Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її мати [PERSON], яка померла [INFO]., мала у приватній власності земельну ділянку, розташовану на території Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на яку за нею посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку. Позивачка, як спадкоємець по заповіту, прийняла спадщину матері, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку в нотаріальній конторі не може, оскільки в Державному акті на вказану земельну ділянку, виданому на ім'я матері, невірно вказано кадастровий номер земельної ділянки. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд визнати недійсним зазначений Державний акт в частині вказаного в ньому кадастрового номера земельної ділянки. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідачі -визнають. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO]. в с.Мусіївка Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 2 Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу(ст.1233 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). З спадкової справи №299/2011 , заведеної 21.11.2011 року Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлої [INFO]. [PERSON], вбачається, що позивачка є її спадкоємцем по заповіту та у встановлений законом строк прийняла її спадщину. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №762537, виданого 15.08.2006р. Ружинською райдержадміністрацією Житомирської області , судом встановлено, що до спадкового майна [PERSON] входить земельна ділянка розташована на території Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.6044га, кадастровий номер якої 1825281800:08:000:0017. Відповідно п.4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Мінюсті України 22.02.2012р..за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Проте, як вбачається з листа відділу Держземегенства у Ружинському районі Житомирської області від 01.07.2014р. №2322/03, вказаний відділ не має можливості надати витяги з бази автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру на належну спадкодавцю [PERSON] земельну ділянку, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку, який посвідчує право спадкодавця на цю земельну ділянку, допущено помилку в написанні кадастрового номера земельної ділянки і в земельному кадастрі під вказаним в Державному акті кадастровим номером рахується інша земельна ділянка, належна іншій особі - [PERSON]. Внести виправлення в правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я [PERSON] неможливо в зв'язку з її смертю. А відсутність витягу з Державного земельного кадастру на успадковану позивачкою земельну ділянку є перешкодою для оформлення її спадкових прав. Вказане порушує права позивачки, оскільки позбавляє її можливості реалізувати своє право на спадщину, а тому усунення порушень прав позивачки можливо лише в судовому порядку шляхом визнання частково недійсним виданого спадкодавцю Державного акту на право власності на земельну ділянку в частині помилково зазначеного в ньому кадастрового номера земельної ділянки.

Outcome: approved