Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] у м. Донецьк Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю заявника [PERSON] . Причина смерті:набряк легенів, атеросклеротична хвороба серця. Встановлення факту смерті, необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання заявник [PERSON] та представник адвокат Коваленко В.В. до суду не з`явилися, надали заяви, в якій просили розгляд справи провести без їх участі, заяву про встановлення факту смерті підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.1967 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.06.1990 року слідує, що померла [INFO] [PERSON] доводиться заявнику матір`ю. Із лікарського свідоцтва про смерть від 28.12.2020 року за № 6132 та довідки про причину смерті від 28.12.2020 року за № 6132 слідує, що [PERSON] , [INFO] , померла у місті Донецьк Донецької області [INFO] у віці 88 років, причина смерті: набряк легенів, атеросклеротична хвороба серця. За правилами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 5 від 31.03.1995 року суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Таким чином, з`ясувавши усі обставини справи суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню та вважає встановленим той факт, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, померла [INFO] у місті Донецьк Донецької області Україна. Причина смерті: набряк легенів, атеросклеротична хвороба серця. На підставі викладеного,

Outcome: approved