Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що рішенням Буринського районного суду від 10.04.2006 року з відповідача стягнуті аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII з 08.06.2017 року у СК України внесені зміни, а саме, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини відповідного віку. Вона одна не може в повному обсязі забезпечити дитину, тому відповідач, який є працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням уточнених позовних вимог, що викладені у поданій 22.09.2017 року суду заяві, позивачка просить збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Буринського районного суду від 10.04.2006 року, до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. У судовому засіданні\~позивачка позов підтримала з вищевикладених підстав, також пояснила, що за останній місяць вона отримала аліменти у сумі 830 грн., даний розмір аліментів менший, ніж встановлено діючим законодавством. З 1 вересня 2017 року її донька навчається на першому курсі в коледжі на платній основі, вона оплачує за навчання в коледжі. Розмір аліментів, який сплачує відповідач не є достатнім для утримання дитини. Просить уточнені позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутність за участю представника - адвоката [PERSON], позовні вимоги не визнає, у задоволенні позову просить відмовити. У поданому суду запереченні на позов зазначив, що за станом здоровя він фізично позбавлений можливості працювати, у серпні 2017 року в черговий раз перебував на лікуванні в Буринській ЦРЛ, має батьків - пенсіонерів, має на утриманні неповнолітню дитину - [PERSON], яка з 01.09.2017 року навчається у Путивльському коледжі, на навчання якої потрібні кошти, 2-3 рази на рік його дитина проходить лікування ( а.с. 26-28). Представник відповідача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні\~позов не визнав та пояснив, що з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки підставі рішення Буринського районного суду від 10.04.2006 року у розмірі 1/ 4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка просить збільшити розмір аліментів також до 1/4 частини з усіх видів заробітку, то вимога про збільшення частки з 1/ 4 до 1/4 є незрозуміла та безпідставна. Не підлягає задоволенню і вимога щодо стягнення аліментів, розмір яких повинен бути не меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів в частині не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, дійсно передбачено ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, проте, цей закон набув чинності 08.07.2017 року. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність, тобто, застосування 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку має місце при виникненні відповідних правовідносин після 08.07.2017 року. Тому у задоволенні позовних вимог позивачці повинно бути відмовлено. Суд, вислухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що 23.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Буринського районного управління юстиції Сумської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу [PERSON] 1-БП №011524 ( а.с. 7, 11). Позивачка та відповідач мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). 29.08.2007 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу має прізвище - [PERSON] ( а.с. 9). Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 10.04.2006 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і по день повноліття дитини (а.с.10). Згідно листа Буринського районного відділу державної виконавчої служби від 18.10.2017 року, на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, виконавче провадження відкрито 12.05.2006 року ( а.с. 77). З розрахунку заборгованості по аліментах станом на жовтень 2017 року, яка розрахована Буринським районним відділом державної виконавчої служби, вбачається, що з травня 2017 року по жовтень 2017 року включно щомісячний розмір нарахованих аліментів становить 830 грн., в даному розмірі відповідач сплачує аліменти позивачці ( а.с. 78). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Законом України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] набрав чинності 08 липня 2017 року. Таким чином, починаючи з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі \~зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дана норма права визначає такі підстави для зміни розміру аліментів: 1) зміна матеріального або сімейного стану 2) погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів 3) інші випадки, передбачені СК України. Виходячи зі змісту ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, частина 2 статті 182 СК України чітко встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня 2017 року становить 1777 грн. (50 % від вказаної суми становить - 888 грн. 50 коп), з 1 грудня 2017 року прожитковий мінімум становить 1860 грн.. Відповідач сплачує аліменти у розмірі 830 грн., т.б. у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством, зокрема, менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на встановлені факти, враховуючи, що розмір аліментів, який стягується згідно рішення Буринського районного суду від 10.04.2006 року на утримання доньки сторін в розмірі 830 грн., не відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та є недостатнім для належного забезпечення дитини, наявні підстави для зміни розміру стягуваних з відповідача аліментів. Оскільки судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти згідно рішення суду у розмірі, меншому, ніж визначено ч.2 ст. 182 СК України, то в даному випадку вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів є обґрунтованими. Суд приймає до уваги вищевказані обставини та враховує доводи відповідача, викладені у запереченні на позов, щодо його стану здоровя, те, що він перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря ( а.с. 31), має доньку [PERSON], [INFO], яка з 01.09.2017 року навчається у Путивльському коледжі на комерційній основі, перебуває з 2011 року на диспансерному обліку ( а.с. 34, 36, 38), але як вже було встановлено раніше, законодавством визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і цей розмір не може бути меншим. Таким чином, суд доходить висновку, що позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів підлягає задоволенню, а тому необхідно збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Буринського районного суду від 10.04.2006 року в частині мінімального розміру аліментів на одну дитину, та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили. Одночасно суд вважає за необхідне, після набрання рішенням законної сили, відкликати виконавчий лист, виданий на виконання рішення Буринського районного суду Сумської області від 10.04.2006 року по справі № 2-130/2006, про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved