Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд до фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) [PERSON] про розірвання договору про надання послуг, визнання недійсним договору, стягнення коштів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.07.2012 року уклала з відповідачем договір побутового підряду на виготовлення з її матеріалів хутряного виробу модель «Автоледі». Відповідач істотно порушив умови договору, виготовивши неякісний виріб, який непридатний для використання за призначенням, внаслідок чого їй завдано матеріальну шкоду, яка полягає у пошкодженні шкур бобра в розмірі 1600 грн., понесених витратах на оплату послуг відповідача в розмірі 2250 грн., витратах на проведення експертизи виробу в розмірі 3300,52 грн. та витратах на пальне у розмірі 2108,96 грн. Посилається, що внаслідок таких дій відповідача їй також задана моральна шкода у розмірі 5000 грн., що виявилася у постійних душевних переживаннях з приводу неякісного виготовлення товару, звернення до уповноважених органів за захистом своїх прав. Крім того, зазначає, що між сторонами того ж дня укладено договір на вичинку шкур бобра, на виконання якого позивач передала відповідачу 142,50 доларів США. Вказує, що даний правочин вчинений відповідачем без відповідних повноважень, а тому на підставі ст.ст. 203 - 210, 215, 216, 227 Цивільного кодексу України його слід визнати недійсним та застосувати наслідки недійсності, стягнувши з ФОП [PERSON] 142,50 доларів США На неодноразові звернення позивача до відповідача про відшкодування завданої внаслідок цього моральної, матеріальної шкоди досягти домовленості не вдалось. З врахуванням уточнених в ході розгляду справи позовних вимог, позивач просить суд, розірвати укладений між сторонами договір побутового підряду, стягнути з відповідача в її користь суму 9259,48 грн. за завдану майнову шкоду, суму в розмірі 5000 грн. за завдану моральну шкоду, визнати недійсним укладений між сторонами договір про вичинку шкур бобра та стягнути з відповідача в її користь 142,50 доларів США вартості оплачених послуг за вичинку. Представник позивача [PERSON] в судому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених позовній заяві.. Відповідач ФОП [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково в частині розірвання договору побутового підряду та відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1600 грн. вартості хутра, 2250 грн. оплачених послуг за пошиття виробу, 3300,52 грн. витрат на проведення експертизи. В решті позовних вимог просила суд відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 11.07.2012 року укладений договір побутового підряду за умовами якого відповідач з матеріалів замовника зобов?язувався надати послуги з пошиття хутряного виробу моделі «Автоледі». Факт укладення договору підтверджується поясненнями сторін в судовому засіданні, наданим відповідачем товарним чеком від 26.01.2013 року, електронною перепискою сторін з приводу виконання договору (а.с12-23, 144). Судом встановлено, що позивач надала відповідачу 6 шкур бобра та оплатила послуги з пошиття виробу в розмірі 2250 грн. (а.с.13, 144) Із змісту ч.2 ст.651, ч.2 ст.872 Цивільного кодексу України, ч. 4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» в їх системному зв?язку вбачається, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору побутового підряду та відшкодування збитків. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав свого обов?язку щодо пошиття хутряного виробу, внаслідок чого виготовлений виріб містить істотні недоліки, що виключають його використання за призначенням. Вказана обставина підтверджується наданим позивачем висновком експертного дослідження №11419/13-53 від 12.11.2013 року (а.с. 78-88). Заперечуючи викладені в екпертному заключенні висновки, відповідач не заявила клопотання про проведення відповідної судової експертизи, хоча судом роз?яснювалося відповідачу таке право. З врахуванням встановленого ст..11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства та вимог ст.143 цього Кодексу, суд не вправі призначати експертизу за власною ініціативою без відповідного клопотання сторін, а тому в даному випадку суд приймає рішення по наявним у справі доказам. Таким чином, суд вважає, що відповідач істотно порушила умови укладеного між сторонами договору, а тому вимоги позивача про розірвання договору побутового підряду суд вважає підставними. Щодо відшкодування матеріальної шкоди, то вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення частково. Із електронної переписки між сторонами (а.с.12-13) судом встановлено, що сторонами погоджено вартість однієї вичиненої шкури бобра у розмірі 400 грн. Саме таку вартість матеріалу суд бере до уваги для визначення вартості матеріальної шкоди і відхиляє доводи сторін про іншу вартість шкур бобра, оскільки, вищевказана вартість добровільно погоджена сторонами, що відповідає вимогам ч.2 ст.870 ЦК України. В даному випадку позивачем було надано 6 шкур бобра, а тому їх загальна вартість становить 2400 грн. (400*6). Проте, з врахуванням встановленого ст..11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог в цій частині, а тому з відповідача підлягає стягненню вартість шкур бобра в розмірі 1600 грн. Крім того, як нанесену позивачу матеріальну шкоду з відповідача слід стягнути 2250 грн. оплачених послуг за пошиття виробу та 3300,52 грн. витрат на проведення експертизи (а.с. 88,144). Вказані суми визнані відповідачем в судовому засіданні, що згідно ч.4 ст.174 ЦПК України є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині. В решті вимог слід відмовити, оскільки, надані позивачем чеки на купівлю бензину не підтверджують купівлю пального саме [PERSON] з метою поїздки до ФОП [PERSON] (а.с.28-30, 89-94). За змістом ст..22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 1, 2, 4-7 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» в їх системному зв?язку вбачається, що споживач має право на вішкодування моральної шкоду у разі надання виробником продукції неналежної якості. Із змісту ст. 23 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка в тому числі полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Із роз'яснень, даних в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова ПВСУ №4), вбачається, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Як пояснили суду представник, внаслідок неправомірних дій відповідача, що виявилася у виготовленні неякісного виробу та небажанні в добровільному порядку відшкодувати завдану матеріальну шкоду, [PERSON] змушена була звертатися до уповноважених органів та суду для захисту своїх прав, що спричинило душевні хвилювання останньої. Враховуючи ту обставину, що з вини відповідача позивачу, як споживачу, виготовлено неякісний виріб, яким вона не має можливості скористатися, , суд приходить до висновку, що в даному випадку розмір відшкодування за завдану [PERSON] моральну шкоду становить 800 грн. Визначаючи саме такий розмір моральної шкоди, суд, у відповідності до ст. 23 ЦК України, враховує, нервовий стрес, глибину душевних страждань, які було завдано позивачу з вини відповідача, факт порушення нормальних життєвих зв'язків позивача внаслідок неправомірних дій, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, ступінь вини відповідача, який в добровільному порядку жодним чином не відшкодував шкоду. Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору про вичинку шкур бобра та стягнення з відповідача в користь позивача 142,50 доларів США вартості послуг за вичинку, то суд вважає такі вимоги безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах ст.ст. 203 - 210, 215, 216, 227 Цивільного кодексу України. Зокрема, всупереч ст. 60 ЦПК України позивач та її представник не довели та не підтвердили жодними належними та допустимими доказами обставини, що підтверджують факт укладення між сторонами договору на вичинку шкур та оплату позивачем на користь відповідача відповідних послуг у вищезазначеному розмірі. Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial