Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 28.04.2001 року перебуває з відповідачем у шлюбі в якому у них народилась одна дитина дочка [PERSON], [INFO]. Зазначила, що подружнє життя із чоловіком виявилось невдалим від самого початку. Після реєстрації шлюбу вона помітила, що відповідач має схильність до надмірного вживання спиртних напоїв. Спочатку вона не приділяла цьому належної уваги, але згодом стало зрозуміло, що відповідач зловживає спиртними напоями. Будучи у нетверезому стані він почав вчиняти вдома скандали, під час яких ображав її нецензурними словами. Негативна поведінка відповідача в сімї призвела до того, що сторони почали віддалятись одне від одного як подружжя. Стосунки між ними мали конфліктний характер. Все це впливало на психологічний та моральний спокій позивачки і їхньої дочки. Із липня 2010 року після приходу відповідача у нетверезому стані та вчинення ним скандалу, він забравши свої особисті речі, покинув будинок та з цього часу сторони не підтримують подружні відносини. Відповідач живе окремим життям, позивачкою та дочкою не цікавиться, жодним способом їм не допомагає. На думку позивачки, за роки окремого проживання вони з чоловіком повністю віддалились одне від одного як подружжя, а тому їхні сімейні відносини не підлягають відновленню. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у неї на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь до відповідача. За таких обставин просить суд шлюб розірвати та не надавати строку для примирення. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов, наполягала на його задоволенні. Додатково пояснила, що на протязі семи років вона відповідача не бачила. Після одруження життя між нею та чоловіком не складалось, він говорив їй, що не буде з нею проживати. У 2010 році відповідач виїхав, на її думку у Миколаївську область, звідки він родом. Намір розірвати шлюб є остаточним. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи. Заслухавши пояснення позивачки, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 28.04.2001 року у Озернянській сільській раді Самбірського району Львівської області (актовий запис № 3). ( а.с. 5). В шлюбі у сторін народилась одна дитина дочка [PERSON], [INFO]. ( а.с. 6). Згідно пояснень позивачки відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним. Сторони припинили подружні відносини, протягом тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Миритись із відповідачем не бажає. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Отже, аналізуючи всі обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сімї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сімї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивачки, що її відносини з чоловіком як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сімя розпалася остаточно.

Outcome: approved