Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 3,99 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яка розташована в межах Лозуватської сільської ради с.Лозувата Благовіщенського району Кіровоградської області, кадастровий номер [NUMBER] після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до позову [PERSON] - мати покійного чоловіка позивачки була власницею земельної ділянки площею 3,99 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яка розташована в межах Лозуватської сільської ради с.Лозувата Благовіщенського району Кіровоградської області, кадастровий номер [NUMBER]. Заповітом, посвідченим 13.09.2007 року Лозуватською сільською радою, [PERSON] заповіла вказану земельну ділянку сину - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла і її син, будучи спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняв спадщину. [PERSON] помер [INFO] та не встиг переоформити успадковану після смерті матері земельну ділянку на себе. Позивачка звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено через те, що місце проживання її покійного чоловіка не було зареєстроване за місцем проживання його покійної матері і тому він не прийняв спадщину після її смерті. З цієї причини нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка. Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце судового розгляду оповіщені у встановленому законом порядку. Позивачка подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач Лозуватська сільська рада направила до суду заяву про визнання позову та клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідачами вимог закону, прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено: Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серія [NUMBER] [PERSON] була власницею земельної ділянки площею 3,99 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Лозуватської сільської ради с.Лозувата Благовіщенського району Кіровоградської області, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.13, зворот). Відповідно до заповіту, посвідченого 13.09.2007 року Лозуватською сільською радою, [PERSON] заповіла вказану земельну ділянку сину - [PERSON] (а.с.7, зворот). Відповідно до довідки виконавчого комітету Обухівської сільської ради Київської області № 290 від 10.09.2014 року [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом до дня смерті останньої (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть бланк [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про смерть бланк [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] були чоловік і дружина (а.с.12). Із відповіді державного нотаріуса Плющ Н.В. № 2098/02-14 від 13.10.2017 року встановлено, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] через те, що місце проживання її покійного чоловіка не було зареєстроване за місцем проживання його покійної матері, тому він не прийняв спадщину після її смерті (а.с.20). Відповідно до довідки державного нотаріуса Плющ Н.В. № 2328/01-16 від 07.11.2017 року [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] (а.с.21). Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п.1) ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином встановлено, що позивачка має право на спадкування вказаного земельної ділянки, що є власністю покійного чоловіка.

Outcome: approved