Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 22.06.1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 45. В позовній заяві зазначає, що під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є неповнолітнім, проживає разом з позивачкою. Однією сім'єю сторони проживали до кінця жовтня 2014 року. Починаючи з листопада 2014 року їхні стосунки остаточно погіршилися, фактично сім'я розпалася, сімейне життя не склалося. У них з відповідачем різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Сторони по спільній згоді вирішили розлучитися. Однак в зв'язку із тим, що у них неповнолітня дитина, вони не можуть подати заяву до державного органу реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу, а тому змушені звернутися із позовною заявою до суду. Позивачка вважає подальше збереження сім'ї неможливим, оскільки вони з відповідачем не проживають однією сім'єю, подача даного позову до суду є обдуманим кроком, тому просить строк для примирення не давати, шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, термін на примирення просить не надавати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає, термін на примирення просить не надавати. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 22 червня 1999 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 45, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 08.09.2010 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.10.1999 р. Рашківською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з листопада 2014 року, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Суд залишає без розгляду питання про місце проживання неповнолітнього сина сторін [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, оскільки відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, що міститься в заяві від 17.04.2015 р., суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved