Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Одеської міської Ради, третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Поліщук Галина Петрівна про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року в народилася позивачка [PERSON], яка з того часу і дотепер проживає в [ADDRESS]. Факт проживання [PERSON] за вказаної адресою та факт її офіційної реєстрації з 03 грудня 1982 року підтверджується відміткою у паспорті громадянина України на ім'я позивачки серії [NUMBER], виданим 09 грудня 1997 року Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. 26 жовтня 1985 року у зв'язку із укладенням шлюбу позивачка змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка [PERSON]. 16 липня 1988 року Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою у зв'язку із смертю [INFO] року батька позивачки - [PERSON], видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями в рівних частках є його дружина - [PERSON], та донька [PERSON]. Відповідно до зазначеного свідоцтва, спадкове майно складається з цілого кам'яного одноповерхового будинку житловою площею 27,8 кв. м. що знаходиться в [ADDRESS] з надвірними господарськими будівлями та спорудами - літньою кухнею літ. «Б» плану, вбиральні літ. «Д», огорожі №1-5 та мостінням 1, розташованого на земельній ділянці в 560 кв. м. Отже, відповідно до приписів ст. 548, п. 1, 2 ч. 1 ст. 549 чинного на той час Цивільного кодексу У PCP 1963 року спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном та подали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, є її донька [PERSON]. Станом на дату подачі позову до складу спадщини входить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], якій складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., літніх кухонь «Е, Б», душу літ. «И», сараю лит. «В», вбиральні літ. «З», огорожі №1-3, 5-6, мостіння І. Душ літ. «И», вбиральня літ. «З» - тимчасові споруди. Позивачка звернулась до нотаріальної контори з приводи отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмолено, оскільки правовстановлюючі документи не було зареєстровані у державному реєстрі речових прав. На підставі викладеного, позивачка просить: 1)встановити факт прийняття [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] року батька позивачки [PERSON], і яка складалася, у тому числі, з 1/2 житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 2) встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] року батька позивачки [PERSON], і яка складається, у тому числі, з 1/2 житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 3) встановити факт прийняття [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] року матері [PERSON], і яка складається, у тому числі, з 1/2 житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 4) встановити, що з [INFO] року [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]: -1/2 відповідно до факту прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] року батька позивачки [PERSON]; -1/2 відповідно до факту прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] року матері позивачки [PERSON]. 5) визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., літніх кухонь «Е, Б», душу літ. «И», сараю лит. «В», вбиральні літ. «З», огорожі №1-3, 5-6, мостіння І., душу літ. «И» та вбиральні літ. «З». В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За згодою представника позивача, суд розглядає справу у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [INFO] року народилася позивачка [PERSON], яка з того часу і дотепер проживає в [ADDRESS]. Факт проживання [PERSON] за вказаної адресою та факт її офіційної реєстрації з 03 грудня 1982 року підтверджується відміткою у паспорті громадянина України на ім'я позивачки серії [NUMBER], виданим 09 грудня 1997 року Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. 26 жовтня 1985 року у зв'язку із укладенням шлюбу позивачка змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка [PERSON]. 16 липня 1988 року Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою у зв'язку із смертю [INFO] року батька позивачки - [PERSON], видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями в рівних частках є його дружина - [PERSON], та донька [PERSON]. Відповідно до зазначеного свідоцтва, спадкове майно складається з цілого кам'яного одноповерхового будинку житловою площею 27,8 кв. м. що знаходиться в [ADDRESS] з надвірними господарськими будівлями та спорудами - літньою кухнею літ. «Б» плану, вбиральні літ. «Д», огорожі №1-5 та мостінням 1, розташованого на земельній ділянці в 560 кв. м. Таким чином, згідно ст. 548, п. 1, 2 ч. 1 ст. 549 чинного на той час Цивільного кодексу У PCP 1963 року спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном та подали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом також встановлено, що 1/2 частина будинку [ADDRESS] зареєстрована за позивачкою на підставі свідоцтва про право за законом, яке видано 16 липня 1988 року Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав. На підставі викладеного, суд вважає, що відсутня правова необхідність у встановленні факту прийняття [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), а також [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] року [PERSON], оскільки спадкові права були оформлені належним чином, тобто видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Судом також встановлено, що [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, є її донька [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], що складається цілому: з житлового будинку літ. «А», загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., літніх кухонь «Е, Б», душу літ. «И», сараю літ. «В», вбиральні літ. «З», огорожі №1-3, 5-6, мостіння І, душу літ. «И» та вбиральні літ. «З», у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Однак оформити спадщину позивачка не мала можливості, оскільки за час життя її мати [PERSON] не зареєструвала право власності на 1/2 будинку [ADDRESS], що їй належало на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 1988 року, яке було видано Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Поліщук Г.П. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Приписами ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] проживала спільно із спадкодавцем [PERSON], що підтверджується відомостями про спільну реєстрацію. На підставі викладеного, суд вважає можливим встановити факт прийняття [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до ст. 1217-1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачка, згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців судом не встановлено. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що позивачка не має можливості оформити право на спадщину в нотаріальному порядку, а також той факт, що суд вважає можливим визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], що складається цілому: з житлового будинку літ. «А», загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., літніх кухонь «Е, Б», душу літ. «И», сараю літ. «В», вбиральні літ. «З», огорожі №1-3, 5-6, мостіння І, душу літ. «И» та вбиральні літ. «З», у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В той же час, суд вважає, що решта позовних вимог не підлягають задоволенню, оскільки встановлення інших фактів, не впливає на сутність правовідносин, які виникли.

Outcome: partial