Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з заявою до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького МНО Єдемська-Фастовець О.О. про встановлення факту проживання однією сім'єю. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер [PERSON], позивач разои з [PERSON] проживали однією сім'єю тривалий час. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 11/50 частини квартири [ADDRESS], що належать спадкодавцю на підставі Розпорядження Комбінату комунальних послуг Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Запоріжжяобленерго» [NUMBER] від 08.12.1999 року. 07.11.2016 р. до приватного нотаріуса Запорізького МНО Єдемської-Фастовець О.О. звернувся син померлого - [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] У січні 2017 року заявник звернулась до приватного нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, але у її прийнятті було відмовлено на підставі, що права осіб четвертої черги спадкування може визначити суд. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з 1999 року по день смерті [PERSON] В судовому засіданні представник заявника, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просить суд її задовольнити. Приватний нотаріус Запорізького МНО Єдемська-Фастовець О.О. в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її присутності. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.06.2016 року, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Відповідно до технічного паспорта від 19.11.1999 року, свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 08.12.1999 р., квартира [ADDRESS], 11/50 част. належить [PERSON] Згідно з заявою [PERSON], [INFO], наданої приватному нотаріусу Запорізького МНО Єдемській-Фастовець О.О. від 07.11.2016 року, [PERSON], спадкоємець за законом відмовився від належної йому спадщини, яка залишилася після померлого [INFO] року його батька - [PERSON], [INFO], який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON] Відповідно до довідки № 04-19/4/9054 від 31.10.2016 р. про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 12.11.1996 р., по теперішній час. Згідно з постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.01.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] року [PERSON], оскільки [PERSON] не надала відповідних документів для підтвердження ступеню споріднення з померлим [PERSON] Права осіб четвертої черги спадкування може визначити суд, тому їй було рекомендовано звернутися до суду. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], пояснили, що [PERSON] допомагала та доглядала за [PERSON], сплачувала кошти за комунальні послуги та проживала разом з ним однією сім'єю за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Суд зазначає, що встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] заявнику необхідне для оформлення спадкових прав на спадкове майно. Згідно з ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, одним із способів якого є встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, надані суду документи, пояснення свідків, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, в зв'язку з чим заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved