Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її мати [PERSON], яка померла 22.03.2010р. , мала у власності земельну ділянку площею 1.0001 га, розташовану на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на яку за останньою посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку. Позивачка, як спадкоємець за законом першої черги , успадкували її майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки у неї відсутній оригінал зазначеного Державного акту на право власності на земельну ділянку. В зв'язку з викладеним нотаріусом позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальних дій і тому вона просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, належну спадкодавцю. В суд сторони та їх представники не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача- Городоцької сільської ради Ружинського району - позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 22.03.2010р. в с.Городок Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.5). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 2 Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що право на спадкування за законом в першу чергу мають, зокрема, діти спадкодавця. З спадкової справи №451/2016, заведеної 16.11.2016р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлої 22.03.2010р. [PERSON] вбачається, що остання заповіт не залишила, а єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв її спадщину, є її донька [PERSON] - позивачка по справі. На підставі архівного примірнику Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №762826, виданого 22.11.2006р., [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданого відділом Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області 10.07.2016р., що до спадщини [PERSON] входить право власності на земельну ділянку площею 1.0001 га, розташовану на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої 1825282800:02:000:0254 (а.с.8-10, 40). Проте, як вбачається з повідомлень Ружинської державної нотаріальної контори в Житомирські області від 23.12.2014р. №3513/02-14, державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину з підстав відсутності у неї оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.7). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є відсутність у неї оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, хоча право спадкодавця на вказане майно ніким не оспорюється і підтверджується іншими документами. А тому усунення порушень прав позивачки можливо лише в судовому порядку шляхом визнання за нею права на спадкове майно.

Outcome: approved