Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , територіальної громади міста Золотоноша в особі Золотоніської міської ради, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивач є дочкою померлих [PERSON] та [PERSON] , після смерті яких відкрилася спадщина на майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та на земельну ділянку площею 0,0651 га, які розташовані по [ADDRESS] . Вказане майно належало [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті якого спадкоємицею його майна була його дружина [PERSON] , яка спадщину після смерті свого чоловіка прийняла шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та продовжила користуватися нею після смерті її чоловіка. [INFO] померла і [PERSON] , а тому позивач, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину та звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак оформити належним чином свої спадкові права позивач не має можливості, оскільки у свідоцтвах про смерть її батьків невірно вказані прізвища, зокрема у свідоцтві про смерть її батька вказано прізвище « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть її матері вказане прізвище « [PERSON] », що позбавляє можливості позивачу не тільки встановити факт наявності родинних відносин у неї із її померлими батьками, а й встановити факт родинних відносин між самими спадкодавцями та порядку спадкування між ними. Окрім того у позивача відсутні і оригінали правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. За цих підстав нотаріус, постановою від 15.02.2019 року, відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а тому остання була змушена звернутися до суду із відповідним позовом. У судове засідання позивач не з`явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Представник Золотоніської міської ради в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та просив прийняти рішення згідно чинного законодавства. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з даними свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 02.02.2007року) [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 16.02.2018 року) [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається із свідоцтва про одруження (серії [NUMBER] від 08.05.1948 року), яке складено російською мовою, « [PERSON] », 1922 р.н., та «[PERSON] », 1924 р.н., одружились 08.05.1948 року, та після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіку « [PERSON] », а дружині « [PERSON] ». Згідно з довідкою виконкому Золотоніської міської ради від 20.02.2019 року за №1356, [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за однією адресою. Таким чином суд приходить до переконання, що [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною, а різниця в написанні їх прізвищ є наслідком невірного перекладу їх прізвищ з російської на українську мову. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Як встановлено вище [PERSON] помер [INFO] , а його дружина [PERSON] проживала разом із ним та була зареєстрована за вказаною адресою на час смерті останнього та фактично продовжила користуватися спадковим майном. Нормами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином вбачається, що [PERSON] будучи спадкоємцем першої черги постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та продовжила користуватися спадковим майном, а тому в розумінні норм ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті свого чоловіка прийняла, хоча і не зверталася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Факт відсутності заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] стверджується відповідним повідомленням Золотоніської міської державної нотаріальної контори від 18.09.2019 року за № 840/01-16. Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як встановлено вище [PERSON] померла [INFO] . Згідно із свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 21.01.1949 року) [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (серії [NUMBER] від 07.07.1981 року). Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 19.04.1954 року) [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (серії [NUMBER] від 27.11.1981 року) Таким чином судом встановлено, що позивач та відповідач, на підставі ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається із повідомлення Золотоніської міської державної нотаріальної контори від 12.12.2019 року за №1222/01-16 після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за №113/2018 за заявою дочки померлої [PERSON] . Згідно довідки виданої виконкомом Золотоніської міської ради за №1357 від 20.02.2019 року, на час смерті [PERSON] з нею була зареєстрована [PERSON] , інші особи не зареєстровані. Таким чином судом вбачається, що позивач належним чином спадщину після своєї матері прийняла та звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Відповідач по справ позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти вказаних обставин, а тому, на підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, вказані обставини не підлягає додатковому доказуванню. Відповідно до загальних норм закріплених в ст. 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до постанови державного нотаріуса Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2019 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] та на земельну ділянку, площею 0,0651, яка розташована по [ADDRESS] було відмовлено, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин між померлими та їх спадкоємицею, та відсутність правовстановлюючих документів на майно. Згідно з довідкою КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 26.10.2018 року за №1268 [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, посвідченого нотаріусом Золотоніської нотаріальної контори 13.11.1951 року за №4924/1, належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку (серії ЧР №118013) [PERSON] на підставі рішення Золотоніської міської ради від 10.03.1994 року за №155, належить земельна ділянка площею 0.0651 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд. Із вказаних матеріалів справи вбачається, що відповідні правовстановлюючі документи були видані у встановленому законом порядку спеціально уповноваженими органами державної влади, які сумнівів у своїй достовірності не викликають. Окрім того суд, при вирішенні вказаної справи бере до уваги, що згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Міська рада, як відповідач по справі та орган місцевого самоврядування, що здійснює представництво територіальної громади позовні вимоги визнала повністю, а отже визнала і факт належності вказаного майна спадкодавцю. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняла спадщину після смерті своєї матері, яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та батька позивача, а оскільки оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому, враховуючи наявність законних підстав, позов підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved