Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 04.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі РАЦС Гагарінського РУЮ у м. Севастополі. 17.08.2015 року шлюб було розірвано, що підтверджується рішенням Віньковецького районного суду. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] у сумі 850 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не подав, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що 04.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі РАЦС Гагарінського РУЮ у м. Севастополі. 17.08.2015 року шлюб було розірвано, що підтверджується рішенням Віньковецького районного суду. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідач участі в утриманні та виховані дитини не приймає, хоча відповідно до закону зобовязаний це робити. Суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у сумі 406, 50 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, що складає 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд приходить до висновку, що у дохід держави з [PERSON] слід стягнути судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial