Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, шлюб розірвано. В даний час син досяг повноліття та навчається на 2-му курсі денної форми навчання Національного університету цивільного захисту України з терміном навчання до 10.06.2020 року і потребує матеріальної допомоги. Вона надає йому таку допомогу, але цих коштів не достатньо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно на час навчання сина чи до досягнення сином 23-х річного терміну. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і на підставах викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 20 лютого 1999 року по 02 березня 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про розірвання шлюбу/а.с.7,8/. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження/а.с.7/. Факт навчання [PERSON] підтверджується довідкою, виданою Національним університетом цивільного захисту України № 27/1/584 від 12.09.2017 року, згідно якої [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання вказаного навчального закладу з терміном навчання до 10.06.2020 року/а.с.9/. Відповідно до положень ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], не досяг 23 річного віку і навчається у Національному університеті цивільного захисту України, допомоги матері йому недостатньо, тому потребує матеріальної допомоги батька, а відповідач свій обов'язок по утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання не виконує, хоча є працездатним, що і дає підстави для задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved