Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергія Васильовича про визнання протиправним дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так на підставі договору купівлі-продажу від 15 серпня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. (реєстровий №3706) [PERSON] набула право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 15 серпня 2007 року між [PERSON] та АКІБ «Укрсиббанк», яке на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 змінило назву на ПАТ «Укрсиббанк», який є правонаступником всіх прав та зобов`язань АКІБ «Укрсиббанк», було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11198539000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 99800 доларів США, який зобов`язувалася повернути у повному обсязі в строк до 15 серпня 2028 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором 15 серпня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №б/н, відповідно до якого іпотекодавець, передав в іпотеку нерухоме майно - трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки за домовленістю сторін вартість предмету іпотеки становить 504 273 грн.00 коп. 08 грудня 2011 року Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами, у тому числі за вищевказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року та актом прийому передачі Документації. У зв`язку з укладенням шлюбу 27 червня 2013 року позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З інформаційної довідки від 04 вересня 2019 року №179782692 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивачу стало відомо, що в 12:13:26 25 березня 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем право власності на квартиру, що перебувала в іпотеці, перереєстровано за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (код ЄДРПОУ 34047020), номер запису про право власності 30926076. У якості підстави виникнення права власності, відповідно до даних з Державних реєстрів, зазначаються: -повідомлення, серія та номер: 02.4.1/1147/17, виданий 15.09.2017, видавник: ПАТ «Дельта Банк»; -повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: Укрпошта; -іпотечний договір, серія та номер: 3716, виданий 15.08.2007, видавник: ПН ОМНО Ситнікова Ю.Д. У якості підстави внесення запису зазначено «Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46202874 від 28.03.2019 17:58:02, державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Одеська область) Манюта Сергій Васильович». Згідно довідки ОСББ «Романтик-89» №124 від 11 вересня 2019 року, в квартирі позивача зареєстровані та проживають: [PERSON] , її діти [PERSON] 1987 року народження та [PERSON] 1989 року народження, мати [PERSON] 1938 року народження та онуки [PERSON] 2010 року народження та [PERSON] 2010 року народження. З інформаційної довідки №180745810 від 12 вересня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що позивач не має іншого нерухомого майна (житла). [PERSON] , у власності якої знаходився предмет іпотеки, вважає, що право власності Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було набуто неправомірно. В обґрунтування своєї позиції позивачка посилається на наступні обставини. 1.Відсутність надсилання іпотекодержателем письмової вимоги про усунення порушень, передбаченої п.п. 4.З., 4.4., 5.2., 5.3. Договору іпотеки від 15 серпня 2007 року та ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п.п. 2.1.1. та 2.1.2. Договору іпотеки від 15 серпня 2007 року, у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами; у разі порушення Іпотекодавцями та/або Боржником обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання Іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки. Пункт 4.1. Договору іпотеки передбачає, що звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем у: -випадках, зазначених в п.п. 2.1.1.-2.1.2. Договору іпотеки, або, -у разі порушення Іпотекодавцями та/або Боржником будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором, або, -в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Звернення стягнення, відповідно до п. 4.2. Договору іпотеки, здійснюється на підставі: -або рішення суду; -або виконавчого напису нотаріуса; -або застереження про задоволення вимог іпотеко держателя; -або за договором між Іпотекодавцями та Іпотекодержателем про задоволення вимог Іпотекодержателя. Згідно п. 4.3. Договору іпотеки, у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1.-2.1.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю повідомлення, оформлене згідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» №898-ІУ від 05 червня 2003 року, у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Метою цієї норми є забезпечення обізнаності іпотекодавця та боржника про порушення зобов`язання, спонукання до належного виконання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Вимоги повинні формулюватися чітко та однозначно, і давати змогу адресату зрозуміти їх характер та правові наслідки невиконання. Згідно п. 4.4. Договору іпотеки, у разі невиконання Іпотекодавцями вимог, зазначених в повідомленні, про яке йдеться в п. 4.3., Іпотекодержатель здійснює звернення стягнення. Пункт 5.2. Договору іпотеки також передбачає, що у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1. цього Договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01 липня 2004 року Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - «Державний реєстр прав») - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01 липня 2004 року встановлено, що державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01 липня 2004 року у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Частиною 1 статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-1V від 01 липня 2004 року встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Згідно з частиною 1 статті 13 зазначеного Закону на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01 липня 2004 року документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Частиною 1 статті 26 Закону № 1952-ІУ встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх - обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №553 від 23 серпня 2016 року) встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1)копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2)документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3)заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 вересня 2019 року щодо спірної квартири, підставами виникнення права власності ПАТ «Дельта Банк», були наступні документи: -повідомлення, серія та номер: 02.4.1/1147/17, виданий 15.09.2017, видавник: ПАТ «Дельта Банк»; -повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: Укрпошта; -іпотечний договір, серія та номер: 3716, виданий 15.08.2007, видавник: ПН ОМНО Ситнікова Ю.Д. Позивачка стверджує, що жодних відомостей що копія письмової вимоги щодо усунення порушень, надісланої Відповідачем на адресу [PERSON] та/або документи, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання [PERSON] зазначеної письмової вимоги у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно немає. Таким чином, державним реєстратором Манютою С.В. в порушення вимог ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не було встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність факту виконання умов, правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав, а також не було звернено увагу на належне відправлення Позивачу вимоги згідно до норм Закону України «Про іпотеку» та умов іпотечного договору. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі. Відповідно до п.п. 5.1. Договору іпотеки, Сторони досягали згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: -передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; -право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» №898-ІУ від 05 червня 2003 року, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у. власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Сама по собі умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння. Добровільна згода іпотекодавця на застереження в іпотечному договорі не означає, що він погоджується з примусовим зверненням стягнення на його квартиру. Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя направленою до іпотекодержателя з метою задоволення своїх вимог. Відповідно до правової позиції, сформованої Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2018 року по справі №127/8068/ 16-ц (провадження № 61-5164св18), аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави зробити висновок про те, що згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, а саме: чинності іпотеки, невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно. Право іпотекодержателя на застосування застереження, передбаченого п. 5 Іпотечного договору не є абсолютним. Можливість його реалізації залежить від цілого ряду умов. На момент підписання Іпотечного договору, сторони не могли визначити істотні умови застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя з об`єктивних причин. Саме у зв`язку з цим, договором передбачено надсилання повідомлення, де, насамперед, має бути зазначено який саме позасудовий спосіб звернення стягнення обрано Іпотекодержателем, якими є строки добровільного виконання зобов`язання, за яку ціну буде звернено стягнення і т.п. Таке повідомлення фактично є способом погодження істотних умов застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Однак, такі істотні умови не були погоджені сторонами, оскільки повідомлення/вимога про усунення порушень, передбачена п.п. 4.3., 4.4., 5.2., 5.3. Договору іпотеки від 15 серпня 2007 року та ст. 35 Закону України «Про іпотеку» Відповідачем не надсилалась. Таким чином, зважаючи на відсутність окремого договору про задоволення вимог, який би передбачав перехід права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання, відсутність письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві, а також безпосередньої згоди позивача, правові підстави для реєстрації за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», права власності на предмет іпотеки були відсутні. Спірна квартира є єдиним місцем проживання позивача та інших майнових поручителів, зазначене нерухоме житлове майно, як таке, що відповідає вимогам підпунктів 1 та 2 першого пункту статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII від 03 червня 2014 року не може бути примусово стягнуто (відчужено без згоди власника) протягом дії зазначеного Закону. За наслідками прийняття державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. рішення про проведення державної реєстрації права власності на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII від 03 червня 2014 року з огляду на те, що спірна квартира підпадає під дію такого Закону, оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника та не перевищує 140 кв.м. На підставі викладеного, позивач просить: 1)визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46202874 від 28.03.2019 17:58:02 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, яким проведено державну реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (код ЄДРПОУ 34047020); 2)визнати протиправним та скасувати реєстраційний запис державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича про право власності №30926076 від 25 березня 2019 року (12:13:26) на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (код ЄДРПОУ 34047020); 3)поновити відомості в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкти нерухомого майна трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що передували скасованим записам. (а.с. 4-12) Ухвалою суду від 18.09.2019р. було відкрито провадження по справі. (а.с. 70-71) 04.11.2019р. від ПАТ «Дельта-Банк» надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до змісту відзиву, ПАТ «Дельта-Банк» просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на наступні обставини. Так відповідач вважає, що твердження позивача про те, що АТ «Дельта Банк» не надав державному реєстратору копію письмової вимоги, яка була надіслана на адресу [PERSON] та/або документи, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання [PERSON] зазначеної письмової вимоги не відповідає дійсності. Повідомлення серія та номер: 02.4.1/1147/17, видане 15.09.2017 «Дельта Банк» і є Листом-повідомленням, яке було направлено АТ Дельта Банк Чумаченко Н.В. про усунення порушень кредитного договору та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. В якості підтвердження отримання [PERSON] зазначеного Листа Державному реєстратору було надано зворотне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке містить особистий підпис [PERSON] , що підтверджує отримання листа-вимоги 27.09.2017 року. До державного реєстратора АТ Дельта Банк звернулося 25.03.2019 року, тобто після встановленого строку для усунення порушень кредитного договору. Таким чином, АТ Дельта Банк для здійснення реєстрації права власності на іпотеки державному реєстратору було надано всі документи, передбачені законодавством, в тому числі і копію Листа-вимоги від 15.09.2017 року з доказами отримання [PERSON] .. [PERSON] станом на момент реєстрації власності на іпотечну квартиру за АТ Дельта Банк, мала заборгованість за кредитним договором, що складалася з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 98 017,07 доларів США та заборгованості за відсотками у розмірі 119 388,19 доларів США, а заборгованості по пені у розмірі 1 008 283,41 гривень. Відповідно до Договору № 11198539000 від 15.08.2007 року, укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , останній було надано кредит у сумі 99 800,00 доларів США, з терміном повернення по 15.08.2028 року. Мета кредитування - для особистих потреб. В якості забезпечення зазначеного вище договору, було укладено іпотечний договір, відповідно до якого, предмет іпотеки - трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.08.2007 року. Стаття 37 Закону Про іпотеку передбачає, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до статті 36 закону Про іпотеку, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.5.1 Іпотечного договору, «Сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет Іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому Договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на Предмет Іпотеки: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку встановленому ст. 37 Закону Про Іпотеку; право Іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленному ст.38 закону Про іпотеку.» Відповідно до п.6.3 Іпотечного договору, порядок державної реєстрації іпотеки та порядок задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, нотаріусом роз`яснено. Таким чином, уклавши іпотечний договір, який містить одночасно і іпотечне застереження, яке прирівняне законом до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, іпотекодавець (позивач за даним позовом), надала свою згоду на набуття права на предмет іпотеки за іпотекодержателем в позасудовому порядку. А тому не може в даному випадку йти мова про примусове стягнення (відчуження без згоди власника) предмету іпотеки. Відповідно до іпотечного договору, сторони погодили порядок позасудового врегулювання вимог іпотекодержателя згідно з договором про задоволення Іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення Іпотекодержателя, викладене в розділі 5 іпотечного договору. Тобто, навіть в самому іпотечному договорі мова йде не про примусово стягнуте (відчужене без згоди власника), а про передачу предмету іпотеки у власність іпотекодержателя. В даному випадку необхідно застосовувати презумпцію свободи договору, оскільки сторони добровільно погодили порядок вирішення спору у позасудовому по який не протирічить вимогам законодавства при цьому. (а.с. 84-86) Ухвалою суду від 30.03.2020р. було закрите підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 14.04.2020р.. Позиція сторін в судовому засіданні. В судове засідання представник позивача подав заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник ПАТ «Дельта-Банк» в судове засідання не з`явився, про розгляд був повідомлений належним чином, проте згідно поданого клопотання просив справу розглянути у його відсутність, а також урахувати поданий відзив. Державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергій Васильович в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 серпня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. (реєстровий №3706) [PERSON] набула право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 17) 15 серпня 2007 року між [PERSON] та АКІБ «Укрсиббанк», яке на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 змінило назву на ПАТ «Укрсиббанк», який є правонаступником всіх прав та зобов`язань АКІБ «Укрсиббанк», було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11198539000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 99800 доларів США, який зобов`язувалася повернути у повному обсязі в строк до 15 серпня 2028 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. (а.с. 18-22) З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором 15 серпня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №б/н, відповідно до якого іпотекодавець, передав в іпотеку нерухоме майно - трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки за домовленістю сторін вартість предмету іпотеки становить 504 273 грн.00 коп. (а.с. 23-26) 08 грудня 2011 року Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року та актом прийому передачі Документації. (а.с. 26-27) У зв`язку з укладенням шлюбу 27 червня 2013 року позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с. 14-16) З інформаційної довідки від 04 вересня 2019 року №179782692 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивачу стало відомо, що в 12:13:26 25 березня 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем право власності на квартиру, що перебувала в іпотеці, перереєстровано за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (код ЄДРПОУ 34047020), номер запису про право власності 30926076. (а.с. 55-60) У якості підстави виникнення права власності, відповідно до даних з Державних реєстрів, зазначаються: -повідомлення, серія та номер: 02.4.1/1147/17, виданий 15.09.2017, видавник: ПАТ «Дельта Банк»; -повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: Укрпошта; -іпотечний договір, серія та номер: 3716, виданий 15.08.2007, видавник: ПН ОМНО Ситнікова Ю.Д. У якості підстави внесення запису зазначено «Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46202874 від 28.03.2019 17:58:02, державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Одеська область) Манюта Сергій Васильович». Згідно довідки ОСББ «Романтик-89» №124 від 11 вересня 2019 року, в квартирі позивача зареєстровані та проживають: [PERSON] , її діти [PERSON] 1987 року народження та [PERSON] 1989 року народження, мати [PERSON] 1938 року народження та онуки [PERSON] 2010 року народження та [PERSON] 2010 року народження. (а.с. 61) З інформаційної довідки №180745810 від 12 вересня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що позивач не має іншого нерухомого майна (житла). В своїх позовних вимогах щодо незаконності дій державного реєстратора та АТ «Дельта-Банк», згідно яких до останнього перейшло право власності на предмет іпотеки на квартиру за адресою: [ADDRESS] позивачка посилається на відсутність надсилання іпотекодержателем письмової вимоги про усунення порушень, передбаченої п.п. 4.З., 4.4., 5.2., 5.3. Договору іпотеки від 15 серпня 2007 року та ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Судом встановлено, що відповідно до п.п. 2.1.1. та 2.1.2. Договору іпотеки від 15 серпня 2007 року, у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами; у разі порушення Іпотекодавцями та/або Боржником обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання Іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки. (а.с. 50-зворот) Пункт 4.1. Договору іпотеки передбачає, що звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем у: -випадках, зазначених в п.п. 2.1.1.-2.1.2. Договору іпотеки, або, -у разі порушення Іпотекодавцями та/або Боржником будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором, або, -в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Звернення стягнення, відповідно до п. 4.2. Договору іпотеки, здійснюється на підставі: -або рішення суду; -або виконавчого напису нотаріуса; -або застереження про задоволення вимог іпотеко держателя; -або за договором між Іпотекодавцями та Іпотекодержателем про задоволення вимог Іпотекодержателя. Згідно п. 4.3. Договору іпотеки, у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1.-2.1.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю повідомлення, оформлене згідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» №898-ІУ від 05 червня 2003 року (в редакції на 19.10.2016р., яка була чинної на час існування правовідносин) у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно п. 4.4. Договору іпотеки, у разі невиконання Іпотекодавцями вимог, зазначених в повідомленні, про яке йдеться в п. 4.3., Іпотекодержатель здійснює звернення стягнення. Пункт 5.2. Договору іпотеки також передбачає, що у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1. цього Договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01 липня 2004 року Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - «Державний реєстр прав») - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01 липня 2004 року у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Частиною 1 статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-1V від 01 липня 2004 року встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Згідно з частиною 1 статті 13 зазначеного Закону на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01 липня 2004 року документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Частиною 1 статті 26 Закону № 1952-ІУ встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх - обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №553 від 23 серпня 2016 року) встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 4)копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 5)документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 6)заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 вересня 2019 року щодо спірної квартири, підставами виникнення права власності ПАТ «Дельта Банк», були наступні документи: -повідомлення, серія та номер: 02.4.1/1147/17, виданий 15.09.2017, видавник: ПАТ «Дельта Банк»; -повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: Укрпошта; -іпотечний договір, серія та номер: 3716, виданий 15.08.2007, видавник: ПН ОМНО Ситнікова Ю.Д. У своєму відзиві на позовні вимоги ПАТ «Дельта-Банк» посилається на те, що повідомлення серія та номер: 02.4.1/1147/17, видане 15.09.2017 «Дельта Банк» і є Листом-повідомленням, яке було направлено АТ Дельта Банк Чумаченко Н.В. про усунення порушень кредитного договору та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. В якості підтвердження отримання [PERSON] зазначеного Листа Державному реєстратору було надано зворотне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке містить особистий підпис [PERSON] , що підтверджує отримання листа-вимоги 27.09.2017 року. До державного реєстратора АТ Дельта Банк звернулося 25.03.2019 року, тобто після встановленого строку для усунення порушень кредитного договору. Судом були витребувані з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської Ради копії документів, на підставі яких було здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46202874 від 28.03.2019 17:58:02 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, яким проведено державну реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (код ЄДРПОУ 34047020). Дійсно в матеріалах реєстраційної справи є копія листа повідомлення 02.4.1/1147/17 від 15.09.2017 від імені «Дельта Банк», яке було спрямовано ПАТ Дельта Банк на адресу [PERSON] про усунення порушень кредитного договору та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. (а.с. 150) Окрім того, в матеріалах реєстраційної справи є копія зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № [NUMBER] , яке було направлено за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , однак у ньому відсутній підпис адресата про вручення листа, а наявний лише підпис працівника поштового зв`язку. (а.с. 151) Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд вважає, що [PERSON] довела той факт, що вона не отримувала копію письмової вимоги щодо усунення порушень, надісланої ПАТ «Дельта-Банк». Таким чином, державним реєстратором Манютою С.В. в порушення вимог ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не було встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність факту виконання умов, правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав, а також не було звернено увагу на належне відправлення Позивачу вимоги згідно до норм Закону України «Про іпотеку» та умов іпотечного договору. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі. Суд також погоджуються з позивачем про існування додаткових обставин, які підтверджують позовні вимоги. Так, відповідно до п.п. 5.1. Договору іпотеки, Сторони досягали згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: -передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; -право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» №898-ІУ від 05 червня 2003 року, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у. власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Сама по собі умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння. Добровільна згода іпотекодавця на застереження в іпотечному договорі не означає, що він погоджується з примусовим зверненням стягнення на його квартиру. Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя направленою до іпотекодержателя з метою задоволення своїх вимог. Відповідно до правової позиції, сформованої Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2018 року по справі №127/8068/ 16-ц (провадження № 61-5164св18), аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави зробити висновок про те, що згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, а саме: чинності іпотеки, невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно. Право іпотекодержателя на застосування застереження, передбаченого п. 5 Іпотечного договору не є абсолютним. Можливість його реалізації залежить від цілого ряду умов. На момент підписання Іпотечного договору, сторони не могли визначити істотні умови застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя з об`єктивних причин. Саме у зв`язку з цим, договором передбачено надсилання повідомлення, де, насамперед, має бути зазначено який саме позасудовий спосіб звернення стягнення обрано Іпотекодержателем, якими є строки добровільного виконання зобов`язання, за яку ціну буде звернено стягнення і т.п. Таке повідомлення фактично є способом погодження істотних умов застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Однак, такі істотні умови не були погоджені сторонами, оскільки повідомлення/вимога про усунення порушень, передбачена п.п. 4.3., 4.4., 5.2., 5.3. Договору іпотеки від 15 серпня 2007 року та ст. 35 Закону України «Про іпотеку» Відповідачем не надсилалась. Таким чином, зважаючи на відсутність окремого договору про задоволення вимог, який би передбачав перехід права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання, відсутність письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві, а також безпосередньої згоди позивача, правові підстави для реєстрації за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», права власності на предмет іпотеки були відсутні. При ухваленні рішення суд також враховує той факт, що спірна квартира є єдиним місцем проживання позивача та інших майнових поручителів, зазначене нерухоме житлове майно, як таке, що відповідає вимогам підпунктів 1 та 2 першого пункту статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII від 03 червня 2014 року не може бути примусово стягнуто (відчужено без згоди власника) протягом дії зазначеного Закону. За наслідками прийняття державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. рішення про проведення державної реєстрації права власності на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII від 03 червня 2014 року з огляду на те, що спірна квартира підпадає під дію такого Закону, оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника та не перевищує 140 кв.м. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно задовольнити позовні вимоги та 1)визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46202874 від 28.03.2019 17:58:02 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, яким проведено державну реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (код ЄДРПОУ 34047020); 2)визнати протиправним та скасувати реєстраційний запис державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича про право власності №30926076 від 25 березня 2019 року (12:13:26) на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (код ЄДРПОУ 34047020); 3)поновити відомості в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкти нерухомого майна трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . 4)Стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі ?2 305,2 гривні у рівних частках, тобто 1152 гривні ?60 копійок з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved