Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу та застосування наслідків його недійсності. В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне. 26.07.2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року шлюб між останніми було розірвано. За час перебування у зареєстрованому шлюбі 07.09.2013 року позивачем та відповідачем [PERSON] набуте майно, що є їх спільною сумісною власністю, а саме, автомобіль, марки «Ssang Yong Rexton», д.н.з. [NUMBER], 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER]. З відповіді Департаменту інформаційної підтримки та координації поліції від 25.11.2016 року №27/01/9-154аз на адвокатський запит №7/16 від 04.11.2016 року позивачу достовірно стало відомо, що відповідачем [PERSON] під час перебування у шлюбі з позивачем [PERSON], без її згоди, було перереєстровано вищевказаний автомобіль на відповідача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №00288/08/8046/2016 від 05.04.2016 року. Вважаючи вищезазначений договір недійсним, позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до позовних вимог, позивач просить суд: 1) визнати недійсним договір купівлі-продажу №00288/08/8046/2016 від 05.04.2016 року на автомобіль [NUMBER], 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER], укладеного між [PERSON] та [PERSON]; 2) застосувати наслідки визнання недійсності оспорюваного правочину шляхом скасування реєстрації автомобіля [NUMBER], 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] на ім'я [PERSON] та вважати дійсною реєстрацію автомобіля [NUMBER], 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] на ім'я [PERSON] та зобов'язати [PERSON] повернути автомобіль [NUMBER], 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] [PERSON]; 3) судові витрати стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі за викладених обставин та просила суд їх задовольнити, пояснивши, що автомобілем, марки «Ssang Yong Rexton», д.н.з. [NUMBER], користується відповідач [PERSON], а не відповідач [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення, пояснивши, що автомобіль, марки «Ssang Yong Rexton», д.н.з. [NUMBER], був придбаний за час перебування позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] у зареєстрованому шлюбі та проданий без згоди позивача. Представник відповідачів [PERSON] проти позову заперечував, зазначивши, що сторона відповідача визнає те, що автомобіль, марки «Ssang Yong Rexton», д.н.з. [NUMBER], є спільною сумісною власністю подружжя, однак, не визнає, що його відчуження відбулось без згоди позивача. Згода позивача на продаж автомобіля була, однак, довести цю обставину сторона відповідача не може. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться письмові пояснення представника третьої особи, відповідно до змісту яких, згідно бази даних НАІС МВС України, транспортний засіб «Ssang Yong Rexton», д.н.з. [NUMBER], 2005 року випуску номер кузова [NUMBER], з 07.09.2013 року був зареєстрований за [PERSON] на підставі довідки-рахунок №ААВ577471 від 07.09.2013 року. 05.04.2016 року даний транспортний засіб було перереєстровано на нового власника [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №00288/08/8046/2016 від 05.04.2016 року. Свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] від 05.04.2016 року, д.н.з. [NUMBER]. За таких обставин, заслухавши думку позивача та представників сторін, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2006 року, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №967. Відповідно до копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року, що міститься в матеріалах справи, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З копії листа Департаменту інформаційної підтримки та координації поліції «102» від 25.11.2016 року №27/01/9-154аз вбачається, що з 07.09.2013 року був зареєстрований за [PERSON] на підставі довідки-рахунок №ААВ577471 від 07.09.2013 року. 05.04.2016 року даний транспортний засіб було перереєстровано на нового власника [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №00288/08/8046/2016 від 05.04.2016 року (а.с. 15), що також підтверджується наявними в матеріалах справи даними Інформаційної системи ДАІ (а.с. 16-19), копіями реєстраційних карток ТЗ (а.с. 20-22), копією заяви [PERSON] №88842027 від 05.04.2016 року про перереєстрацію на нового власника за договором купівлі-продажу (а.с. 84-87), копією договору купівлі продажу транспортного засобу №00288/08/8046/2016 від 05.04.2016 року, укладеного між відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (а.с. 88). Предметом договору купівлі продажу транспортного засобу №00288/08/8046/2016 від 05.04.2016 року є автомобіль, марки «Ssang Yong Rexton», д.н.з. [NUMBER], 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Сторона позивача вважає даний договір недійсним, оскільки автомобіль, марки «Ssang Yong Rexton», д.н.з. [NUMBER], 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER], є спільною сумісною власністю подружжя, а договір про його відчуження був укладений без її згоди. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню за наступних підстав. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. За змістом ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне. Частина перша ст. 65 СК України передбачає, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч.2 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. За частиною 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі. З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв'язку слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. Аналогічний правовий висновок був висловлений колегіями суддів Верховного Суду України в постановах від 27.04.2016 року у справі №6-486цс16 та від 22.02.2017 року у справі № 6-17цс17. Згідно приписів ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норми права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON], який здійснює представництво інтересів як відповідача [PERSON], так і відповідача [PERSON], зазначив про те, що відповідачі визнають той, факт, що автомобіль, марки «Ssang Yong Rexton», д.н.з. [NUMBER], 2005 року випуску номер кузова [NUMBER], є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до приписів ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] діяли недобросовісно при укладенні договору купівлі-продажу майна, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, що свідчить про наявність правових підстав для визнання оспорюваного договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази,

Outcome: approved