Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини -сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі. Позивачка вказує, що вони із відповідачем проживають окремо, дитина проживає із нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримали, просили позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини заробуку (доходу) до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину віддповідного віку. Крім того, просили стягнути аліменти за минулий час (за останні три роки). Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги взнали частково, а саме в частині сятгнення аліментів у ромірі 1/4 частини. В частині стягнення аліментів за минулий час просили відмовити, обгрунтовуючи тим, що доводи позивачки з приводу того, що вона самостійно утримувала дитину протягом останніх трьох років є хибними, оскільки відповідач проживав з позивачкою однією сім'єю з 2009 р. по квітень 2014 року, вели спільне господарство, однаково піклувалися про сина. Також відповідач заперечує проти вказаного позивачкою його щомісячного доходу у розмірі 12000 грн., обгрунтовуючи тим, що жодного доказу на підтвердження цього не надано. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який 22.05.2014 року було розірвану у встановелному законом порядку. Згідно свідоцтва про народження, виданого 20.10.2010 року відділом РАЦС по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, батьками [PERSON], [INFO] записані [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає із матірю - даний факт відповідач не заперечував. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо стягнення аліментів за минулий час, а саме останніх трьох років, суд вважає в цій частині позовні вимоги позивачкою не доведеними, позивачкою не надано жодного доказу щодо утримання дитини самостійно без участі відповідача, також позивачкою не доведено наявність доходу відповідача у розмірі 12000 грн., як вказано позивачкою. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши стан здоровя та матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial