Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON], Департаменту міського господарства Одеської міської ради, третя особа: Четверта одеська державна нотаріальна контора про визнання розпорядження, свідоцтва про право власності недійним, визнання права власності та права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], з 27 жовтня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 029207, виданим 27.10.95р. відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів в м. Одесі 24 квітня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І- ЖД № 375945, виданим 24.04.14р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, копії яких додаються. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала останньому на підставі розпорядження органу приватизації від 26 березня 2002 року та свідоцтва про право власності від 26 березня 2002 року. Позивачка є спадкоємцем першої черги, окрім неї, спадкоємцями першої черги є відповідач [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON], яким є рідними дітьми померлого. Спадкоємці своєчасно звернулись до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак під час оформлення спадщини, позивачка дізналась про факт незаконної приватизації і оформлення право власності на квартиру, де постійно проживало подружжя. Так, з правовстановлюючих документів (свідоцтва про право власності) стало відомо, що квартиру за адресою: [ADDRESS], де позивачка постійно проживала з померлим з 1995 року, було оформлено (приватизовано) лише на чоловіка позивачки та його доньку - [PERSON] (зараз - [PERSON]) [PERSON]. Позивачка вважає, що, оскільки вона не була включена до приватизаційних документів, то це порушує її права та інтереси. На підставі викладеного, позивачка просила: 1.Визнати частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації Управління житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради від 26 березня 2002 року № 145917 про приватизацію квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова в місті Одесі; 2.Визнати частково недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі, яке було видане Управлінням житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 26 березня 2002 року за № 9-5090. 3.Визнання за [PERSON] право власності на 4/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі; 4.Визнання за [PERSON] право власності на 4/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі; 5.Визнання за [PERSON] право власності на 1/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що позивачка з часу одруження з померлим [PERSON], тобто з 27 жовтня 1995 року постійно проживала з померлим квартирі № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі. В звязку з чим, позивачка вважає, що вона повинна була вийти до складу співвласників квартири у приватизаційних документах. Відповідачка [PERSON], а також її адвокат [PERSON] просили відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачка на час приватизації спірної квартири не була зареєстрована в ній, а таким чином, згідно норм законодавства не мала право на включення її до кола співвласників квартири. Вищевказаної думки також додержувався представник відповідачів [PERSON], який одночасно представляв інтереси [PERSON]. Представники Четвертої Одеської державної нотаріальної контори просили справу розглянути у їх відсутність. Представники Департаменту міського господарства Одеської міської ради в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що квартира № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі зареєстрована на праві спільної часткової власності за [PERSON] та [PERSON] та підставі розпорядження органу приватизації Управління житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради від 26 березня 2002 року № 145917, а також свідоцтва про право власності на квартиру № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова. З наданих архівних документів з КП «Міське агентство з приватизації житла» вбачається, що 26.03.2002р. із заявою на приватизацію квартири в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова звернувся [PERSON]. При цьому, в заяві на приватизацію квартири він вказав як членів сімї себе, яка основного наймача, а також його доньку [PERSON]. До вищевказаної заяви була додана довідка про склад сімї від 26.03.2002р. , з якого вбачається, що в квартирі [ADDRESS] дві особи, а саме [PERSON], як основний наймач, а також член його сімї донька [PERSON], інші члені сімї не зазначені. Вищевказані документи були завірені представником житлово-експлуатаційної організації ЖЕУ-1. Згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року N 2482-XII, в редакції від 17.12.1997р. (далі «Закону»), тобто чинної на час прийняття Управлінням житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради розпорядження від 26 березня 2002 року № 145917, приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно ч. 2 ст. 5 Закону до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. У відповідності до ч. 4 ст. 5 «Закону» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. В судовому засіданні встановлено, що на час приватизації в квартирі [ADDRESS] зареєстровані дві особи, а саме [PERSON], як основний наймач, а також член його сімї донька [PERSON], інші члені сімї не зареєстровані. Судом також встановлено, що позивачка фактично проживала за адресою: [INFO] б. 152/3, кв. 139, що підтверджується рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2002р. по справі №2-1824/2002р.. Таким чином, позивачка не мала право на приватизацію квартири квартирі [ADDRESS], а тому позовні вимоги в частині визнання частково недійсним та скасування розпорядження органу приватизації Управління житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради від 26 березня 2002 року № 145917 про приватизацію квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова в місті Одесі; визнання частково недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі, яке було видане Управлінням житлового-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 26 березня 2002 року за № 9-5090, не підлягають задоволенню, оскільки не є недоведеними. В судовому засіданні також встановлено, що 24 квітня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І- ЖД № 375945, виданим 24.04.14р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, копії яких додаються. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка належала останньому на підставі розпорядження органу приватизації від 26 березня 2002 року та свідоцтва про право власності від 26 березня 2002 року. [PERSON], а також відповідачі [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON] є спадкоємцями першої черги. Сторони своєчасно звернулись до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. В судовому засіданні сторони пояснили, що вони всі мають рівні права на отримання спадщини, а спір лише стосувався розміру частки спадкового майна. Вони також пояснили, що будь-яких перешкод у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом вони не мають. На підставі викладеного, суд вважає, що саме Четверта Одеська державна нотаріальна контора, відповідно ст.ст. 1296-1298 ЦК України, повинна видати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з чим, позовні вимоги позивачки щодо - визнання за [PERSON] право власності на 4/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі; - визнання за [PERSON] право власності на 4/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі; визнання за [PERSON] право власності на 1/9 частки квартири № 3 в житловому будинку № 61 по вул. Сергія Ядова, в місті Одесі не підлягають задоволенню, оскільки сторони не позбавлені свого право на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed