Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є батьком її доньки - [PERSON] , [INFO] . Дитина повністю знаходиться на її утриманні, відповідач надає матерівальну допомогу нерегулярно. Самостійно забезпечити дитині достатній рівень життя вона не має можливості. Відповідач є працездатним, працює та має стабільну заробітну плату, має нерухоме майно, транспортний засіб, аліменти нікому не сплачує, а тому, на її думку, має можливість сплачувати на утримання доньки аліменти в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу). Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Відповідач також не з`явився в судове засідання, але надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд розглянути справу без його участі. З відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме не згоден з розміром аліментів, які позивач просить стягнути, оскільки він на даний час одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей. Також зазначив, що з народження доньки [PERSON] він щомісяця надавав матеріальну допомогу на її утримання в розмірі, обумовленому ним і позивачем, а з 2020 року кожного місяця сплачував на утримання доньки кошти в розмірі 1500 гривень. Просить суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково та стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У запереченні на відзив [PERSON] наполягала на стягненні з відповідача аліментів у розмірі вказаному нею в позовній заяві, вважає, що такий розмір є мінімумом, який необхідний дитині. Також зазначила, що їй крім забезпечення доньки, приходиться також утримувати житло, в якому вона з донькою проживає, сплачувати комунальні послуги, робити поточні ремонти. Під час розгляду справи по суті встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного 16.01.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: матір`ю - [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с. № 3). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Як вказала в позовній заяві позивач, відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє в Україні з 27 вересня 1991 року, «… держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей». За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, оцінивши докази, якими сторони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Такого висновку суд приходить з урахуванням того, що відповідач є батьком малолітньої доньки - [PERSON] , зобов`язаний виконувати свій обов`язок як батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття, встановлений ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, а також наявності на його утриманні інших дітей. Відровідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Позивачем не надано суду жодного доказу в обґрунтування позовних вимог щодо розміру аліментів, яку вона просить стягнути з відповідача. Твердження позивача про наявність у відповідача нерухомого майна та транспортного засобу не можуть бути прийняті судом, оскільки непідтверджені відповідними доказами. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог в частині розміру аліментів, посилається на те, що він одружений та має на утриманні трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що надав копію свідоцтва про шлюб, копії свідоцтв про народження та довідку про склад сім`ї. На підтвердження надання ним в 2020 році щомісячно матеріальної допомоги позивачу на утримання доньки в розмірі 1500 гривень, надав квитанції про перерахування коштів [PERSON] .. З урахуванням вищевикладеного, положень ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, визначення такого розміру аліментів на утримання доньки - [PERSON] забезпечить її права, при цьому не будуть порушенні права інших дітей відповідача. Суд звертає увагу сторін, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 908 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.

Outcome: partial