Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дитину. Позов мотивований тим, що з 2009 року сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого 04 березня 2010 року у них народився син - [PERSON] Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 19 жовтня 2011 року стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з 21 вересня 2011 року. Враховуючи те, що аліменти, які вже стягуються на утримання сина на даний час фактично становлять мінімальний розмір встановлений державою, що фактично не відповідає реаліям сьогодення та мінімальних потреб, які необхідні для нормального розвитку дитини. З моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів із відповідача, зросли ціни на всі необхідні продукти, речі та ліки, зріс індекс інфляції, крім того, сину на сьогоднішній день виповнилось вісім років, а отже і його потреби відповідно збільшились, в добровільному порядку відповідач допомоги на утримання дитини не надає, що змусило позивача звернутись до суду із даним позовом та просити суд змінити розмір аліментів, які вже стягуються із відповідача за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці, із однієї тисячі до 3000,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила її вимоги задоволити повністю за обставин, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному сайті Судової влади. За таких обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 березня 2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON], являється батьком [PERSON] О, який народився 04 березня 2010 року (а.с.6). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 19 жовтня 2011 у справі № 2-2185/2011 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з 21 вересня 2011 року. (а.с. 7). Відповідно до вимог ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 192 СКУ, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року №2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Положеннями частини першої статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні сина, взаємний обов'язок батьків по його утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим змінити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини, та встановити їх в розмірі 3000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 704 грн 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved