Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання такими, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком №23, розташованим по вул. Багратіона в м. Олександрії Кіровоградської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що зазначений будинок, є її приватною власністю. В цьому будинку зареєстрований її брат [PERSON], який фактично не проживає у зазначеному будинку більше 5 років. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Позивач є власником житлового будинку №23, розташованого по вул. Багратіона в м. Олександрії Кіровоградської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 вересня 2015 року (а. с. 6 8). В зазначеному будинку, як член сімї позивача, зареєстрований її брат [PERSON], [INFO] (а. с. 9). Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 та від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16. Відповідно до акту Квартального комітету №47 Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 07 липня 2018 року, складеного за участю свідків встановлено, що відповідач не проживає в зазначеному будинку з 2013 року та його особисті речі в будинку відсутні (а. с. 10). Статтею 405\~ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи відсутність\~відповідача за\~місцем реєстрації\~понад один\~рік,\~без поважних\~причин та\~відсутність іншої\~домовленості між\~власником житлового\~приміщення та\~відповідачем,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~а відповідач\~визнанню таким,\~що втратив право користування житлом житловим будинком №23, розташованим по вул. Багратіона в м. Олександрії Кіровоградської області. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягала та просила не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі ст. ст. 16, 319, 321, 405 ЦК України та

Outcome: approved