Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] проживали у житловому будинку [ADDRESS] . Житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого був батько позивачки [PERSON] . Станом на 15 квітня 1991 року в даному господарстві проживали і були зареєстровані: голова двору [PERSON] , його дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] та онуки: [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем першої черги за законом після його смерті була його дружина, мати позивачки, - [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] померла [INFO] . Чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO] . Позивачка прийняла спадщину після смерті матері та чоловіка, вступила у володіння та користування спадковим майном, отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та земельну ділянку. Однак, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] через реєстрацію спадкового господарства, як колгоспного двору. Відповідачі на частки у спадковому майні не претендують, з приводу оформлення спадщини чи виділення частки колгоспного двору не зверталися. В підготовчому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують щодо задоволення позову. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено та прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності відповідачів. Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачі визнають позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши вступне слово позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 17 вересня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 167 від 14 вересня 1988 р., встановлено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташоване в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 9046 від 17.07.2019, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 111 за [PERSON] , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 17.09.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 167 від 14.09.1988. Про те, що нумерація житлового будинку [ADDRESS] змінена на № 8 свідчить довідка № 294, видана 16.07.2019 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району. Станом на 15.04.1991 у житловому будинку в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 280, виданою 16.07.2019 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради. [PERSON] помер [INFO] у віці 80 років в с. Глушків Городенківського району, запис за № 11 від 29 грудня 1995 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Глушківською сільською радою Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На день смерті [PERSON] ( [INFO] ) в житловому будинку в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 281, виданою 16.07.2019 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради. [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з одруженням 14 вересня 2000 р. змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 3, що стверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 жовтня 2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Про те, що [PERSON] , 1915 року народження, та [PERSON] , 1928 року народження, були подружжям, свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 29 березня 1951 р. Городенківським Рай бюро ЗАГС, запис за № 6 від 26 березня 1951 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження. Їх дочкою є позивачка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Глушківською сільською радою, запис за № 13 від 18 серпня 1958 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Чернятинською сільською радою Городенківського району, згідно з яким позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 29 від 07 травня 1977 р. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] в рiвних частках є його дружина [PERSON] та дочка - позивачка [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] , як спадкоємцю першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] . видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 532, на спадкове майно, що складається з свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ІВ -ІУ № 021842 , що належав померлому [PERSON] , який має право на пайовий фонд в колективному сільськогосподарському підприємстві СС «Глушківська» в с. Глушків Городенківського району (копія спадкової справи № 234/2003, надана суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою). [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років в с. Глушків Городенківського району, актовий запис за № 19 від 03 грудня 2007 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Глушківською сільською радою Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На день смерті [PERSON] ( [INFO] ) в житловому будинку в [ADDRESS] , проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 292, виданою 16.07.2019 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради. [PERSON] помер [INFO] , актовий запис за № 9 від 16 грудня 2011 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району. На день його смерті разом з ним в житловому будинку в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 293, виданою 16.07.2019 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради. Отже, позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] та чоловіка [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 780/2009, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, 06.10.2009 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Їй 06 жовтня 2009 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1905, на право на земельну частку (пай) розміром 91,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж, що належала померлій [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 225071, яка перебуває в колективній власності СС «Глушківська» в с. Глушків Городенківського району. 04 вересня 2013 р. позивачці, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , видано два свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 595 та № 596, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Глушківської сільської ради (копія спадкової справи № 240/2013, надана суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою). До складу спадщини [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який [PERSON] та позивачка [PERSON] прийняли як спадщину, однак спадкових прав на даний житловий будинок не оформили. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1618/02-31 від 04 вересня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , складеного 19.07.2019, вбачається, що житловий будинок збудований в 1982 р., господарські будівлі та споруди - в 1950, 1951, 1970, 1985 роках. Їх ринкова вартість станом на 03 вересня 2019 р. становить 127110 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». За даним господарством числиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0, 17 га, що підтверджується довідкою № 371, виданою 11.09.2019 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, користується ними, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 525, 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved