Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення моральної шкоди, в якому просила суд стягнути з Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Державної Казначейської Служби України солідарно на користь [PERSON] суму моральної шкоди у розмірі 1\~000\~000 грн.. Свої вимоги мотивувала тим, що в наслідок неправомірних дій відповідача пережила сильні душевні страждання, котрі сказалися на стані її здоровя. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявились, про дату та час слухання справи сповіщались належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про неможливість неявки в судове засідання не повідомили. Суд,\~\~дослідивши\~\~та\~\~проаналізувавши матеріали справи вважає, що\~\~позов\~ підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно акту від 10.03.2016 року Головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - [PERSON] 10.03.2016 року, провела позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: вул. 51 Перекопської дивізії, 9, м. Ізмаїл. Одеська область. На підставі рішення Головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області [PERSON] від 12.03.2016 року «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 082150990510 від 09.04.2015 року та декларації про готовність обєкта до експлуатації № ОД 142151070499 від 17.04.2015 року з реконструкції частини нежитлової будівлі-приміщення (магазину) під медичний центр з улаштуванням пандуса для інвалідів без зміни геометричних розміри фундаменту в плані за адресою: вул. 51 Перекопської дивізії, будинок 9, м. Ізмаїл, Одеська область», наказом № 130 від 12.03,2016 РОКУ, підписаним заступником Директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області [PERSON], скасовані реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 082150990510 від 09.04.2015 року та декларації про готовність обєкта до експлуатації № ОД 142151070499 від 17.04.2015 року з реконструкції частини нежитлової будівлі-приміщення (магазину) під медичний центр з улаштуванням пандуса для інвалідів без зміни геометричних розмірів фундаменту в плані за адресою: вул. 51 Перекопської дивізії, будинок 9, м. Ізмаїл, Одеська область. 20.12.2016 року Одеський окружний адміністративний суд у справі за позовом [PERSON] до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання неправомірними вищевказаних дій юридичної особи, виніс постанову, в котрій в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю. 30.03.2017 року Одеський апеляційний адміністративний суд виніс постанову, якою скасував вищевказану постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2016 року в якої апеляційну скаргу [PERSON] задовольнив частково, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2016 року по справі за позовом [PERSON] до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеської області про визнання протиправними дії скасував, прийняти нову постанову, якою позов [PERSON] задовольнив частково, визнав протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеської області щодо проведення позапланової перевірки медичного центру вул. 51 Перекопської дивізії, будинок 9, м. Ізмаїл, Одеська область, визнав протиправним та скасував Наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеської області № 130 від 12.03.2016 року яким скасовані реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 082150990510 від 09.04.2015 року та декларації про готовність обєкта до експлуатації № ОД 142151070499 від 17.04.2015 з реконструкції частини нежитлової будівлі-приміщення (магазину) під медичний центр з улаштуванням пандуса для інвалідів без зміни геометричних розмірів фундаменту в плані за адресою: вул. 51 Перекопської дивізії, будинок 9, м. Ізмаїл. Одеська область. У звязку з вищезазначеними обставинами позивачка стверджує, що їй була нанесена моральна шкода через душевні страждання через які позивачка була вимушена звернутися за медичною допомогою. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами, діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 1167 ЦК України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи характер душевних та психічних страждань, яких зазнала позивач внаслідок дій відповідача, враховуючи постійні хвилювання, та беручи до уваги покази свідків, котрі були допитані в судовому засіданні та підтвердили факти, зазначені в позовній заяві, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000 гривен.

Outcome: partial