Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], стверджуючи, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 березня 2014 року за нею визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO] року, на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 3,2740 га на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області, державний акт серії III-ОД № 000593, виданий 09 січня 2004 року Котовською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження від 18 грудня 2003 року №511-03. Крім неї спадкоємцем першої черги за законом є відповідач [PERSON] Однак відповідач не розпочинав процедуру оформлення спадщини, що унеможливлює укладання договору про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності між співвласниками земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] та виділення належної [PERSON] частки із складу земельної ділянки загальною площею 3,2740 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області. Позивачка просить поділити земельну ділянку загальною площею 3,2740 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області, виділивши їй частку площею 1,0910 га відповідно до варіанту 2 схеми поділу земельного масиву, із складу земельної ділянки. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з'являвся, сповіщався про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації свого постійного місця проживання. Повідомлення про виклик повертались із зазначенням закінчення терміну зберігання. Іншими даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Суд вважає за можливим слухати справу за відсутності нез'явившогося відповідача. При цьому суд враховує положення ч. 1 ст. 169 ЦПК України, згідно якої суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. При таких обставинах, зважаючи на довгий час розгляду справи у суді, суд вважає за неможливим перенести розгляд справи на іншу дату. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 березня 2014 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO] року, на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 3,2740 га на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області Вищевказана земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №000593 від 09 січня 2004 року. Відповідно до довідки управління держземагенства у Котовському районі Одеської області вартість земельної ділянки площею 3,2740 га, що розташована на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала [PERSON] становить 77691,06 грн. На замовлення [PERSON] було виготовлено технічну документацію «Схеми поділу земельного масиву загальною площею 3,2740 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області». Даною технічною документацією пропонується два варіанти поділу земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON]: варіант 1 передбачає наступний поділ земельної ділянки: [PERSON] - 1.0916 га, [PERSON]- 2,1824 га; варіант 2 передбачає наступний поділ земельної ділянки: [PERSON] - 1,0910 га, [PERSON]- 2,1830 га. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. За ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із означенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 89 ч.4 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Згідно ч. 3 ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Оскільки відповідач обов'язку щодо прийняття спадщини не виконав, а домовленості щодо поділу часток у натурі між позивачкою та відповідачем не досягнуто, тому суд приходить до висновку, що позов про виділення частки зі складу земельної ділянки підлягає задоволенню.

Outcome: approved