Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення її чоловіка [PERSON] , [INFO] , померлим, оскільки останній у березні 1983 р. пішов з їхнього спільного будинку, розташованого у с. Куми, Красноградського району, Харківської області і до цього часу не повернувся. Жодних звісток про зниклого чоловіка з вищевказаного періоду часу заявниця не має, на звернення у 1983 році до поліції з приводу зникнення чоловіка, вона відповіді не отримала. Із змісту заяви вбачається, що на даний час [PERSON] у зв`язку зі станом здоров`я проживає у доньки, а спільний з [PERSON] будинок пустує, і вона не може продати його без згоди чоловіка, оскільки нерухомість була придбана у шлюбі з ним. Враховуючи похилий вік [PERSON] те, що перед зникненням він зловживав спиртними напоями, постійно зникав, та раптово повертався, а також той факт, що останній раз його бачили у березні 1983 року, заявниця звернулася до суду про оголошення [PERSON] померлим. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги просила задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи - Красноградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)не з`явився, від них надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечували. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. В судовому засіданні встановлено, що 01.04.1977 р. [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 01.04.1977 р. Леб`язьким с/загс, Зачепилівського району, Харківської області. В березні 1983 р. році чоловік заявниці [PERSON] зник, з того часу, заявниця жодного разу його не бачила, про його місце знаходження їй нічого не відомо. Судом встановлено, що згідно листа-повідомлення Красноградського відділу поліції ГУ НП в Харківській області № В/7993 від 04.09.2020 р. вбачається, що перевірка з приводу втрати родинних зв`язків заявниці з [PERSON] результатів не принесла. Відповідно до ч.3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно до ст.47ЦК України за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Судом встановлено, що протягом тривалого періоду часу починаючи з березня 1983 року по теперішній час, тобто близько 37 років [PERSON] не відомо місцезнаходження чи перебування її чоловіка [PERSON] , [INFO] , З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що на момент винесення судового рішення відомостей про місце перебування [PERSON] , [INFO] , з березня 1983 року не має, враховуючи його похилий вік, суд вбачає підстави вважати, що він помер. Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено, для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою. Враховуючи те, що рішення про оголошення [PERSON] померлим, необхідне заявниці, для оформлення документів на спільний будинок з метою його продажу, тому суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявницею та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до норм ч. 1 ст.309ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved