Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Ізяславської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обгрунтування позову зазначила, що із 10 липня 1995 року вона як підприємець, орендувала в житлово-комунальному підприємстві підвальне приміщення магазину «Явір» у м. Ізяслав по вул. Жовтневій, 106 [PERSON] зазначила, що вказує, що 22 липня 2003 року на прилюдних торгах вона придбала зазначене нежитлове приміщення та сплатила вартість придбаного майна на рахунок Державного підприємства «Спецсервіс» кошти в сумі 15959 грн. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2003 року визнано право власності [PERSON] на спірне приміщення. В подальшому рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13 жовтня 2003 року прилюдні торги визнані недійсними. Згідно ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2004 року рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 серпня 2003 року скасоване. [PERSON] зазначає, що з моменту придбання спірного приміщення до цього часу вона як добросовісний набувач відкрито і безперервно володіла нежитловим приміщенням магазину. [PERSON] зазначає, що з 2003 року Ізяславська міська рада Хмельницької області не вчиняла жодних дій по поверненню спірного майна, не несла жодних витрат по утриманню цього майна. За таких обставин [PERSON] вважає наявність вагомих підстав для визнання її права власності на підвальне приміщення по вул. Жовтневій (тепер вул. [PERSON]), 106В у м. Ізяслав за набувальною давністю. Ізяславська міська рада проти заявленого позову заперечила та заявила у справі зустрічний позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи це тим, що 22 липня 2003 року відбулися прилюдні торги по реалізації комунального майна, описаного в податкову заставу. Переможцем торгів по продажу підвального приміщення по вул. Жовтневій, 106В стала [PERSON], яка перерахувала на рахунок Хмельницької обласної філії Державного підприємства МВС України «Спецсервіс» 15950 грн. 07 серпня 2003 року Ізяславська міська рада Хмельницької області звернулася до Господарського суду Хмельницької області з позовом про визнання прилюдних торгів недійсними. Міська рада Хмельницької області посилається на те, що під час розгляду зазначеного позову [PERSON] звернулась до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до Ізяславської МДПІ про визнання права власності на підвальне приміщення по вул.. М.Микитюка, 106В у звязку з тим, що всупереч п. 6. 1 діючого на час проведення торгів Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна акт про проведені прилюдні торги, який є правовстановлюючим документом та підставою для видачі свідоцтва про придбання майна, організатором торгів не складався. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2003 року визнано право власності [PERSON] на право власності на спірне приміщення. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13 жовтня 2003 року прилюдні торги визнані недійсними та вказане рішення вступило в законну силу. У вересні 2004 року Ізяславська міська рада Хмельницької області звернулась до Ізяславського районного суду Хмельницької області із заявою про перегляд рішення від 21 серпня 2003 року про визнання права власності [PERSON] на підвальне приміщення за нововиявленими обставинами. Згідно ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2004 року рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2003 року скасоване. Не зважаючи на викладене, 09 січня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Ізяславського РУЮ в Державному реєстрі прав на нерухоме майно на підставі рішення Ізяславського районного суду від 21.08.2013 року, яке в подальшому було скасоване ухвалою Ізяславського райсуду від 30.09.2004 року, зареєстровано право власності [PERSON] на нежиле підвальне приміщення по вул.. Жовтневій, 106В (тепер вулиця [PERSON]). Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2015 року рішення державного реєстратора Реєстраційної служби від 09.01.2014 року про реєстрацію права власності [PERSON] на спірне майно скасовано. Враховуючи наведене, відповідач [PERSON] на даний час безпідставно користується комунальним майном територіальної громади міста і тому позивач просить витребувати із незаконного володіння [PERSON] на користь Ізяславської міської ради нежитлове підвальне приміщення загальною площею 72,3 кв.м., що знаходиться по вул.. М.Микитюка, 106В у м. Ізяслав. Представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримав, проти зустрічного позову Ізяславської міської ради заперечив. Зазначає, що позивачка володіє спірним майном близько 15 років, просить застосувати строки позовної давності та відмовити Ізяславскькій міській раді в позові. Представник Ізяславської міської ради [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] заперечила та підтримала заявлений зустрічний позов. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - Славутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав, проти позовних вимог Ізяславської міської ради Хмельницької області заперечував через їх безпідставність. Представник КП «Житлосервіс» [PERSON] при вирішенні спору покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Ізяславської міської ради Хмельницької області задоволенню не підлягають, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 19 Конституції України\~правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Із представлених позивачкою письмових матеріалів (договорів оренди) слідує, що вона протягом 1995-2003 року орендувала в Ізяславського житлово-комунального підприємства нежитлове підвальне приміщення в буд. 106В по вул. Жовтневій ([PERSON]) у м. Ізяслав, яке використовувалося як магазин. Підвальне приміщення за адресою м. Ізяслав, вул. Жовтнева, 106В було внесено в акт опису майнових активів платника податків житлово-комунального підприємства для погашення зобовязань платника податку перед бюджетними та державними цільовими фондами від 20 березня 2002 року, що підтверджується копією відповідного акту. 22 липня 2003 року спеціалізованою організацією ХОФ ДП МВСУ «Спецсервіс» були проведені прилюдні торги по реалізації підвального приміщення в буд. 106В по вул.. Жовтневій у м. Ізяслав, переможцем яких стала [PERSON], що підтверджується протоколом проведення прилюдних торгів за № 18 від 22 липня 2003 року. [PERSON] свої зобовязання покупця виконала, сплатила всю суму за придбане майно, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією довідки Державного підприємства «Спецсервіс» № 142 від 31 липня 2003 року. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2003 року визнане право власності на підвальне приміщення у м. Ізяслав по вул.. Жовтневій 106В за [PERSON] та зобовязано Ізяславське БТІ зареєструвати право власності. 02 жовтня 2003 року було у встановленому порядку зареєстроване право власності [PERSON] спірне приміщення, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями довідки Комунального Підприємство «Ізяславське РБТІ», витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13 жовтня 2003 року за позовом Ізяславської міської ради Хмельницької області до Ізяславської міжрайонної податкової інспекції та ХОФ ДП МВСУ «Спецсервіс» визнані недійсними прилюдні торги з продажу нежитлових приміщень комунальної власності в м. Ізяславі що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного рішення. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2004 року рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2003 року було скасовано, а рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2004 року в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на підвальне приміщення у м. Ізяслав по вул.. Жовтневій 106В відмовлено. Таким чином, на момент придбання нерухомого майна [PERSON] не знала і не могла знати, що відчуження цього майна проводиться не уповноваженою на це особою і не у спосіб, визначений законом, не була спростована в ході судового розгляду. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] не знала і не могла знати під час придбання підвального приміщення у м. Ізяслав по вул. Жовтневій 106В що реалізацію проводить особа, яка не мала права його відчужувати, а тому являється добросовісним набувачем в розумінні вимог ч. 1 ст. 388 ЦК України. Представник міської ради зазначав, що прокурор Ізяславського району в інтересах Ізяславської міської ради Хмельницької області звертався до суду із позовом про скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції про державну реєстрацію права власності [PERSON] на підвальне приміщення у м. Ізяслав по вул. Жовтневій 106В, який був задоволений рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду 24 листопада 2015 року. Ізяславська міська рада Хмельницької області не надала суду доказів звернення до [PERSON] про повернення підвального приміщення з листопада 2004 року, коли рішенням суду їй було відмовлено у задоволенні позову, і по теперішній час Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник позивачки [PERSON] подав суду заяву про застосування до вимог Ізяславської міської ради Хмельницької області строків позовної давності. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. [PERSON] вказує, що з моменту придбання підвального приміщення у 2003 році відкрито, безперервно володіла нерухомим майном, несла тягар по його утриманню, проводила ремонтні та відновлювальні роботи, сплачувала податок на нерухоме майно, що підтверджено під час судового розгляду. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову Ізяславської міської ради Хмельницької області, наявність підстав для захисту порушених прав [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved