Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про стягнення страхового відшкодування, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником автомобіля «BMW», державний номер [NUMBER]. 26.02.2014 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю її автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai Accent», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль позивача було пошкоджено. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» за полісом № АС/6221002 від 17.12.2013. Розмір франшизи складає 1 000 грн. 07.07.2014 позивач звернулася до страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування із зазначенням орієнтовного розміру шкоди 8 189,77 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 4410 від 15.03.2014. Проте відповідач сплатив страхове відшкодування у розмірі 352,41 грн. Вважає, що відповідачем не вірно визначено розмір страхового відшкодування, оскільки враховано занижений розмір вартості відновлювального ремонту. Просила стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 1 514,01 гривень. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленням, причини неявки у судове засідання представник не повідомив. Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, за змістом яких відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. За таких обставин, суд, за згодою позивача, вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. 26.02.2014 о 08:15 год. на вулиці Чарівній у м. Запоріжжі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Hyundai Accent», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] У результаті зіткнення автомобіль марки «BMW», державний номер [NUMBER], що належить позивачеві на праві власності (арк. справи 4) зазнав технічних ушкоджень. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС», що підтверджується полісом № АС/6321002 (арк. справи 19). При цьому, за даним полісом визначено розмір франшизи - 1 000 грн. З метою отримання страхового відшкодування позивач 07.07.2014 звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» із заявою за встановленою формою, до якої додала, у тому числі, рахунок-фактуру № 4410 від 15.03.2014 на суму 8 189,77 грн. (арк. справи 5-6). Листом за № 14/09/16-02 від 16.02.2014 позивача проінформовано про прийняття ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 352,41 грн. (арк. справи 7). Листом за № 16/11/22-01 від 22.11.2016 ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» зазначило, що вищевказана сума страхового відшкодування визначена з врахуванням фізичного зносу (2 704,82 грн.) та за вирахуванням франшизи у розмірі 1 000 грн., а також враховуючи обоюдну вину водіїв у вчиненні ДТП (арк. справи 8). Позивачем не спростовується методика проведення розрахунку суми страхового відшкодування, а також сторонами не заперечується наявність підстав для його здійснення. Предметом спору у справі є саме розмір страхового відшкодування, який позивач вважає заниженим. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Визначення відповідачем розміру оціненої шкоди здійснено згідно зі Звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля «BMW», державний номер [NUMBER], № 080914-2 від 08.09.2014 (арк. справи 20-29). За змістом цього звіту, вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю вказаного автомобіля, становить 2 704,82 грн. з урахуванням фактичного зносу транспортного засобу (арк. справи 28). В цей же час, позивач із даним звітом не погоджується, оскільки викликає сумнів складена оцінювачем ремонтна калькуляція, в якій зазначені суперечливі дані та назви елементів кузову, які не відповідають дійсним пошкодженням. Також, зазначений звіт складено на підставі акту огляду транспортного засобу, складеного у відсутність позивача. Крім того, доданий до звіту акт стосується огляду зовсім іншого автомобіля - Cherry Elara, власником якого є зовсім інша особа. Також позивач вказує на те, що особа, яка проводила оцінку майна, не мала на це відповідних повноважень. Суд частково погоджується із доводами позивача та її представника, зокрема, у частині невідповідності звіту про оцінку фактичним обставинам, оскільки дійсно, до цього звіту надано акт огляду зовсім іншого автомобіля - Cherry Elara, а не автомобіля позивача «BMW», державний номер [NUMBER] (арк. справи 37-38). Також суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що не всі пошкодження та запчастини були враховані у ремонтній калькуляції (арк. справи 30-31). Крім того, звіт взагалі не містить опису пошкоджень транспортного засобу внаслідок ДТП. Так, згідно з наданою позивачем рахунком-фактурою № 4410 від 15.03.2014, складеного ТОВ «АФЦ Баварія», ЄДРПОУ 39009833, який є платником ПДВ, вартість запчастин на автомобіль становить 317,81 грн., вартість робіт - 6 507,00 грн., всього 8 189,77 грн., в т.ч. ПДВ 1 364, 96 грн. Відповідно до цього рахунку-фактури, вартість робіт та запчастин складається з: складання попереднього кошторису кузовних пошкоджень 216,00 грн.; ремонт/фарбування заднього лівого крила 2 700,00 грн.; з/в заднього бампера 297,00 грн.; заміна задньої накладки віконної рами лівої задньої двері 324,00 грн., ремонт/фарбування заднього лівого бампера 2 970,00 грн., направляюча скла 317,81 грн. Зазначений рахунок суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає дійсним пошкодженням належного позивачеві транспортного засобу. При цьому, суд також враховує і те, що відповідач не скористався своїм правом та не надав суду будь-яких інших доказів, крім вищезазначеного звіту, на підтвердження обґрунтованості розміру страхового відшкодування, а також не подавав суду клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи. За вимогами частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, з урахуванням вищенаведених вимог Закону № 1961-IV, а також того, що судом встановлено факт настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди), суд доходить висновку про наявність підстав для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, яка відповідає розміру дійсної шкоди. Отже, з ПрАТ «Страхове компанія «ЮНІВЕС» на користь [PERSON] належить стягнути суму у розмірі 1 514,01 грн. (8 189,77 грн. х 0,70% (фізичний знос автомобіля) / 2 - 1 000 грн. (франшиза) = 1 866,42 грн.; 1 866,42 грн. - 352,41 грн. (фактично сплачена сума страхового відшкодування відповідачем) = 1 514,01 грн.). Отже, позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved