Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Одеська Товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в якому просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна №26759 укладений на Одеській Товарній біржі від 21.11.2000 року, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області 21.11.2000 року за реєстровим №7129 купила житловий будинок за адресою: [ADDRESS] - дійсним. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 21 листопада 2000 року між нею, діючої від імені свої матері - [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області 21.11.2000 року за реєстровим №7129 та відповідачем на Одеській Товарній біржі був підписаний договір №26759 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Договір був укладений відповідно до діючого на той час законодавства та нотаріально не посвідчувався. Після підписання договору купівлі-продажу за [PERSON] 18.12.2001 року в КП «ОМБТІ та РОН» було зареєстроване право власності на будинок [ADDRESS], про що в реєстровій книзі зроблено запис під №14942-стр. 36-кн. 104 доп. За життя матір позивачки - [PERSON] склала заповіт за яким все своє майно, а також належний їй будинок [ADDRESS] заповіла позивачці - [PERSON], яка є її єдиною дочкою та єдиною спадкоємицею. [INFO] матір позивачки - [PERSON] померла. Позивачка звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутися до суду з питання визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Оскільки позивачка не має можливості скористатися своїм правом власності на нерухоме майно та вступити у спадщину, вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду. Представник позивачки в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просить розглянути справу в її відсутності. Відповідач, місце проживання якого за відомостями відділу адресно-довідкової роботи державної міграційної служби України в Одеській області зареєстровано за адресою: [ADDRESS], повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових ухвал та повісток, причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав. Представник третьої особи - Одеська Товарна біржа у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом відправлення судової повістки. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований, доказаний та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 21 листопада 2000 року [PERSON] продав [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області 21.11.2000 року за реєстровим №7129 належний йому на підставі договору № 24639 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 07 грудня 1998 року, зареєстрований в ОМБТІ та РОН 22.12.1998 року в реєстровій книзі №104 доп., стр.36. реєстр.№14942 житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], який має загальну площу 188.60 кв.м. та складається з 4 кімнат житловою площею 69.0 кв.м. Вказаний житловий будинок складається з: літ. «З»: І поверх: 1-1 - коридор; 1-2 - житлове, самовільно переобладнане з кухні; 1-3 - гараж; 1-4 - сан.вузол; 1-5 - котельна; 1-6 - комора; ІІ поверх: 2-1 - коридор; 2-2 - житлова; 2-3 - житлова; 2-4 - житлова; 2-5 - житлова, перелік всіх споруд: літ. «З» - житлове, літ. «Б» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - вбиральня, літ. «Ж» - навіс, № 3,6-7 - огорожа, І - мостіння, розташовані на земельній ділянці площею 510 кв.м. /по фактичному користуванню/. Всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна №26759 від 21.11.2000 року виконані в повному обсязі, продавцю передані грошові кошти за проданий житловий будинок. Договір купівлі-продажу нерухомого майна №26759 у відповідності до діючого законодавства України, був зареєстрований 18 грудня 2001 року в ОМБТІ та РОН за номером №104 доп. стр. 36 - кн. реєстр. № 14942. Біржове оформлення договору сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією даного договору ОМБТІ та РОН. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 828. За життя [PERSON] 04 грудня 2000 року склала заповіт посвідчений 04.12.2000 року [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №7596, з якого вбачається, що [PERSON], 1942 року народження, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, а також належний їй будинок номер [ADDRESS] заповіла [PERSON]. З листа Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області №299/02-14 від 16.02.2011 року вбачається, що [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено через те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна не посвідчено нотаріально. Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 p., до вказаних правовідносин належить застосувати норми ЦК України в редакції 1963 року, оскільки його норми регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення. Згідно до ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Разом з тим, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, яка була чинна станом на 21.11.2000 року, тобто на дату укладення договору, передбачала, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Міністерство юстиції України своїм листом від 10.04.1998 року за № 17-12-44 роз'яснило, що угоди, укладені на біржі, не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. З огляду на те, що сторонами договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, покупець повністю виконали умови договору, сплативши відповідачу обумовлену вартість житлового будинку, проте відповідач ухилився від нотаріального оформлення угоди, суд застосовує правову конструкцію ст. 47 ЦК УРСР для визнання факту дійсності договору. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. При таких обставинах суд вважає, що даний договір можна визнати дійсним.

Outcome: approved