Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 21.04.2007 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 120. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться мешкати разом з позивачем. Позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя, а також у звязку із зловживанням з боку відповідача алкогольними напоями та азартними іграми, неузгодженими з позивачем оформленнями кредитів та внаслідок цього утворенням боргів, що погіршили умови матеріального забезпечення дітей , психологічного стану родини взагалі. Між сторонами зникли довіра та взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинено з початку 2016 року. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Подружжя існує лише формально. Спільного господарства сторони не ведуть. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дітей немає. [PERSON] вважає, що родина розпалася остаточно та примирення між сторонами неможливе. У судовому засіданні позивач підтримала позов, а також просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Іващенко». Відповідач не заперечуав проти розірвання шлюбу , однак не визнав обставини щодо зловживання алкогольними напоями та азартними іграми, неузгодженими з позивачем оформленнями кредитів, на які позивачка посилалась в обгрунтування своїх вимог, надавши суду належні докази, які містяться в матеріалах справи , були досліджені судом та повністю спростовують вказані позивачем обставини. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Зі свідоцтва про шлюб Серіїї 1-ВЛ № 056787, виданого 21.04.2007 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «Шахміна» на прізвище чоловіка «Іващенко». При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити\~ її шлюбне прізвище - «Іващенко». Відповідно до ч. 1 ст. 88\~ ЦПК України,\~підлягає стягненню з відповідача на користь\~ позивача сплачений нею\~судовий збір у сумі 551,20 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 2).

Outcome: approved