Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 29.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №1696. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із матір`ю за місцем її реєстрації та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2017 року. Сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Протягом останнього часу сімейне життя поступово погіршувалось. Стосунки не підтримують, шлюб існує лише формально. Сторонами досягнуто згоди про те, що після розірвання шлюбу діти будуть мешкати разом із матір`ю, а батько прийматиме участь у їхньому вихованні, проте не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 29.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №1696. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із матір`ю за місцем її реєстрації та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2017 року. Сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Протягом останнього часу сімейне життя поступово погіршувалось. Стосунки не підтримують, шлюб триває формально. Сторонами досягнуто згоди про те, що після розірвання шлюбу діти будуть мешкати разом із матір`ю, а батько прийматиме участь у їхньому вихованні, проте не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обов`язком батьків. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов`язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров`я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки шлюб між сторонами триває лише формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї не можливе. Позовні вимоги про стягнення аліментів суд вважає доведеними і ухвалює рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 24.01.2020 р. і до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved