Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . При цьому, позивачка посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , який є її онуком, будучи зареєстрованим за зазначеною адресою, в квартирі не проживає з 2016 року, особистих речей не утримує, будь-яких витрат по оплаті комунальних послуг не несе, відповідач створює позивачці перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження її майном, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України\~за згодою позивачки Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.\~ Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій зазначив про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності від 14 вересня 2011 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до відомостей №Ш5-160189-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку в спірній квартирі крім позивачки зареєстровані син позивачки [PERSON] та онуки [PERSON] і [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] з 2016 року у квартирі [ADDRESS] не проживає, своїх речей не утримує. Зазначені обставини підтверджуються Актом про не проживання від 10.08.2020 року, який засвідчений та підписані головою правління ЖБК «Жовтневий-17» [PERSON] . Відповідно до\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Нормами ч.1 ст.\~317\~та ч.1 ст.\~319 ЦК України\~передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. У відповідності до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved