Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що 05.10.2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З листопада 2018 року сторони мешкають окремо, дитина мешкає з матір'ю. [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Остання на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з чим не може працювати тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, інших неповнолітніх дітей, окрім спільної доньки, та непрацездатних осіб на утриманні не має. Тому [PERSON] вважає, що [PERSON] може надавати їй матеріальну допомогу, просить стягнути з останнього аліменти на своє утримання в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 3х років. Позивач у підготовче засідання не з'явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.26). Відповідач у підготовче засідання не з'явився. Подав заяву про визнання позову і розгляд справи без його участі (а.с.25). Суд, відповідно до ст.ст.200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 05.10.2016 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.8). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, на теперішній час вони проживають окремо. Дитина проживає з матір'ю (а.с.9-11, 17). Відповідно до ст.77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Частиною 1 ст.80 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Згідно з ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст.84 СК України, передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.79 СК України, аліменти на утримання одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 10 жовтня 2018 року. Враховуючи наведене, оскільки позивач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд приходить до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу позивачу, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, тому позивачкою при подачі позову судовий збір не сплачено. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial