Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер її дід [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3.1195га згідно заповіту належить позивачу. Позивач вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, де спадковим майном зазначено житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS]. Однак у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку їй було відмовлено в зв`язку з тим, що у заповіті померлого діда [PERSON] не вказано земельну ділянку, а записано земельний пай. На момент складання заповіту у [PERSON] був сертифікат про право на земельну частку(пай), а потім він отримав Державний акт, однак заповіт не змінив, що стало причиною відмови нотаріуса у оформленні спадщини. Крім того, в Державному акті на право приватної власності на землю вказано [PERSON]. В зв`язку з цим позивач [PERSON] змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 3,1195га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що належала [PERSON], який помер [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно померлого [PERSON] за [PERSON] Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 11.09.2007 року та зареєстрованого виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). Згідно заповіту від 19.05.2006 року, складеного [PERSON], останній дійсно заповів житловий будинок, земельний та майновий паї, грошові вклади внучці [PERSON].(а.с.6). Факт прийняття спадщини позивачкою підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.15), та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок(а.с.10). З архівної довідки №301 від 17.12.2014 року виданої [PERSON] КУ «Тростянецький районний трудовий архів»зазначено, що гр.[PERSON] дійсно працював в СТОВ «Світанок» та має нарахований трудовий стаж(а.с.12). Згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯБ №377207 від 18.05.2006 року, встановлено, що на підставі розпорядження Тростянецької РДА від 05.08.2005 року за №198 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,1195га, яка розташована на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.9). Крім того, факт родинного зв`язку та право на спадщину за законом підтверджується довідкою, виданою Ободівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області, в якій зазначено, що спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] є його онука [PERSON], 1981 року народження, яка вчасно прийняла спадщину. До складу спадкового майна входить житловий будинок та земельна ділянка площею 3,1195га, що розташована на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Крім того, зазначено, що гр.[PERSON](як зазначено в Державному акті), та [PERSON], як зазначено в свідоцтві про смерть, являється однією і тією ж особою. (а.с.11). Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за №03-10/573 від 17.12.2014 року підтверджує наявність земельної ділянки у [PERSON] розміром 3,1195га.(а.с.14). З відповіді завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] випливає, що позивач [PERSON] за відсутності заповіту та підтвердження родинного зв`язку з померлим [PERSON] не має змоги оформити за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку, після смерті [PERSON] через нотаріальну контору(а.с.7). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності ма земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином в судовому засіданні доведено, що дійсно земельна ділянка площею 3,1195га належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №377207 від 18.05.2006 року. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті [PERSON], за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved