Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Свій позов мотивує тим, що вона є співвласником будинку розташованого за адресою [ADDRESS]. Починаючи з 1998 року право власності на будинковолодіння належало в рівних частках, у вигляді 1/3 кожному : [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], [PERSON], який помер [INFO]. За вказаною адресою проживала починаючи з народження разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] Після смерті батька [PERSON], [INFO] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 житлового будинку з надвірними будовами та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказану частку будинку успадкувала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2008 року. Вказує, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 будинковолодіння. На момент смерті у даному будинку проживав її рідний батько [PERSON] Вважає, що [PERSON] за життя, на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] фактично прийняв спадщину у порядку ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, однак документів які б свідчили про оформлення ним спадкового майна немає. Право власності на частку [PERSON] після її смерті ніхто не оформляв. Зазначає, що оскільки вона є спадкоємцем всього належного майна за своїм батьком, то постало питання про отримання свідоцтва про право на спадкування на фактично успадковану [PERSON] частку будинку та здійснення відповідної державної реєстрації права власності на цю частку. Звернувшись до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право власності на спадщину їй було відмовлено з підстав відсутності документів, що посвідчували право власності спадкодавця на спадкове майно. Таким чином, належне їй право оформлення власності у порядку спадкування за померлою [PERSON], має об'єктивні перешкоди у вигляді неможливості подання документів про факти, що існували та мають юридичне значення і від яких залежить зміст її права на власність у цьому будинку. На підставі наведеного просить визнати за нею право власності на 1/3 частку будинку у порядку спадкування, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав зазначених у письмових запереченнях. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON], який помер [INFO], в рівних частках [PERSON]- жінка, [PERSON] - донька, [PERSON] - син, проживаючі в [ADDRESS], успадкували майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS], що стверджується копією дубліката свідоцтва про право на спадщину від 04.03.1988 року, за реєстровим №1-1665. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO]. Батько - [PERSON], мати - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується копією свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданого повторно 07.09.2007 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS], що належала померлому на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину, виданого Закарпатським облдержархівом 25.09.2008 року, зареєстрованого в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області №3778 в книзі 37 за реєстровим номером 21997112. Згідно повідомлення КП «АПБ» №189 від 27.04.2016 року рішенням Ужгородської міської ради від 27.05.1992 року за №75 «Про найменування вулиць, площ, набережних, провулків, мостів, скверів, парків, та мікрорайонів міста Ужгорода» вул. Горького, на відрізку від Доманинського моста до межі міста було перейменовано на вул. Доманинську. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] успадкувала за померлим батьком [PERSON] 1/3 частину житлового будинку з надвірними будовами та спорудами, розташованого в [ADDRESS] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.10.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-2278. Також судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджуєтеся свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданого повторно 15.05.2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS], що належала померлій на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину від 25.09.2008 року. Позивач зверталася до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. З наявної в матеріалах справи відповіді №909/01-16 від 08.10.2015 року, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора повідомила, що було заведено спадкову справу №492/07 за померлим [PERSON] та його матері [PERSON] Спадкоємцем померлого є донька [PERSON] Також позивачу повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів та згодою спадкоємців, у разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У відповідності до наявної в матеріалах справи копії довідки ТОВ «Підзамок» №1511 від 10.10.2008 року, виданої [PERSON] про те, що вона проживає в м. Ужгороді і зареєстрована [ADDRESS]. Батько [PERSON] до дня смерті проживав по вказаній адресі, який помер [INFO]. Склад сім'ї складався : сестра - [PERSON]; чоловік сестри - [PERSON]; дружина - [PERSON]; племінниця - [PERSON]; племінник - [PERSON]; донька [PERSON]. Позивачкою ставиться вимога про визнання права власності на 1/3 частини будинку, що була успадкована [PERSON] від [PERSON], яка також входила до спадкового майна, однак не може бути успадкована через відсутність правовстановлюючих документів на це майно складених на спадкодавця [PERSON] та через невизнання цього відповідачем [PERSON] Згідно з роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до 01.01.2004 р. і строк її прийняття закінчився до цієї дати, то відповідно до правовідносин, що виникли між сторонами, необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу положень ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Нормами чинного законодавства, які діяли на час відкриття спадщини було встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини ( ст.549 ЦК УРСР). В силу положень ст.529 ЦК УРСР спадкоємці за законом успадковують спадщину в рівних частках. Судом встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] були зареєстровані та проживали разом на час смерті матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] та продовжували проживати в даному будинку і після її смерті. Таким чином, [PERSON] та відповідачка [PERSON] в силу ст. 549 ЦК УРСР є такими, що прийняли спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Отже, враховуючи встановлені судом обставини, а також

Outcome: partial