Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишивши на її вихованні та утриманні неповнолітніх дітей дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] 28.05.2008р.н., в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона 14 травня 2005 року уклала шлюб з [PERSON] і прожила з ним у спільному шлюбі до травня 2012 року. Від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - 28.05.2008р.н. Діти на даний час проживають разом з нею і ходять до школи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено довідку про склад сім»ї та довідки з навчальних закладів. Між ними спільне сімейне життя не склалося, причиною розірвання шлюбу стало фактичне непорозуміння сімейних стосунків, відношення один до одного стали холодними в зв'язку з чим відсутня любов між ними. Дітям вона має бажання та можливість дати відповідне виховання і забезпечити їх матеріальний добробут, однак відповідач особисто не забезпечує належним чином фінансово їхню сім'ю, не приділяє уваги дітям, не займається їхнім вихованням та утриманням. Щодо неї як дружини не проявляє ознаків уваги та любові, а його поведінка призводить до сварок та непорозумінь у сім»ї. За таких обставин вважає, що подальше спільне сімейне життя з відповідачем є не можливе.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Загальне спільне сімейне господарство ними з весни 2012 року не ведеться. Подальше сумісне спільне життя подружжя і збереження сім'ї вона вважає неможливим, оскільки збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення. Позивач, бажає, щоб діти залишалися проживати з нею, оскільки за особистим характером відповідача проживання дітей біля батька є не можливим, і відповідач не бажає особисто бути постійно з дітьми, допомагати їм у навчанні. Діти повинні зростати в умовах турботи і відповідальності своїх батьків, у всякому разі, в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Після розірвання шлюбу, вона не має наміру перешкоджати відповідачу як батькові дітей у спілкуванні з ними та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей відповідно до норми п.3 ст.157 Сімейного кодексу України. Згідно норми п.2 ст.141 Сімейного кодексу України в якій зазначено - Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Вважає, що позитивного результату для примирення не настане, оскільки сторони від весни 2012р. так і не примирилися та не знайшли спільної мови, щоб продовжити проживати разом у шлюбі. За таких обставин збереження сім'ї і подальше спільне життя з відповідачем є не можливе. На даний час шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. На час розірвання шлюбу відносно поділу спільно придбаного майна в шлюбі спору немає. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомленим про час та місце судового засідання через оголошення в пресі,

Outcome: dismissed