Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до КС «Україна» та просить розірвати договір додаткового пайового внеску члена кредитної спілки №МЛ-150107Ъ від 15 січня 2008 року, та стягнути з відповідача на її користь заборгованість у розмірі 30 000, 00 грн. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що 15 липня 2007 року вона звернулась до відповідача з заявою про прийняття додаткового внеску в розмірі 30 000, 00 грн. строком з 15 січня 2007 року по 15 січня 2008 рік з щомісячним нарахуванням 27% річних. По закінченню строку дії договору відповідач не повернув позивачці суму внесених коштів та відсотків за договором, на що позивачка 08 липня 2009 року змушена була укласти з відповідачем угоду до свідоцтва про внесення додаткового внеску та чекати позачергових загальних зборів, призначених на грудень 2009 року. Проте і після сплину цього строку відповідач не виконав своїх обов'язків. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Представник відповідача КС «Україна» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем знаходження спілки, про причини неявки суд не повідомляв. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається юридичним особам за адресою їх місцязнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Зважаючи на викладене, вважається, що судовий виклик на 31 березня 2014 року представнику КС «Україна» вручено належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку представника відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви позивачки про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2007 року [PERSON] звернулась до КС «Україна» з заявою про прийняття додаткового внеску в розмірі 30 000, 00 грн. строком з 15 січня 2007 року по 15 січня 2008 рік з щомісячним нарахуванням 27% річних. 15 липня 2008 року між [PERSON] та КС «Україна» був укладений договір про внесення додаткового пайового внеску в кредитну спілку в розмірі 30 000, 00 грн. зі строком повернення грошової суми 15 липня 2009 року, з виплатою 27% річних. Проте після спливу строку, зазначеного у договорі відповідач не виконав своїх обов'язків та не повернув грошову суму [PERSON] Вищевикладені обставини можна вважати доведеними згідно з наданими до суду копіями свідоцтв про внесення додаткового пайового внеску в кредитну спілку від 15 січня 2007 року та відповідної заяви [PERSON] про внесення додаткового пайового внеску, а також копією квитанції до прибуткового касового ордеру № МЛ-150107042. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Як регламентує ст. 530 п.1 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об'єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно частини 7 цього Закону повернення обов'язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. У судовому засіданні доведено, що позивачка виконала умови договору пайового внеску члена кредитної спілки №МЛ-150107Ъ від 15 січня 2008 року, внесла на депозитний рахунок відповідача відповідні кошти, а також здійснювала відповідні додаткові внески, що підтверджується наданими суду копіями квитанціями до прибуткових касових ордерів. Згідно умов договору про депозитний вклад, а саме п. 8 спілка по закінченню перебування суми додаткового пайового внеску в союзі, зобов'язується виплатити члену кредитної спілки суму додаткового пайового внеску, вказану в п.1 даного договору з врахуванням збільшення суми додаткового пайового внеску у вигляді довкладення, що підтверджується відповідними ордерами, а також нарахований дохід в відповідності з порядком, передбаченим діючим договором та заявою члена союзу. У відповідності до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як зазначає ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Як зазначає ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягає до стягнення в дохід держави сума судового збору у розмірі 300, 00 грн. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved