Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом до [PERSON] селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: Дергачівська державна нотаріальна контра про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 07.01.2014 року померла мати позивача [PERSON], про що 09 січня 2014 року в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис № 4 у виконавчому комітеті [PERSON] селищної ради Дергачівського району Харківської області та видано свідоцтво про смерть серія І-ВЛ №428315 від 09.01.2014 року. Матері позивача на праві приватної спільної власності належить 1\\2 частина квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15.12.1998 року. Позивачка [PERSON] є власником другої 1\\2 частини вищевказаної квартири. Померлою [PERSON] заповіт складено не було. Таким чином, право на спадкування мають спадкоємці за законом. Позивач [PERSON], є єдиним спадкоємцем першої черги за законом як донька спадкодавця. У звязку з тим, що позивач постійно проживала разом із спадкодавцем, і на час відкриття спадщини фактично прийняла її, то в даному випадку необхідно встановити факт прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в письмовій заяві просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, згідно наданої суду заяви, голова селищної ради [PERSON] погоджується з позовом в повному обсязі та просить справу розглянути та винести рішення за відсутності представника селищної ради на розсуд суду. Представник третьої особи Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не зявилася, згідно наданої суду заяви завідуюча Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області не заперечує проти розгляду справи без участі представника та просила прийняти рішення на розсуд суду. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Судом було встановлено, що 07.01.2014 року померла мати позивача [PERSON], про що 09 січня 2014 року в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис № 4 у виконавчому комітеті [PERSON] селищної ради Дергачівського району Харківської області та видано свідоцтво про смерть серія І-ВЛ № 428315 від 09.01.2014 року. Матері позивача [PERSON] на праві приватної спільної власності належить 1\\2 частина квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15.12.1998 року. [PERSON] є власником також 1\\2 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Померлою [PERSON] заповіт складено не було. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON], є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, як донька померлої [PERSON] Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON], не заявляла відмови від спадщини, крім того постійно проживала зі своєю матірю, що підтверджується копією паспорту з відміткою про реєстрацію. Таким чином, позивач вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обовязок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 256 ЦПК України зазначено перелік справ, що розглядаються в порядку окремого провадження. Крім того, зазначено, що цей перелік не є вичерпним. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, визначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються судами в порядку окремого провадження. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставіст.ст. 1216, 1220, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України ,

Outcome: approved