Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити, факт не проживання в Україні на 1991 рік та відсутність громадянства України. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник народилась [INFO] в РРФСР, СРСР м. Бугуруслане Оренбурзької області, де з народження постійно проживає зі своїми батьками. [INFO]. набула громадянство Російської Федерації за народженням. Встановлення факту не проживання в Україні дозволить заявнику отримати довідку про відсутність громадянства України та врегулювати правовий статус про відсутність подвійного громадянства. Причиною неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт не проживання в Україні, є відсутність у заявника будь-яких документів, що підтверджують відсутність постійного проживання/ не проживання в Україні, при цьому зазначивши, що неможливо підтвердити документально, те що не було. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2018 року було відкрите провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання на 22.10.2018 року (а.с. 10). 16.10.2018 р. від представника ГУ ДМС України в м. Києві Яцинік Ю.В. надійшли письмові пояснення, в яких просить відмовити заявнику повністю, зазначивши, що підстави набуття і припинення громадянства України визначається законом. Чинним законодавством визначено порядок перевірки належності/неналежності осіб до громадянства України шляхом їх звернення з відповідною заявою до дипломатичних представництв чи консульських установ України за місцем постійного проживання за кордоном. Заявник в судове засідання не з'явилась, матеріали заяви містять клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; становлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що матеріали справи містять копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 4), копію відповіді ГУ ДМС України у м. Києві про не встановлення фактів реєстрації [PERSON] в Україні та належності до громадянства України у зв'язку з передачею функцій щодо реєстрації фізичних осіб органам місцевого самоврядування і не виконання вказаних функцій з 04.04.2016 року територіальними підрозділами Державної міграційної служби, та копію відповіді МЗС України щодо звернення [PERSON] в порядку ст. 25 Закону України «Про громадянство України». В заяві [PERSON] посилається на те, що встановлення факту не проживання на території України необхідно для врегулювання правового статусу про відсутність подвійного громадянства. Разом з тим, заявником не надано доказів, що підтверджують звернення до компетентних органів із заявою щодо належності до громадянства України. Крім того, питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. З матеріалів справи вбачається, що способом відновлення порушеного права, якщо воно мало місце, вирішується шляхом звернення до компетентних органів з відповідними заявами. У разі відмови - оскарження такої відмови має відбуватися в судовому порядку, а не шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Також на підтвердження заявлених вимог заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують факт не проживання [PERSON] на території України станом на 1991 рік. Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору на заявника.

Outcome: dismissed