Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON], [INFO], та сумісного їх проживання за адресою: [INFO], на момент смерті останнього 27 квітня 2017 року. В обґрунтування заяви вказала, що з 19.08.1972 року вона перебувала в офіційному шлюбі і постійно проживала зі своїм чоловіком [PERSON], [INFO]. У 2014 році у звязку із початком воєнних дій на території м.Харцизька Донецької області вони були змушені виїхати до міста Добропілля, де зареєстровані як внутрішньо переміщені особи і проживали за адресою: [INFO]. До м.Харцизька періодично приїжджали для перевірки стану належної їм квартири. У квітні 2017 року, під час такої поїздки, перебуваючи у м.Харцизьку, її чоловік [PERSON] помер. Під час життя вони отримували пенсію, яка була для них єдиним видом доходу, і пенсія чоловіка була значно вища за її. У звязку з цим вона знаходилась на його утриманні. Крім того, як сімя вони проживали завжди разом, разом вели спільне господарство. Факт сумісного проживання у шлюбі підтверджує показаннями свідків і довідкою голови квартального комітету міської ради. Визнання цих фактів потрібно заявниці для оформлення пенсії за втратою годувальника. В судове засідання [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримає. Представник заявниці за довіреністю [PERSON] підтримала подану заяву та просила її задовольнити. Заінтересована особа Добропільське обєднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області по суті заяви в судове засідання надала відзив, в якому просить відмовити [PERSON] у задоволенні заявлених вимог. Як підставу для відмови орган ПФУ зазначає той факт, що [PERSON] та її чоловік оформляли пенсію і перебували на обліку в різних управліннях ПФУ Донецької та Дніпропетровської областей. Чоловік заявниці згідно свідоцтва помер у м.Харцизьку, тоді як згідно довідки квартального проживав у м.Добропілля, тобто він не міг на час своєї смерті сумісно проживати з [PERSON] у м.Добропілля, пров. Сєдова, 9/2. Також вважає свідків, яких просить допитати заявниця, зацікавленими у справі особами, оскільки свідок [PERSON] отримувала замість [PERSON] допомогу на поховання її чоловіка. На думку представника ПФУ, свідки не зареєстровані і не проживають у [INFO], тому не можуть підтвердити факт сумісного проживання за цією адресою подружжя [PERSON]. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає у [INFO]. Дійсно з 2014 року у неї вдома проживала сімя [PERSON], заявниця та її чоловік [PERSON]. Їх попросила впустити до себе проживати її рідна тітка, якій заявниця [PERSON] є ліпшою подругою. Подружжя Коленикових жили разом, разом купували продукти харчування, готували їжу, спали в одному ліжку. Весь час вона наглядно особисто бачила їх сімейні стосунки. Їй відомо, що в м.Добропілля у [PERSON] єдиним джерелом доходів була їх пенсія: чоловік отримував пенсію близько 5 тис. грн.., вона ж значно менше біля 1 тис. грн.. Фактично він її матеріально забезпечував і утримував. Іноді, дуже рідко, 2-3 рази на рік, вони їздили у місто Харцизьк перевірити стан свого житла. Там перебували не більше тижня. Під час однієї із таких поїздок чоловік [PERSON] у м.Харцизьку помер. На запитання учасників справи свідок [PERSON] підтвердила, що дійсно замість [PERSON], яка після смерті чоловіка перенесла інсульт і знаходилась у важкому стані, особисто вона отримувала допомогу на поховання [PERSON] в ПФУ м.Добропілля, надаючи всі необхідні документи. Це вона робила за проханням хворої [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає родину [PERSON] біля 3 років. Познайомилась із ними у 2016 році. Проживали вони в оселі [PERSON] по провулку Сєдова, 9/2 в місті Добропілля. Жили разом, вели спільне господарство. Зі слів [PERSON] їй відомо, що чоловік її повністю утримував, оскільки його пенсія була значно вища. Інші джерела їх доходів, окрім пенсії, свідку невідомі. Помер чоловік [PERSON] у 2017 році, точний місяць, коли це сталось - свідок не памятає. Тільки зазначила, що це сталось тоді, коли вони їздили провідувати квартиру у м.Харцизьку. Заслухавши пояснення представника заявниці, зясувавши думку представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав: Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема про перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч.2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо Законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі, починаючи із 19 серпня 1972 року, що суд вбачає із свідоцтва про укладення шлюбу та відміток у паспорті (а.с. 4,8) Чоловік заявниці [PERSON] помер 27 квітня 2017 року, про що видане відповідне свідоцтво (а.с.9) З наданих суду довідок за №1422004684 та №1422004682 від 10 грудня 2014 року вбачається, що 10 жовтня 2014 року заявниця та її чоловік разом перемістилися з району проведення антитерористичної операції і зареєструвались за адресою: [ADDRESS] (а.с.6,7) Отже, вони разом як одна сімя, перебуваючи у шлюбі, переїхали проживати у [INFO]. Факт сумісного проживання у м.Добропілля за вищевказаною адресою, в тому числі на момент смерті [PERSON], підтверджує також довідка голови квартального комітету за №627 від 23.11.2017р., складена у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) Факт сумісного проживання їх подружжя за вищевказаною адресою та перебування дружини на утриманні свого чоловіка підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Суд погоджується з тим фактом, що дружина [PERSON] знаходилась на утриманні свого чоловіка [PERSON], оскільки її пенсія була значно менша за чоловікову. Такий висновок суд робить на підставі вивчення довідок ПФУ про отримувану ними пенсію Так, він отримував пенсію в розмірі 5642,56 грн., вона 1475,11 грн., тобто його щомісячний дохід майже в чотири рази був більший за її дохід (а.с.24, 39-40) Одержання [PERSON] пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, оскільки судом встановлено, що основним та постійним джерелом засобів для її існування була пенсія чоловіка [PERSON] і після його смерті заявниця втратила основне та постійне для неї джерело засобів до існування. Суд не приймає заперечення відповідача проти факту сумісного проживання [PERSON], оскільки факти перебування на обліку в різних управліннях ПФУ чи реєстрація їх місця проживання за різними адресами не є підставою вважати, що вони не проживали сумісно та не були однією сімєю. Посилання представника відповідача на зацікавленість свідків у справі також суд вважає необґрунтованим, оскільки ці особи одностайно та в категоричній формі підтвердили факт, що підлягає встановленню в суді, і посилались при цьому на особисті спостереження. Тому розглядуваний судом факт повністю доведений в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Всі проаналізовані судом і оцінені в їх сукупності докази не викликають жодного сумніву, що подружжя [PERSON], будучи у шлюбі, завжди проживали разом, однією сімєю, в тому числі й на момент смерті [PERSON] 27 квітня 2017 року, і що дружина [PERSON] знаходилась на утриманні свого чоловіка. З огляду на наведене, суд вважає, що вимоги заявниці [PERSON] про встановлення факту сумісного мешкання із [PERSON], в тому числі на момент його смерті, і перебування на його утриманні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved