Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває з 16.06.2007 року в зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON], про що виконавчим комітетом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області видано свідоцтво про шлюб від 16.06.2007 року, серія 1-ФМ № 025683, актовий запис № 04. Вказує, що у шлюбі у них народилися двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], про що виконавчим комітетом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області видано свідоцтво про народження серія 1-ФМ № 221272 від 16.03.2012 року, актовий запис № 12 та донька - [PERSON], [INFO], про що виконавчим комітетом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області видано свідоцтво про народження серія 1-ФМ № 221273 від 16.03.2012 року, актовий запис № 08. Зазначає, що спільне життя з відповідачем у них не склалося у звязку з різними поглядами на життя, постійними сварками та відмінностями у характерах. Шлюбні відносини між ними припинилися протягом останнього року, з липня місяця 2015 року вони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, протягом останнього часу подружніх стосунків вони не підтримують, оскільки відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їхніх спільних дітей, і на цьому ґрунті між ними постійно виникали сварки та побутові конфлікти, які дуже впливають на психічний стан їхніх дітей. На даний момент їхні спільні діти проживають разом з нею, відповідач участі в їх вихованні та утриманні не бере, у звязку чим вона має намір просити суд визначити місце проживання дітей за позивачем. Позиція відповідача з приводу розірвання шлюбу та місця проживання дітей їй не відома, оскільки вони давно не спілкуються. Також зазначає, що спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає, оскільки такої власності у шлюбі сторонами не набуто. Примирення між нею та відповідачем неможливе. Шлюб вони розривають вперше. Також, вказує, що у позовній заяві при розірванні шлюбу вона ставить вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхніх двох малолітніх дітей. Зазначає, що на даний час відповідач відмовляється у добровільному порядку матеріально допомагати їхнім дітям, не зважаючи на те, що він працездатний та має реальну можливість виплачувати аліменти на утримання дітей. Відомостей про його місце роботи, займану посаду та рівень доходу який він отримує вона не має та вважає, що його дохід носить нерегулярний, мінливий характер, частину доходу він одержує в натурі, а тому просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання двох дітей розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 17.10.2016 року позивач [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначає, що на даний час між сторонами досягнуто згоди про місце проживання малолітніх дітей сторін після розлучення, діти будуть проживати з позивачем, у звязку з чим відпала необхідність розгляду в частині залишення проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з позивачкою. У звязку з цим просить суд: 1.розірвати шлюб, зареєстрований між позивачем - [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16.06.2007 року, про що виконавчим комітетом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області видано свідоцтво про шлюб від 16.06.2007 року, серія 1-ФМ № 025683, актовий запис № 04. 2.стягнути з відповідача [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок на двох дітей щомісячно, починаючи з 18 липня 2016 року і до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково, а саме заперечив проти розірвання шлюбу та визнав позов в частині стягнення з нього аліментів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Так, як вбачається з матеріалів справи, 16.06.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що 16 червня 2007 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 025683, виданого Тарновецькою сільською радою 16 червня 2007 року. У позивача з відповідачем є спільні діти: дочка [PERSON], [INFO], про що 26.06.2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 08, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 221273, виданого 16 березня 2012 року виконавчим комітетом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та син [PERSON], [INFO], про що 04.07.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 12, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 221272, виданого 16 березня 2012 року виконавчим комітетом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент ведення між ними спільного господарства припинено, про що свідчить зміст позовної заяви. Суд вважає, що примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України є неможливим у звязку з тим, що відносно відповідача по справі [PERSON] наявна постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2016 року, за якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сімї відносно [PERSON] Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їхньої дитини, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], що стверджується вищезазначеною копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 221273, виданого 16 березня 2012 року та сина - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 221272, виданого 16 березня 2012 року. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної [PERSON] України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року №928-VIII у 2016 році установлено прожитковий мінімум щодо дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень; Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із позовної заяви позивача [PERSON], на сьогоднішній день відомостей про місце роботи відповідача, займану посаду та рівень доходу який він отримує вона не має та вважає, що його дохід носить нерегулярний, мінливий характер, частину доходу він одержує в натурі. Враховуючи вищевикладене, а також рівність обовязку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень 00 копійок на двох дітей щомісячно, починаючи з 18 липня 2016 року і до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в розмірі 551,20 грн., а також 551,20 грн. на користь держави. На підставі ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 21 листопада 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 22 листопада 2016 року.

Outcome: approved