Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом. Позивачка посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Спадкове майно складається з домоволодіння по [ADDRESS] , а саме житловий будинок загальною площею 62,0 кв.м. літ-А-1, а також господарські будівлі та надвірні споруди: літню кухню літ. Б., веранду літ. б, погріб літ. В., сарай літ. Г., сарай літ. г., сарай літ. Д., гараж літ. д., гараж літ. д.1, які знаходяться по [ADDRESS] . Позивачка будучи спадкоємцем за законом спадщину прийняла, оскільки була зареєстрована та постійно проживала з [PERSON] , просить визнати за нею право власності на вказане майно, оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, з підстав, що відсутні правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву та просила справу розглядати без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви, та просив справу розглядати без його участі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу пункту 11 частини першої статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи із змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно статей 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті залишилося майно, яке складається із домоволодіння по [ADDRESS] , а саме житловий будинок загальною площею 62,0 кв.м. літ-А-1, а також господарські будівлі та надвірні споруди: літню кухню літ. Б., веранду літ. б, погріб літ. В., сарай літ. Г., сарай літ. г., сарай літ. Д., гараж літ. д., гараж літ. д.1, які знаходяться по [ADDRESS] . Відповідно до звіту №254/2019 про оцінку нерухомого майна: житловий будинок з господарськими будівлями без врахування вартості земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , його вартість складає 34578 (тридцять чотири тисячі п`ятсот сімдесят вісім)\~ гривень. Згідно листа приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. [PERSON] на день смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Кадиївської сільської ради №91 від 30 січня 2020 року. Згідно відомостей з погосподарської книги №1 за 1991-1995 роки будинок по [ADDRESS] дійсно належив померлій [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується довідкою виконкому Кадиївської сіьської ради Ярмолинецького району Хмельницької області віж 02 березня 2020 року №185. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва, зокрема передбаченому положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990 року №533-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом Української РСР від 25.12.1974 року №3377-VІІІ «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 року №112/5, Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 12.05.1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31.10.1975 року №45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністерства юстиції УРСР від 19.01.1976 року №1/5, та іншими нормативними актами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 № 112/5, а згодом аналогічними Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 під № 5-24 / 26, і Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Outcome: approved