overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила визнати недієздатною свою сестру [PERSON]. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. У судовому засіданні заявник підтримала заяву про визнання особи недієздатною. Представник Органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви виходячи з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є рідною сестрою [PERSON] (а.с. 9, 10). Висновком судово-психіатричного експерта № 1097 від 30.12.14р. встановлено, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений апато-дисоціативний дефекту F20.00. [PERSON] за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує встановлення над нею опіки. (а.с. 41-42). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є сестрою [PERSON] Таким чином, враховуючи наявність родинних стосунків, висновок судово-психіатричного експерта № 1097 від 30.12.14р., суд прийшов до висновку про визнання [PERSON] недієздатною. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідності її задоволення. На підставі викладеного, ст. 39 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила визнати недієздатною свою сестру [PERSON]. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги та контролю. До початку судового засідання заявник та представник Органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі, заяву підтримали, просили її задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви виходячи з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є рідною сестрою [PERSON] (а.с. 4, 5). Висновком судово-психіатричного експерта № 1061 від 16.12.14р. встановлено, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Шизофренії параноїчної, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, апато-дисоцативний тип дефекту» ( згідно з МКХ-10 шифр F20.00). [PERSON] за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 31-32). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є сестрою [PERSON] Таким чином, враховуючи наявність родинних стосунків, висновок судово-психіатричного експерта № 1061 від 16.12.14р., суд прийшов до висновку про визнання [PERSON] недієздатною. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідності її задоволення. На підставі викладеного, ст. 39 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просила, в порядку забезпечення доказів, витребувати від відділу Держгеокадастру в Полонському районі копію технічної документації на приватизацію земельної ділянки площею 1,3697 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Полонської міської ради обєднаної територіальної громади, котра була виготовлена у 2006 році для [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначала, що з 2001 року вона користується зазначеною вище земельною ділянкою, котру має намір приватизувати. Однак, при зверненні до міської ради з проханням відновити межі земельної ділянки їй стало відома про те, що дана ділянка приватизована [PERSON], у звязку з чим вона бажає звернутись до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, а для цього їй необхідно отримати копію технічної документації. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заяву підтримав. Заслухавши представника заявниці, суд приходить до такого висновку. Відповідно до частин 2-4 статті 133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є зокрема, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову. У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов'язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, заподіяні у зв'язку із забезпеченням доказів. Приймаючи до уваги, що заявниця та її представник мають лише намір звернутись до суду із позовом, а тому в такому випадку суд вважає, що спосіб забезпечення доказів слід визначити у виді надання названим особам права оглянути технічну документацію на приватизацію земельної ділянки за місцем її знаходження, та в разі потреби зняти копії відповідних документів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила: - встановити опіку над її двоюрідною сестрою [PERSON], яка визнана в судовому порядку недієздатною; - призначити її опікуном над [PERSON]. В обґрунтовання своїх вимог вказує, що [PERSON], рішенням Ріпкинського районного суду від 20.01.2009 року визнана недієздатною та призначено опікуном [PERSON]. Проте, 19.11.2016 року [PERSON] померла, тобто автоматично перестала бути опікуном над недієздатною. Вказує, що на даний час вона доглядає свою двоюрідну сестру, проте не може юридично представляти її інтереси, оскільки не є її опікуном. В судове засідання заявниця [PERSON], її представник [PERSON], представник Ріпкинської селищної ради [PERSON] не зявилися,\~ до суду надали заяви про розгляд справи у їхвідсутність, заявлені вимоги підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частина 1 ст. 60 ЦК України передбачає, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Виходячи з правового аналізу ч. 1 ст. 60 ЦК України, можна зробити висновок, що встановлення опіки в судовому порядку застосовується один раз при визнанні фізичної особи недієздатною та призначенні їй опікуна за поданням органу опіки і піклування, а не при призначенні нового опікуна, оскільки встановлення опіки та призначення опікуна є самостійними юридичними фактами. В даному випадку, рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20.01.2009 р. в справі № 2-о-1/09 за заявою [PERSON] було: - визнано, з урахуванням ухвали від 9 лютого 2009 р., недієздатною [PERSON], [INFO]; - призначено останній опікуна її тітку [PERSON]; - але вказаним рішенням опіка над недієздатною не встановлювалась. По справі встановлено, що [PERSON] померла 19.11.2016 року, що стверджується свідоцтвом про її смерть ([PERSON] І-ЕЛ № 286555). За таких обставин, суд вважає за можливе встановити опіку над недієздатною [PERSON], [INFO], при вирішення питання про призначення нового опікуна. Враховуючи те, що у суду відсутні підстави ставити під сумнів рішення органу опіки та піклування Ріпкинської селищної радиРіпкинського району Чернігівської області від 24 листопада 2016 р. № 105 про доцільність призначення [PERSON] опікуном над її [PERSON], оскільки воно відповідає інтересам недієздатної, грунтується на акті обстеження умов проживання сім'ї, на характеристиці на [PERSON], з урахуванням того, що [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON], з урахуванням особистих стосунків між ними, з урахуванням можливості [PERSON] виконувати обов'язки опікуна на недієздатною, - суд знаходить за можливе призначити [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON]. Вказане в сукупності свідчить про наявність підстав для задоволення заяви в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити той факт, що її син [PERSON], [INFO], помер [INFO], мотивуючи тим, що Кочичинська сільська рада відмовилася видати свідоцтво про смерть, посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Судово-медичне обстеження трупа заявниця не проводила тому, що не мала для цього коштів, а також у зв'язку із поганим станом здоров'я. Встановлення цього факту їй потрібно для отримання допомоги на поховання. В судове засідання заявник не з'явилась, надала до суду заяву, в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Кочичинської сільської ради Житомирської області в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій вимоги заявника визнала повністю, просила справу розглянути без її участі. Свідки [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких підтвердили той факт, що [PERSON] помер [INFO], а також справу просили розглянути без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 п. 8 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у власному будинку в с. Кочичине Ємільчинського району Житомирської області та захоронений на кладовищі в с. Кочичине Ємільчинського району. Кочичинська сільська рада Ємільчинського району відмовилася видати свідоцтво про смерть [PERSON], посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Судово-медичне обстеження трупа заявниця не проводила тому, що не мала для цього коштів та їй не було відомо, що вона не зможе отримати свідоцтво про смерть сина без висновку медичної установи, а оскільки заявниця являється людиною похилого віку та поганим станом здоров'я, вона не мала можливості провести медичне обстеження померлого сина. Таким чином, суд вважає, що факт смерті [PERSON] в певний час і при певних обставинах підтверджений. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на отримання допомоги на поховання та зняття з обліку померлого. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй державного акта про право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №030347 від 09 квітня 2002 року, виданого Жаботинською сільською радою Кам`янського району Черкаської області на ім`я [PERSON] , посилаючись на те, що у вказаному державному акті було допущено помилку в її імені, в зв`язку з чим вона не може реалізувати право власності на належну їй земельну ділянку. Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій він заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, надав до суду клопотання в якому просить проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Державний акт про право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №030347 від 09 квітня 2002 року, виданий Жаботинською сільською радою Кам`янського району Черкаської області на ім`я [PERSON] . Згідно копії паспорту громадянина України [NUMBER] виданого Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області 05 березня 1999 року, копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 03 січня 2020 року, копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 25 жовтня 1986 року, копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 30 квітня 1966 року, копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 17 вересня 1988 року, копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 09 жовтня 1993 року, ім`я заявника вказано [PERSON] . Відповідно до архівного витягу з рішення виконавчого комітету Жаботинської сільської ради від 03 квітня 2001 року №17, [PERSON] надано земельну ділянку розміром 0,40 га для ведення особистого підсобного господарства в постійне користування із виготовленням Державного Акту, яка розміщена в селі Жаботин на урочищі біля млина СВК «Колос». Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідженні судом документи дозволяють стверджувати, що державний акт про право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №030347 від 09 квітня 2002 року, виданий Жаботинською сільською радою Кам`янського району Черкаської області на ім`я [PERSON] , належить заявнику. Встановити факт належності правовстановлюючого документу заявнику іншим шляхом неможливо, тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 024197 виданого 03 лютого 2003 року, на земельні ділянки загальною площею 3,10 га, які розташовані на території Черниської сільської ради, оскільки в останньому невірно зазначено її по-батькові, а саме : замість «Филипівна» сказано «Пилипівна», мотивуючи свої вимоги тим, що іншим чином встановити належність даного документу вона не має можливості, а встановлення даного факту їй необхідно для реалізації її права власності на майно. В судове засідання представник заявника за довіреністю подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила про підтримання заявлених вимог. Заінтересована особа - Черниська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, не забезпечили явку свого представника в судове засідання. Представник заінтересованої особи - Чернігівської районної державної адміністрації надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно копії державного акту серії ІІ ЧН № 024197, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 30 вересня 2002 року № 528, [PERSON], яка мешкає в с. Клочків, вул. П»ять Кутів, 9 Чернігівського району належать земельні ділянки загальною площею 3,10 га на території Черниської сільської ради для ведення особистого селянського господарства. ( а.с 5). Проте, в державному акті невірно вказано по-батькові власника і замість «Филипівна» вказано «Пилипівна». Відповідно до копії паспорта НК № 777890 (а.с. 6), прізвище імя по-батькові заявника [PERSON], яка зареєстрована [INFO]ять Кутів, 9. Згідно довідки Черниської сільської ради № 400 від 30.11.2015 року, у Державному акті на право власності на землю на земельні ділянки (пай) № 91, що розташовані на території Черниської сільської ради через помилку в Списку членів КСП ім. Шевченка, замість «Шарпата Катерина Филипівна» зазначено «Шарпата Катерина Пилипівна». Таким чином, при видачі державного акту серії ІІ ЧН № 024197 була допущена помилка в написанні по-батькові заявника. Зазначена обставина перешкоджає заявнику в подальшому здійснювати свої права щодо розпорядження своїм майном. Тому, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що [PERSON] належить державний акт серії ІІ ЧН № 024197, виданий 03 лютого 2003 року на імя Шарпатої Катерини Пилипівни, що зареєстрований в книзі державних актів на право власності на землю за № 163, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй трудової книжки Серії БТ-І № 2596723, виданої 25 вересня 1978 р. на імя [PERSON], [INFO], вказуючи, що у трудовій книжці її прізвище помилково вказано «Ніловко». Вказує, що встановлення даного факту їй необхідне для оформлення пенсії, оскільки неправильність запису у трудовій книжці робить неможливим підтвердження її трудового стажу, що перешкоджає реалізації нею права на пенсійне забезпечення. У судове засідання заявниця [PERSON] не зявилася, в позовній заяві просила справу розглядати у її відсутність. Представник заінтересованої особи не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК україни, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно розяснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. По справі встановлено, що: - [PERSON] народилась 08 січня 1962 року, що підтверджується паспортом громадянина України Серія ЕН № 309777; - 25 вересня 1978 р. на імя [PERSON], [INFO] була видана трудова книжка; - [PERSON], [INFO] уклала шлюб 31.07.1982 року з [PERSON], прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON]; - [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 25.03.1988 року, прізвище дружини після розлучення присвоєно - [PERSON]. Суд оцінивши в сукупності вказані документи, приходить до висновку, що трудова книжка з усіма записами, яка видана 25 вересня 1978 р. на імя [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) [PERSON], [INFO] належить [PERSON], [INFO]. Враховуючи наведене та зважаючи, що метою встановлення даного факту є оформлення [PERSON] пенсії, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON], [INFO] трудової книжки з усіма записами, яка видана 25 вересня 1978 р. на імя [PERSON] ([PERSON], [PERSON]), [INFO]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] була їй рідною матір`ю. Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] в м.Сміла Черкаської області помела [PERSON] , яка доводилась їй матір`ю. Після її смерті відкрилася спадщина, яку вона прийняла, оскільки проживала разом із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. Проте нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як не прослідковується її родинний зв`язок із матір`ю, оскільки в її свідоцтві про наролження ім`я її матері вказано [PERSON] , замість [PERSON] . Посилаючись на ці обставини [PERSON] звернулась в суд з заявою і просить встановити факт родинних відносин. Заявник в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява в якій він заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Разом з тим, відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, Свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 листопада 2018 року. Свідоцтво про народження [NUMBER] від 10 лютого 1967 року видане [PERSON] , [INFO] , де її матір`ю записана [PERSON] . Зміна прізвища заявника із [PERSON] на [PERSON] відбулося внаслідок реєстрації шлюбів 1968 року, 1973 року та 1982 року. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 10 липня 2019 року №00023346769 вбачається, що [PERSON] після реєстрації шлюбу 04 січня 1964 року змінила прізвище на [PERSON] . Допитані в судовому засіданні, що відбулося 20 грудня 2019 року, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] , яка померла [INFO] доводилась заявнику матір`ю. Дослідженні судом документи дозволяють стверджувати, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною матір`ю заявника по справі. Встановлення факту родинних стосунків для заявника має юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати його законні права на отримання спадщини. З метою усунення обставини, яка перешкоджає заявнику отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину та оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved