Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Смілянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі договору обміну квартир, посвідченого 06 лютого 1998 року Смілянською біржею (філією ТБ «Київська Біржа нерухомості Джі-Пі-Ай) та договору дарування, який укладений на підставі вищевказаного договору. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом на це нерухоме майно, оскільки є дочкою спадкодавця та вчасно і у визначений спосіб подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Проте в нотаріальному оформленні права на спадщину йому було відмовлено з підстав того, що договір обміну квартир, на підставі якого спадкодавець набув право власності на квартиру, було зареєстровано на товарній біржі і не посвідчено нотаріально. Посилаючись на ці обставини позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте від неї до суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява від представника Смілянської міської ради Гончаренко А.О. про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи не з`явились в підготовче судове засідання то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, висловлену письмово, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Спадкове майно, право на яке позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , належить спадкодавцю на підставі договору обміну квартир, посвідченого 06 лютого 1998 року Смілянською біржею (філією ТБ «Київська Біржа нерухомості Джі-Пі-Ай) та договору дарування від 18 квітня 2013 року, посвідченого нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Черкаської області Новіковим І.М., зареєстрованого в реєстрі за №2218, який укладений на підставі вищевказаної біржевої угоди. Факт реєстрації договору обміну квартир у Смілянському відділку бюро технічної інвентаризації підтверджується штампом цієї установи, що міститься на зворотній стороні договору, копія якого знаходиться в матеріалах справи. З постанови державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 11 березня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що після смерті [PERSON] 26 серпня 2020 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернулась [PERSON] . На підстави поданої нею заяви була заведена спадкова справа №454/2020. З заявою про відмову від прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] . Крім того, 11 березня 2021 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] до Смілянської держнотконтори звернулась [PERSON] . Проте нотаріус у задоволенні заяви позивача вказаною постановою відмовив, посилаючись на те, що [PERSON] за життя не звернулась за нотаріальним посвідченням договору обміну квартир, зареєстрованого на біржі, відповідно до чинного законодавства. А оскільки у [PERSON] відсутній нотаріально посвідчений договір обміну квартир, що залишилася після смерті [PERSON] , нотаріус відмовив позивачу у видачі на це спадкове майно свідоцтва про право власності за законом. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до положень ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 24 вересня 1997 року. Відповідно до ст.242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін Статтею 227 ЦК УРСР у редакції, чинній на момент укладення зазначеного договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР у редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року №1956 XII в редакції, чинній на момент укладання договору купівлі-продажі, не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року за № 1952-IV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до п.1.4-1.5 Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13 грудня 1995 року, державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів (додаток №1), за рахунок коштів власників нерухомого майна. До об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносить, зокрема, і квартири багатоквартирних будинків. Пунктом 6 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб як Додатку №1 до Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, до таких правовстановлюючих документів віднесено договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею. Таким чином, реєстрація Смілянським відділком бюро технічної інвентаризації за [PERSON] права власності на 1/5 частину квартиру [ADDRESS] на підставі договору обміну, посвідченого Смілянською біржею (філією ТБ «Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі»), а не нотаріусом, станом на 06 лютого 1998 року не суперечило чинному на той час законодавству. Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини і норми права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про те, що вказана вище 1/5 частини квартири дійсно належала спадкодавцю [PERSON] на підставі зареєстрованого на товарній біржі договору обміну квартир, який був фактично виконаний сторонами, а також відповідно до чинного, на момент його укладення, законодавства зареєстрований у бюро технічної інвентаризації. Інша частина квартири належала спадкодавцю на підставі договору дарування від 18 квітня 2013 року, посвідченого нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Черкаської області Новіковим І.М., зареєстрованого в реєстрі за №2218. Однак, у зв`язку з недодержанням при укладенні договору обміну квартир нотаріальної форми, позивач як єдиний спадкоємець за законом не може реалізувати свої спадкові права. Тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , підлягають задоволенню. На підставі ст. 128, 153, 227, 242 ЦК УРСР, ст. 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. 15 Закону України «про товарну біржу»,

Outcome: approved