказу, проте, борг з її особового рахунку не списав до теперішнього часу. Крім того, відповідач вважає, що вона не мала права користуватися електричною енергією через офіційне відключення електричної енергії, якого ніколи не було. 05 січня 2015 року працівниками відповідача у її присутності був складений [PERSON] про порушення ПКЕЕН про те, що вона нібито самовільно підключилась до електромережі іншого споживача, після відключення її квартири від електропостачання. На її пояснення про те, що її квартира ніколи не була відключена від електропостачання, працівники відповідача уваги не звернули та склали [PERSON], який вона не підписувала. На підставі зазначеного [PERSON] їй було нараховано штраф у розмірі 171,38 грн. 19 лютого 2015 року вона провела звірку розрахунків з відповідачем та їй був виданий акт звірки, відповідно до якого за нею рахується борг у розмірі 3169,03 грн., який складається саме з вищезазначених сум. Вважає зазначені дії відповідача неправомірними, оскільки такими діями відповідач, як постачальник електричної енергії, перебуваючи з нею у договірних відносинах та стягуючи з неї безпідставно та незаконно нараховані боргові виплати, грубо порушує її права як споживача на вільне користування наданої їй послуги. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] у судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала у повному обсязі, підтримала письмові заперечення, пояснивши, що ці вимоги [PERSON] є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи та перевіривши їх дослідженими доказами, встановив таке. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами [PERSON] користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 22 листопада 1999 року № 1416. (далі Методика). За положеннями ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та [PERSON] згідно із законодавством України. Відповідно до п. 19 [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (далі [PERSON]) розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Пунктом 23 [PERSON] передбачено, що оплата спожитої електричної енергії, в тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється споживачем шляхом зарахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Судом встановлено, що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» є постачальником електричної енергії [PERSON] за адресою: [ADDRESS], про що свідчить особовий рахунок № 0289-0323, відкритий у ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на її імя (а.с.80), [PERSON] № 0289-0323 від 12.06.2014 року про користування електричною енергією, укладений між сторонами (а.с. 76-79). Станом на 02.02.2012 року на особового рахунку [PERSON] була наявна заборгованість у розмірі 2880,13 грн. (а.с.95). 19 лютого 2012 року сторонами у справі проведено звірку розрахунків за електричну енергію та складено [PERSON], згідно із яким заборгованість [PERSON] за електричну енергію склала 3169,03 грн. [PERSON] був підписаний позивачем [PERSON] без зауважень (а.с.98). 07 травня 2012 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області видано судовий наказ № 0527/3725/2012, яким з [PERSON] стягнуто на користь відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 2880,12 грн. (акт звіряння розрахунків за спожиту електроенергію від 02.02.2012 року на показники 7050 кВт/г, 4,18 грн. три відсотка річних, 49,91 грн. сума з урахуванням індексу інфляції та судовий збір у розмірі 107,30 грн.(а.с.8). Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 0527/4409/2012 від 06 червня 2012 року судовий наказ від 07 травня 2012 року, виданий Костянтинівським міськрайонним судом у справі за заявою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судового збору з [PERSON] скасовано (а.с.9). З [PERSON] звірки розрахунків за електроенергію від 19 лютого 2015 року, не підписаного позивачем, вбачається, що станом на 19 лютого 2015 року за позивачем наявна заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2997,67 грн., та за [PERSON] про порушення ПКЕЕН в сумі 171,36 грн. (а.с.20) Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування їй боргу в сумі 2997,67 грн. та про зобовязання відповідача скасувати суму боргу у розмірі 2997,67 грн. з підстав скасування судом судового наказу суд дійшов таких висновків. Відповідно до розділу П ЦПК України наказове провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання й виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, яки є особливою формою судового рішення. Повноваження суду за наслідками розгляду заяви про скасування судового наказу вичерпно визначені частиною восьмою статті 105-1 ЦПК України. При цьому, у разі скасування судового наказу, суд постановляє ухвалу, в якій розяснює, що стягувач має право на розгляд заявлених вимог у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову. Отже, ухвала суду про скасування судового наказу не є остаточним судовим рішенням, яке б встановлювало права та обовязки сторін, факт наявності чи відсутності заборгованості за спожиті послуги з електропостачання, а є підставою для звернення стягувача з цим питанням із позовом у загальному порядку. Тому доводи позивача про те, що на підставі ухвали суду про скасування судового наказу відповідач повинен був скасувати заборгованість за спожиту електричну енергією суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Крім того, оскарження дій відповідача щодо факту нарахування оплати послуг за спожиту електричну енергію не є способом захисту, оскільки в такому випадку позивач не позбавлений права доводити відсутність заборгованості у разі предявлення до нього вимог відповідачем. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування їй боргу в сумі 2997,67 грн. та про зобовязання відповідача скасувати суму боргу у розмірі 2997,67 грн. слід відмовити. Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування їй штрафу у розмірі 171,36 грн. за [PERSON] про порушення ПКЕЕН від 05 січня 2015 року та про зобовязання відповідача скасувати штраф у розмірі 171,36 грн. суд дійшов таких висновків. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захист субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до п. 53 [PERSON] у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем [PERSON] користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачаника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. 05 січня 2015 року представниками енергопостачальника складено [PERSON] про порушення правил користування електричною енергією для населення № 202354, згідно з яким 05 січня 2015 року у квартирі [ADDRESS] було виявлено порушення споживачем [PERSON] ПКЕЕН, що виразилось у самовільному підключення електроустановок до електричної іншого споживача без порушення схеми обліку після припинення електропостачання у звязку з порушенням ПКЕЕН. [PERSON] підписано трьома представниками енергопостачальника (а.с.99-100). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи допитаними у судовому засіданні кожен окремо, підтвердили факт виявлення 05 січня 2015 року порушення позивачем [PERSON] користування електричною енергією для населення та факт складання [PERSON] про порушення ПКЕЕН. По зазначеному [PERSON] про порушення [PERSON] користування електричною енергією, за рішенням комісії Костянтинівського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 2451 від 10.02.2015 року була нарахована сума безобліково спожитої електроенергії у розмірі 171,36 грн. (а.с.103,104) Складений працівниками енергопостачальника [PERSON] є тільки фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання [PERSON] користування електричною енергією для населення, який згідно зі ст. 57 ЦПК України є лише доказом, який у разі виникнення спору оцінюється відповідно до вимог ст.212 ЦПК України. Діючим законодавством не передбачено такого способу захисту порушеного права як визнання неправомірними дій енергопостачальника щодо нарахування вартості безобліково спожитої електричної енергії за [PERSON] про порушення правил користування електричною енергією за [PERSON] про порушення ПКЕЕН, а також зобовязання енергопостачальника скасувати нараховану вартість безобліково спожитої електричної енергії, нарахованої за [PERSON] про порушення ПКЕЕН. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed