Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 травня 2005 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нартова, буд. 61, яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 39,9 кв.м. житловою площею 24.1 кв.м, літньої кухні Б, гаражу В, підвалу Г, сараю Д, вбиральні Е, водоколонки І, замощення II, огорожі 1, яке належало померлому на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно, укладеного 22.05.1958 р. та посвідченого 26.05.1958 р. Четвертою Криворізькою державною нотаріальної конторою за № в реєстрі 2897, а також Акту готовності будинку від 18.06.1958 р. Вказане право власності було зареєстровано за [PERSON] Криворізьким бюро технічної інвентаризації, про що в книзі № 47-93 зроблено запис № 93. За відсутності заповіту спадкоємицею померлого виступала його дружина [PERSON] та його мати [PERSON]. При цьому, спадкуванню підлягала лише 1/2 частина спірного домоволодіння, оскільки друга його половина належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя, як майно набуте з [PERSON] в період шлюбу, зареєстрованого 21.01.1956 року. Мати [PERSON] - [PERSON], яка мешкала в Росії, Республіка Татарстан, Кайбицький район, с. Чисті Ключі, вул. Нижня, буд. З не підтвердила документально факт родинних відносин та не прийняла спадщину у встановлений законом спосіб. Проте, особисто [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не зверталася, замість неї вказану заяву подав її представник [PERSON] на підставі довіреності. Проте, вказані дії [PERSON] не можуть свідчити про прийняття спадщини [PERSON], оскільки виданою йому довіреністю не надано право подавати заяву про прийнятгя спадщини, крім того, такі дії суперечать вимогам чинного законодавства України, яким передбачено необхідність подання заяви про прийняття спадщини особисто спадкоємцем та ст. 13, п.2 ст.45 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, відповідно до якої право спадкування спірного домоволодіння визначається за законодавством України, а заява про прийняття спадщини могла бути оформлена [PERSON] особисто у нотаріуса за місцем її проживання та направлена поштою. Крім того, ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29.10.2010 року у цивільній справі № 2-140/2009 позовну заяву [PERSON] до Виконкому Центрально-Міської районної в м. Кривому Розі Ради, треті особи : Перша Криворізька державна нотаріальна контора, КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок було залишено без розгляду. Повторно з вказаними вимогами [PERSON] не зверталася. Таким чином, [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON], а тому єдиним його спадкоємцем виступила його дружина [PERSON]. 23 травня 2005 р. [PERSON] також померла, однак вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка в силу вимог ч. З ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і була зареєстрована з [PERSON] за однією адресою, не заявила про відмову від спадщини. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 27.04.2005 р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]JI. за номером в реєстрі № 717, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON]. [INFO]. Таким чином, право [PERSON] на спірне домоволодіння як спадкове майно та спільне майно подружжя перейшло від неї до [PERSON] як спадкоємця померлої іа заповітом. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви, яка зберігається в матеріалах спадкової справи. Проте постановою державного нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори від 01.12.2005 р. № 10029 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що у нього відсутні відповідні правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON], прийнявши спадок після смерті чоловіка, не встигла оформити на себе правовстановлюючі документи, крім того, оригінал договору про право забудови, посвідчений 26.05.1958 р. Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 2897, який також був відсутній у спадкодавця не зберігся також в архівній справі, у зв'язку з чим неможливо отримати його дублікат, про що державний нотаріус зазначив в листі № 4807/2-26 від 05.12.2007 р. Разом з тим у позивача мається на руках нотаріально засвідчена копія вказаного договору, посвідчена 09.07.1976 р. державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори за № в реєстрі 1-3869. Крім того, факт належності спірного домоволодіння [PERSON] на момент його смерті підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №18086637 від 13.03.2008 року, реєстраційний номер: 22485587, наданим Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» на запит суду. 10 липня 2009 року [PERSON] помер. За відсутності заповіту спадкоємцями [PERSON] виступили його син [PERSON], та мати [PERSON]. В межах строку прийняття спадщини [PERSON] відповідно до ст. 1274 ЦК України відмовились від права на прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті сина - [PERSON]. на користь позивачки [PERSON], як рідної сестри померлого та спадкоємця другої черги. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк прийняли спадщину шляхом подання відповідної заяви до Першої криворізької державної нотаріальної контори. Крім того, факт прийняття спадщини підтверджується [PERSON], що 19.09.2012 р. На їх ім'я було видано Свідоцтво про право на спадщину на грошові внески у філії №7806/010, №7806/0122 Ощадбанку України, належні померлому на загальну суму 2755.64 грн. Проте оформити право власності на спірне домоволодіння через нотаріуса сторони не в змозі, оскільки також відсутні оригінали правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на [PERSON], відсутні також правовстановлюючі документи та реєстрація права власності на спірне домоволодіння на спадкодавця [PERSON], якому воно також перейшло у спадок, але не було оформлено за життя. Крім того. І [PERSON] відмовився від спільного пред'явлення позову, а тому також підлягає залученню у справі як відповідач. Відповідно до абз. 4 п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: У справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі, а тому державний нотаріус не вказаний у якості учасника розгляду даної справи. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нартова, буд. 61, яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 39,9 кв.м, житловою площею 24,1 кв.м, літньої кухні Б, гаражу В, підвалу Г, сараю Д, вбиральні Е, водоколонки І, замощення ІІ, огорожі №1, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10 липня 2009 року, якому вказане право перейшло в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 23 травня 2005 р., яка в свою чергу набула вказане право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11 травня 2005 року, якому право власності на вказане домоволодіння належало на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно, укладеного 22.05.1958 р. та посвідченого 26.05.1958 р. Четвертою криворізькою державною нотаріальної конторою за № в реєстрі 2897, а також Акту готовності будинку від 18.06.1958 р., зареєстрованого Криворізьким бюро технічної інвентаризації на підставі Довідки про проходження реєстрації від 18.07.1958 р., про що в книзі № 47-93 зроблено запис № 93, а також просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нартова, буд. 61, яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 39,9 кв.м, житловою площею 24,1 кв.м, літньої кухні Б, гаражу В, підвалу Г, сараю Д, вбиральні Е, водоколонки І, замощення ІІ, огорожі №1, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10 липня 2009 року, якому вказане право перейшло в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 23 травня 2005 р., яка в свою чергу набула вказане право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11 травня 2005 року, якому право власності на вказане домоволодіння належало на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно, укладеного 22.05.1958 р. та посвідченого 26.05.1958 р. Четвертою Криворізькою державною нотаріальної конторою за № в реєстрі 2897, а також Акту готовності будинку від 18.06.1958 р., зареєстрованого Криворізьким бюро технічної інвентаризації на підставі Довідки про проходження реєстрації від 18.07.1958 р., про що в книзі № 47-93 зроблено запис № 93. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача виконкому Центрально-Міської районної у місті ради [PERSON] в судове засідання не з,явилась, надала суду заяву в якій просила справу розглядати без її присутності, позов визнала у повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 11 травня 2005 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. ( а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на наступне майно: - домоволодіння, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нартова, буд. 61, яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 39,9 кв.м. житловою площею 24.1 кв.м, літньої кухні Б, гаражу В, підвалу Г, сараю Д, вбиральні Е, водо колонки І, замощення II. огорожі 1. яке належало померлому на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно, укладеного 22.05.1958 р. та посвідченого 26.05.1958 р. Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою за № в реєстрі 2897, а також Акту готовності будинку від 18.06.1958 р. ( а.с.20-23). Вказане право власності було зареєстровано за [PERSON] Криворізьким бюро технічної інвентаризації, про що в книзі № 47-93 зроблено запис № 93. що підтверджується Довідкою про проходження реєстрації від 18.07.1958 р.( а.с.24). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно... від 20.04.2016 року ( а.с.130), домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нартова, буд.. 61 належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору про право забудови від 26.05.1958 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, за відсутності заповіту спадкоємицями померлого виступали його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження ( а.с. 11) та його мати [PERSON]. При цьому, спадкуванню підлягала лише 1/2 частина спірного домоволодіння, оскільки друга його половина належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя, як майно набуте з [PERSON] в період шлюбу, зареєстрованого 21.01.1956 року. ( а.с.11). Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.І ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як вбачається з позову, пояснив в судовому засіданні представник позивача, мати [PERSON] - [PERSON], яка мешкала в Росії, Республіка Татарстан, Кайбицький район, с. Чисті Ключі, вул. Нижня, буд. З не підтвердила документально факт родинних відносин та не прийняла спадщину у встановлений законом спосіб. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подав заву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Протее, особисто [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не зверталася, замість неї вказану заяву подав її представник [PERSON] на підставі довіреності. Проте вказані дії [PERSON] не можуть свідчити про прийняття спадщини [PERSON], оскільки виданою йому довіреністю не надано право подавати заяву про прийнятгя спадщини, крім того, так дії суперечать вимогам чинного законодавства України, яким передбачено необхідність подання заяви про прийняття спадщини особисто спадкоємцем, та ст. 13, п.2 ст.45 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, відповідно до якої право спадкування спірного домоволодіння визначається за законодавством України, а заява про прийняття спадщини могла бути оформлена [PERSON] особисто у нотаріуса за місцем її проживання та направлена поштою. Крім того, ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29.10.2010 року у цивільній справі № 2-140/2009 позовну заяву [PERSON] до Виконкому Центрально-Міської районної в м. Кривому Розі Ради, треті особи : Перша Криворізька державна нотаріальна контора, КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок було залишено без розгляду. ( а.с.15). Відповідно до листа № 3310/02-14 від 30.09.2015 року Першої Криворізької державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], померлого 11.05.2005 року в шестимісячний термін навито не звертався. ( а.с.53). Таким чином, [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON], а тому єдиним його спадкоємцем є його дружина [PERSON]. Проте, 23 травня 2005 р. [PERSON] також померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть ( а.с.9), однак вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка в силу вимог ч. З ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і була зареєстрована з [PERSON] за однією адресою, що підтверджується домовою книгою ( а.с.16) та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від спадщини. Відповідно до ч. 5 сг. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.З ст. 1296 ЦК України). Отже, незважаючи на смерть [PERSON] до отримання свідоцтва про право на спадщину, вона набула зазначене право з моменту відкриття спадщини, а тому належне їй право після її смерті перейшло від неї до її спадкоємців. Як встановлено судом, за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 27.04.2005 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]JI. за номером в реєстрі № 717, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON], [INFO]. ( а.с. 106). Таким чином, право [PERSON] на спірне домоволодіння як спадкове майно та спільне майно подружжя перейшло від неї до [PERSON] як спадкоємця померлої за заповітом. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви, яка зберігається в матеріалах спадкової справи. ( а.с.103). Проте, постановою державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори від 01.12.2005 р. № 10029 йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що у нього відсутні відповідні правовстановлюючі документи ( а.с.29). [PERSON], прийнявши спадок після смерті чоловіка, не встигла оформити на себе правовстановлюючі документи. Крім того, оригінал договору про право забудови, посвідчений 26.05.1958 р. Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 2897, який також був відсутній у спадкодавця не зберігся також в архівній справі, у зв'язку з чим неможливо отримати його дублікат, про що державний нотаріус зазначив в листі № 4807/2-26 від 05.12.2007 р. ( а.с. 28). Судом оглядалась в судовому засіданні нотаріально засвідчена копія вказаного договору, посвідчена 09.07.1976 р. державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори за № в реєстрі 1-3869, копі з вказаного документу додана до справи ( а.с. 21-22). Крім того, факт належності спірного домоволодіння [PERSON] на момент його смерті підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №18086637 від 13.03.2008 p., реєстраційний номер: 22485587, наданим Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» на запит суду. ( а.с.24). Як встановлено судом 10 липня 2009 року [PERSON] помер ( а.с.10). За відсутності заповіту спадкоємцями [PERSON] виступили його син [PERSON] ( а.с.129), та мати - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, отже кожному зі спадкоємців мало належати по 1/2 частині спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. У звязку з цим в межах строку прийняття спадщини [PERSON] відповідно до ст. 1274 ЦК України відмовились від права на прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті сина - [PERSON] на користь - Климко (уродженої [PERSON]) О.І., як рідної сестри померлого та спадкоємця другої черги, що підтверджується відповідною заявою, яка перебуває в матеріалах спадкової справи ( а.с.59). Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк прийняли спадщину шляхом подання відповідної заяви до Першої Криворізької державної нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи, матеріалами спадкової справи ( а.с.58-101). 19.09.2012 р. на ім'я сторін по справі були видані Свідоцтва про право на спадщину на грошові внески у філії №7806/010, №7806/0122 Ощадбанку України, належні померлому на загальну суму 2755.64 грн.. що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі видачі свідоцтва про право на спадщину, копіями свідоцтв ( а.с.96, 99). Відповідно до абз. 2,3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право па спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.З ст. 1296 ЦК України). Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» , вартість цілого домоволодіння становить 18210 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нартова, буд. 61, яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 39,9 кв.м, житловою площею 24,1 кв.м, літньої кухні Б, гаражу В, підвалу Г, сараю Д, вбиральні Е, водоколонки І, замощення ІІ, огорожі №1, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10 липня 2009 року, якому вказане право перейшло в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 23 травня 2005 р., яка в свою чергу набула вказане право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11 травня 2005 року, якому право власності на вказане домоволодіння належало на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно, укладеного 22.05.1958 р. та посвідченого 26.05.1958 р. Четвертою криворізькою державною нотаріальної конторою за № в реєстрі 2897, а також Акту готовності будинку від 18.06.1958 р., зареєстрованого Криворізьким бюро технічної інвентаризації на підставі Довідки про проходження реєстрації від 18.07.1958 р., про що в книзі № 47-93 зроблено запис № 93 та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нартова, буд. 61, яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 39,9 кв.м, житловою площею 24,1 кв.м, літньої кухні Б, гаражу В, підвалу Г, сараю Д, вбиральні Е, водоколонки І, замощення ІІ, огорожі №1, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10 липня 2009 року, якому вказане право перейшло в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 23 травня 2005 р., яка в свою чергу набула вказане право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11 травня 2005 року, якому право власності на вказане домоволодіння належало на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно, укладеного 22.05.1958 р. та посвідченого 26.05.1958 р. Четвертою криворізькою державною нотаріальної конторою за № в реєстрі 2897, а також Акту готовності будинку від 18.06.1958 р., зареєстрованого Криворізьким бюро технічної інвентаризації на підставі Довідки про проходження реєстрації від 18.07.1958 р., про що в книзі № 47-93 зроблено запис № 93.

Outcome: approved