Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати [PERSON] правонаступником після смерті [PERSON], яка померла у 2013р.; розірвати попередній договір купівлі-продажу від 13 вересня 2012р., укладений між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON]; стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 21 000 грн., та 9 000 грн. штрафу, за реєстрацію 12000 грн.; стягнути з [PERSON] грошові кошти за проведений ремонт у розмірі 11 622 грн., та стягнути понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 вересня 2012р. між позивачем та відповідачем, яка на той час діяла від імені [PERSON], було укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], з умовою, що основний договір буде укладено до 01 жовтня 2014р. На виконання умов договору, та в рахунок майбутніх платежів позивач передала відповідачу 21 000 грн. Однак, основний договір купівлі-продажу укладений не був, у зв'язку зі смертю [PERSON] у травні 2013р. При цьому відповідач, яка є фактично спадкоємцем [PERSON], спадщину не прийняла, та ухиляється від виконання умов попереднього договору. При цьому остання також не бажає повертати грошові кошти сплачені за будинок. Враховуючи те, що позивач позбавлена можливості належним чином оформити за собою право власності на спірний будинок, тому звернулась до суду про стягнення з відповідача понесених нею коштів пов'язаних з придбанням зазначеного будинку, коштів, що були витрачені на його ремонт, та судового збору. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Про час та місце неодноразово повідомлялась судовими повістками та шляхом розміщення оголошення у газеті. Однак, остання у судові засідання не з'явилась, свою правову позицію стосовно заявлених вимог не висловила, а тому суд вважає за можливе згідно вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок від 17 вересня 1975р., гр. [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS]. 13 вересня 2012р. між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. Згідно п.1 даного договору сторони домовились, що до 01 жовтня 2014р. вони зобов'язані укласти основний договір, у нотаріальній конторі, та на умовах визначених цим договором. Вказаним договором також було визначено істотні умови, згідно яких загальна ціна договору складала 31972 грн., що є еквівалентом 4000 доларів США. При цьому [PERSON] передає [PERSON], яка є представником [PERSON] 9 000 грн., для підготовки документів, які є необхідними для оформлення основного договору, та ця сума має бути зарахована у суму розрахунку за купівлю вищевказаного будинку. Згідно п.7 зазначеного договору, визначено, що у разі порушень п.п. 1,2,3,4 [PERSON] зобов'язується сплатити [PERSON] штраф у розмірі 9 000 грн., та повернути грошову суму у розмірі 9 000 грн., отриманих відповідно до п.4 цього договору. Також, на виконання умов договору, 25 вересня 2013р. [PERSON] . на рахунок [PERSON] було перераховано 10 000 грн., що підтверджується квитанцією №1. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 15 червня 2017р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне тій майно, однак, згідно довідки виданої державним нотаріусом [PERSON], станом на 29 червня 2017р. спадкова справа не заводилась. Згідно актового запису про народження №84 від 29 грудня 1965 р., складеного виконавчим комітетом Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області вбачається, що матір'ю [PERSON] є [PERSON] У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У відповідності до ст. 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. За ч.ч. 2, 3 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. У відповідності до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 608 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Стаття 1219 Цивільного кодексу України визначає, які права та обов'язки не входять до складу спадщини. Виходячи з аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що зобов'язання щодо продажу будинку [ADDRESS] не припинилось у зв'язку зі смертю власника [PERSON], а перейшло до її спадкоємців, а саме [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги. Однак, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON], фактично ухилилась від укладення договору купівлі-продажу вищевказаного будинку. Фактичні обставини по справі свідчать про те, що з боку відповідача мало місце істотне порушення умов договору в частині належного виконання взятих на себе зобов'язань, а саме в частині підготовки документів, необхідних для укладення основного договору, та укладення його у строк визначений у договорі. Таким чином оспорюваний за предметом позову правочин слід розірвати. Згідно із ч.5 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Зі змісту договору вбачається, що [PERSON] передала [PERSON] на виготовлення документації на будинок грошові кошти у сумі 9000 грн., та у подальшому сплатила їй 10 000 грн., згідно квитанції №1 від 25 вересня 2013р. Крім того, вказаним договором було передбачено, що у разі порушення продавцем вимог попереднього договору, у останнього виникає обов'язок по сплаті штрафу у сумі 9 000 грн. Враховуючи дані обставини, та вимоги діючого законодавства України, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 28 000грн. Що стосується решти позовних вимог, а саме стягненню грошових коштів у розмірі 12 000 грн. за реєстрацію місця проживання позивача, та 11 622 грн. за проведені ремонтні роботи у будинку, то суд вважає, що у цій частині позову слід відмовити, оскільки вони належними та допустимими доказами не підтверджені, та були вчинені позивачем з власної ініціативи. Щодо розподілу судових витрат, то враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, згідно якої, якщо позов задоволено частково, судовий збір присуджується позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому суд, вважає за обґрунтоване стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме у розмірі 1614,20 грн.

Outcome: partial