Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно : житловий будинок з надвірними будівлями розташований в селі Блудше, вулиця Миру № 52, Козелецького району, Чернігівської області. Позивачка в судове засідання не з`явилась. При цьому від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність,позовні вимоги визнає, заперечень проти позову не має. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~ Як установлено в судовому засіданні, 28 серпня 1998 року померла мати позивачки [PERSON] в селі Крехаїв, Козелецького району, Чернігівської області. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Блудше, вулиця Миру № 52, Козелецького району, Чернігівської області. Ще за життя мати позивача [PERSON] розпорядилась своїм майном, 12 листопада 1992 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Стависької сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області за реєстровим № 14, яким заповіла все своє майно позивачці та двом сестрам і брату. Для оформлення даної спадщини необхідний правовстановлюючий документ на нерухоме майно, підтверджуючий, що дане домоволодіння належить [PERSON] , який не був виданий їй за життя. Тому позивачка не може оформити дану спадщину в нотаріальній конторі. Житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в селі Блудше, вул. Миру № 52 Козелецького району, Чернігівської області, був збудований і введений в експлуатацію в 1964 році та зареєстрований в по господарській книзі Стависької сільської ради за № 7, що відповідало діючому на той час законодавству. Дане домоволодіння було збудоване [PERSON] і відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входила [PERSON] Тому тільки вона має право на дане домоволодіння . Але видати [PERSON] свідоцтво про право власності на даний житловий будинок на даний час не можливо у звязку з її смертю і припиненням цивільної правоздатності. Позивачка являється єдиним спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті [PERSON], яка прийняла дану спадщину за заповітом після смерті [PERSON] так як [PERSON], до півроку фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Козелецької селищної ради та звернулась з заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Козелецького нотаріального округу [PERSON] Інші спадкоємці за заповітом : брат позивачки [PERSON] та сестри позивачки [PERSON] і [PERSON] не прийняли дану спадщину за заповітом у шести місячний строк з дня відкриття спадщини, так як відмовились від її прийняття, що підтверджується їх заявами. Брат позивачки [PERSON] помер 8 травня 2000 року. Спадкоємців за законом, які мають право на обовязкову частку в даній спадщині не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Козелецької селищної ради про визнання права власності на спадщину за заповітом, підлягає задоволенню із наступних підстав: Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян. Суд не стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, враховуючи заяву останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved