overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що вони з чоловіком не проживають разом з січня 2019 року та не підтримують сімейні відносини. Причиною розпаду сім`ї є чисельні конфлікти. Вказує, що шлюб існує лише формально, а примирення між ними неможливе та суперечить їхнім інтересам. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що не має бажання налагоджувати відносини із відповідачем. Просить позов задовольнити, судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог, вимоги позову визнав та просив задовольнити. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому провадженні на підставі ч. 3\~ст. 200 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи,\~ дійшов\~ висновку про те, що\~ позов\~ підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 грудня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Новоолексіївської селищної ради, Генічеського району, Херсонської області, акт. запис № 21. Відповідно до\~ст. 24 СК України,\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 112 СК України,\~\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають разом з січня 2019 року, спільне господарство не ведуть, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач вимоги позову визнав, суд приходить до висновку, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити, розірвавши шлюб сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 27 лютого 2013 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Подружнє життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на сімейне життя. Шлюбні стосунки між ними припинено в грудні 2019 року. З цього часу спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім`ї неможливе. Просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 14.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала клопотання про розгляд справи у її відсутності через оголошений карантин. Позов підтримує та просить шлюб розірвати. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про причину неявки суд не повідомив. Про розгляд справ повідомлений особисто 28.09.2020. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. \~ \~ \~ \~Суд провів заочний розгляд справи без участі сторін на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони з 27.02.2013 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.02.2013 (а.с. 5). У [PERSON] та [PERSON] є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.02.2013 (а.с. 6). Сторони припинили шлюбні відносини і проживають окремо (а.с. 2, 7). Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, поділ будинковолодіння в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2015 р. позов задоволено. Суд ухвалив : «Поділити між [PERSON] та [PERSON] будинок №127 (87) по вул. Блюхера в м. Вінниці відповідно до варіанту 3 (додаток 5) висновку №138 від 08.12.2014 р. судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз», виділивши [PERSON] на праві особистої власності : 1-2 сіни площею 14 кв.м, 1-3 кімната площею 16,3 кв.м, 1-4 кімната площею 15,7 кв.м, виділивши [PERSON] : 1-1 кухня площею 13,2 кв.м, кімната 27,3 кв.м, сарай I площею 15 кв.м,, погріб II площею 8,5 кв.м. Встановити між [PERSON] та [PERSON] порядок користування земельною ділянкою по вул. Блюхера, 127 (87) в м. Вінниці відповідно до варіанту 3 (додаток 6) висновку №138 від 08.12.2014 р. судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз». Стягнути з [PERSON] судовий збір в дохід держави в розмірі 2951,49 грн. Висновок №138 від 08.12.2014 р. судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складений експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз», є невід»ємною частиною рішення суду». [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення в справі додаткового рішення суду, мотивуючи тим, що в позовних вимогах позивач просила поділити між сторонами будинок, що знаходиться за адресою : м. Вінниця, вул. Блюхера, 127 (87) по ? частці, виділивши позивачу в натурі на праві особистої власності такі приміщення : 1-2 сіни 14 кв.м, 1-3 кімната 16,3 кв.м, 1-4 кімната 15,7 кв.м, III веранда 13 кв.м, ? сараю I площею 7 кв.м та підвалу П площею 4,25 кв.м. Проте судом не ухвалено рішення щодо частки ? будинку, яка виділена мені в натурі та до складу приміщень не включено веранду III площею 13 кв.м. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з»явився. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення в справі додаткового рішення з таких підстав. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і вали пояснення, не ухвалено рішення. Позивач [PERSON] в позовних вимогах просила суд поділити між сторонами будинок, що знаходиться за адресою : м. Вінниця, вул. Блюхера, 127 (87) по ? частці, виділивши позивачу в натурі на праві особистої власності такі приміщення : 1-2 сіни 14 кв.м, 1-3 кімната 16,3 кв.м, 1-4 кімната 15,7 кв.м, III веранда 13 кв.м, ? сараю I площею 7 кв.м та підвалу П площею 4,25 кв.м. Проте судом не ухвалено рішення щодо частки ? будинку, яка виділена [PERSON] в натурі та до складу приміщень не включено веранду III площею 13 кв.м. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 23 березня 2012 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. З травня 2013 року вони припинили шлюбні відносини. В період шлюбу вони придбали ноутбук, вартістю 8 188 грн. 99 коп., який залишився у відповідача. Добровільно сплатити їй ? частину вартості майна відповідач відмовляється. Просила стягнути з відповідача ? частину вартості ноутбука в сумі 4 094 грн. 50 коп. 27.02.2014 року від позивача та її представника надійшла заява про слухання справи у їх відсутність. Просять стягнути з відповідача ? частину вартості спільного майна в сумі 1 236 грн. 95 коп. Відповідач надав суду заяву, просить справу слухати у його відсутність. Позов [PERSON] він визнає в сумі 1 236 грн. 95 коп., оскільки ноутбук був придбаний в кредит і за час спільного проживання з листопада 2012 року до травня 2012 року вони сплатили по кредиту 2 473 грн. 90 коп. Таким чином половина вартості спільно нажитого майна складає 1 236 грн. 95 коп. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у шлюбі з 23.03.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). З травня 2013 року сторони припинили шлюбні стосунки. За час спільного проживання сторони придбали в кредит ноутбук, вартістю 8 188 грн. 99 коп., який після припинення шлюбних відносин залишився у відповідача. Згідно наданих сторонами заяв, за час спільного проживання з листопада 2012 року до травня 2012 року вони сплатили по кредиту 2 473 грн. 90 коп. Ці обставини підтверджуються наданими відповідачем квитанціями. Таким чином половина вартості спільно нажитого майна складає 1 236 грн. 95 коп. Позивач наполягає на стягненні 1 236 грн. 95 коп., відповідач проти позову не заперечує. На підставі наведенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розрізання шлюбу зареєстрованого 18 червня 1993 року у Мокрокалигірській сільській раді Катеринопільського району Черкаської області, запис № 10. В обґрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони припинили подружні стосунки з грудня 2012 року, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18 червня 1993 року перебувають у шлюбі, у Мокрокалигірській сільській раді Катеринопільського району Черкаської області, запис № 10. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила визнати квартиру [ADDRESS] її особистою приватною власністю. Одночасно позивач просила визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль ВАЗ-21013, 1986 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а також поділити цей транспортний засіб шляхом визнання за сторонами права власності на 1/2 його частину за кожним. Ухвалою суду від 23 червня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині визнання квартири [ADDRESS] особистою приватною власністю позивача виділені в самостійне провадження. В судовому засідання представник позивача позов підтримав, відповідач та представник відповідача проти позову не заперечували. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 09 серпня 1997 року. Під час шлюбу, 17 травня 2001 року [PERSON] був придбаний автомобіль ВАЗ 21013, 1983 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № ХТА210130D4215288 що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НІС № 259476. При цьому як позивач, так і відповідач вважають, що спірний автомобіль належить їм на праві спільної сумісної власності. Таке ставлення до спірного майна вказаних осіб дає суду підстави визнання його спільною сумісною власністю, що була набута в період шлюбу. Оскільки частки чоловіка та дружини у спільному майні є рівними, то за сторонами слід визнати право власності на ? частину спірного транспортного засобу за кожним. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] просила поділити земельну ділянку, площею 448 м2, що розташована по [ADDRESS] в м. Миколаєві, посилаючись на ті обставини, що добровільно сторони вирішити це питання не можуть. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав просив встановити порядок користування земельною ділянкою згідно першого та єдиного варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-042 від 21 травня 2014 року. Представник відповідач позов визнав, при цьому, за бажанням свого довірителя просив виділити в його володіння східну частину земельної ділянки, позначену помаранчевим кольором. В свою чергу, представник позивача заперечень проти цього не мав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 13 квітня 2004 року (а.с. 6) [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 448 м2, що розташована по [ADDRESS] в м. Миколаєві. Порядок користування земельною ділянкою між сторонами на договірних засадах не визначався. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 125-042 від 21 травня 2014 року суду запропонований єдиний варіант поділу спірної земельної ділянки і таким поділом представника сторін згодні. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила позбавити його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Зазначені вимоги позивач мотивувала тим, що відповідач вихованням дитини не займається, її не відвідує, долею дитини та її матеріальним станом не цікавиться. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, підтвердили викладені в позовній заяві обставини. Представник третьої особи - органу опіки та піклування, а також прокурор вважали позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відомості про поважність неявки відповідача в матеріалах справи відсутні. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO], її батьками є: матір'ю -[PERSON], батьком -[PERSON]. При цьому батько дитини протягом трьох років ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини. Відповідач не проявляє батьківського піклування, мешкає окремо від дитини, її долею не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Вказані обставини у повному обсязі підтверджуються матеріалами справи. За таких обставин в силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України [PERSON] має бути позбавлений батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути 15480 грн. 00 коп. заборгованості по аліментним платежам. а також пеню за несплату аліментів, розмір якої визначила в 263934 грн. 00 коп. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відомостей про поважність причин неявки відповідача в судове засідання матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 244, 245 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі виконавчого листа № 2-6012/09 р., виданого 01 липня 2009 року Центральним районним судом м. Миколаєва здійснюється стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 300 грн. 00 коп., але не менше, ніж установлено законом, до повноліття дитини. Відповідно довідки відділу ДВС ММУЮ станом на 01 січня 2014 року у відповідача перед позивачкою наявна заборгованість зі сплати періодичних платежів на утримання малолітньої дитини (аліментів) у розмірі 15480 грн. 00 коп. Відповідно ч. 4. ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по аліментам в сумі 15480 грн. 00 коп. В силу ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З матеріалів справи слідує, що прострочення сплати аліментів з боку відповідача триває з березня 2009 року по грудень 2013 року, тобто протягом 34 місяців. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню по сплаті аліментів із розрахунку: 300/100*30*34 = 3060 грн. 00 коп. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 248 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у звязку з навчанням в розмірі 1000,00 грн.щомісячно до закінчення нею навчання. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студенткою 1 курсу художньо-графічного факультету Південноукраїнського національного педагогічного університету ім.. [PERSON], ІV рівня акредитації, денної форми навчання, та потребує матеріальної допомоги. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. Стан здоров'я й матеріальне становище відповідача та дитини задовільні. У відповідності зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Враховуючи матеріальне становище дитини та платника аліментів, що у відповідача не має інших дітей, непрацездатних батьків, дружини, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача слід стягувати аліменти щомісячно в розмірі 700,00 грн. до закінчення донькою навчання, тобто до 30 червня 2019 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у звязку з навчанням в розмірі 500,00 грн.щомісячно до закінчення навчання. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав частково, був згоден виплачувати аліменти з урахуванням наявності у нього іншої дитини, на яку він сплачує аліменти. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеськуої області від 06 липня 2011 року [PERSON] сплачує аліменти на [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студенткою 3 курсу Крижопільського професійного будівельного ліцею денної форми навчання, та потребує матеріальної допомоги. Термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2016 року. Стан здоров'я й матеріальне становище відповідача та дитини задовільні. У відповідності зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Враховуючи матеріальне становище дитини та платника аліментів, сплату відповідачем аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відсутність непрацездатних батьків, дружини, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 500,00 грн.щомісячно до закінчення донькою навчання, тобто до 30 червня 2016 року.

Outcome: approved