Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що. її мати, [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15.03.1972 року і вони проживали разом однією сімєю. [PERSON] виховував її як власну доньку. В 1996 році вона, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] (до перейменування вул. Шаумяна) в м. Бердянську Запорізької області. В 2006 році померла [PERSON] Після її смерті вона залишалась проживати з вітчимом та доглядала за ним 16.09.2017 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS] (до перейменування вул. Шаумяна) в м. Бердянську Запорізької області. Вона вважала, що як донька має право на спадщину, але через необізнаність закону не розуміла і не знала, що вона повинна довести ту обставину, що вона є спадкоємцем четвертої черги. Зазначені обставини були розяснені їй нотаріусом, а також було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на теперішній час неможливо навіть за умови підтвердження нею спільного проживання із спадкодавцем довідкою ОСББ. Просила встановити факт її постійного проживання з померлим 16 вересня 2017 року [PERSON] не менш як пять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] пітримали подану заяву. Заінтересована особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони проживають в [INFO] і тривалий час знають родину [PERSON] Остання з часу заселення вказаного житлового будинку проживала з матірю та вітчимом, який помер в 2017 році. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд встановлено, що Мемедова (дошлюбне прізвище «Шепеленко») [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії VІІ-УР №0804006, виданим Дмитрівською сільською радою Бердянського району Запорізької області 19.12.1967 року, та свідоцтвом про одруження серії І-ЖС №030761, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області 11.03.1998 року. 15.03.1972 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ АГ №530138, виданим 15.03.1972 року відділом ЗАГС м. Бердянська Запорізької області. Згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано квартиру №28 по вул. Я. Мудрого (до перейменування вул. Шаумяна), 24/1 в м. Бердянську Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 12.11.1996 року Акціонерним товариством «АЗМОЛ». Згідно довідки КП «Житлосервіс-6» Бердянської міської ради від 10.08.2006 року, виданої [PERSON], окрім нього в зазначеній вище квартирі були зареєстровані: дочка [PERSON], зять [PERSON], онук [PERSON], онука [PERSON] Станом на 10.01.2018 року в квартирі лишаються зареєстрованими: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується до відкою ТОВ «Коменерго-Бердянськ» №19 від 10.01.2018 року. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 18.09. 2017 року. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. За змістом ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 3.05.2008 року розяснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;\~\~- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, взаємозвязку з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт проживання заявника з померлим 16 вересня 2017 року [PERSON] не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Вказаний факт підтверджується дослідженим в судовому засіданні письмовими доказами та поясненнями свідків. Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, вони узгоджуються між собою, тому суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявник, суду не надано. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у нього права на спадкування. Встановити цей факт в позасудовому порядку він не має можливості. Спору про право в даному випадку суд не вбачає.

Outcome: approved