overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб, що був зареєстрований 10.06.2015 Центральним відділом ДРАЦС реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №591. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , 2015 р.н. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 27.10.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10.06.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом ДРАЦС реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції складено актовий запис №591. Подружжя мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб, що був зареєстрований 10.09.2011 Центральним відділом ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №1199. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , 2013 р.н. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 27.10.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач у прохальній частині позову просила справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10.09.2011 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області складено актовий запис №1199. Подружжя мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений із [PERSON]В шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2014 року, вони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На ґрунті неприязних відносин, подружжя не підтримують сімейних стосунків з липня 2016 року, спільним побутом не повязані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не зявились. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані у повному обсязі. Відповідач правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження не скористався, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], починаючи з 01.08.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис за №244 (а.с.5). Подружжя мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). На ґрунті неприязних відносин, сторони не ведуть спільне господарство, подружні відносини з липня 2016 року не підтримують. Збереження сімї та примирення між ними не можливо. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи положення ст.112 СК України, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений із [PERSON] шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2002, мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків з жовтня 2017 року, спільним побутом не повязані, проживають окремо, подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 10.09.2018 (а.с.15) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. Будучи належним чином повідомленими про дату час і місце розгляду справи, сторони у підготовче судове засідання не зявились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Встановивши фактичні обставини справи, зясувавши позиції сторін та дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне. Починаючи з 09 серпня 2002 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис за номером 167 (а.с.6). Подружжя мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння сторони спільне господарство не ведуть, подружні відносини з жовтня 2017 року не підтримують, проживають окремо. Збереження сімї та примирення між ними не можливо. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи положення ст.112 СК України, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений із [PERSON] шлюб та стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.07.2000 року та мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На ґрунті неприязних відносин подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не повязані, подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони до суду не зявились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у вказаному позивачем розмірі, не заперечував. Дослідивши надані письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.07.2000 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу РАГС виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області зроблено відповідний актовий запис за № 128. Подружжя мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3). На ґрунті неприязних відносин сторони припинили вести спільне господарство, подружні відносини не підтримують, спільним побутом не повязані. Збереження сімї та примирення між ними не можливо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки у добровільному порядку не надає. Згідно з наданою довідкою (а.с.10) відповідач [PERSON] працює на постійній основі на ВАТ «Полтавський ГЗК» і загальна сума його доходу за період з грудня 2014 року по травень 2015 року склала 40885,39. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. За ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоровя, матеріальне становище дитини, платника аліментів, положення ст.112 СК України, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи повне визнання позову останнім, та всі обставини справи, наявність у відповідача постійного доходу, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] аліменти на своє особисте утримання у звязку із продовженням навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення навчання. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач є її батьком. Наразі [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчання у вищому навчальному закладі м.Полтави, у звязку із чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач має постійне джерело доходу, тому здатен надавати матеріальну допомогу, хоча у добровільному порядку доньці не допомагає. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не зявились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивачем заявлені вимоги підтримані повністю, відповідач позов визнав, згодний сплачували аліменти у межах заявлених вимог. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вказана обставина підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Згідно з наданою суду довідкою (а.с.4), [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання спеціальності «Правознавство» Полтавського коледжу Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна». Термін закінчення [PERSON] навчання в учбовому закладі становить червень 2019 року. Зареєстрованим місцем проживання позивача [PERSON], за наданою довідкою про склад сімї (а.с.3), є [ADDRESS]. Виходячи із змісту предявленого позову відповідач працює на постійній основі на ТОВ «Єристівський ГЗК». Вказаної обставини відповідачем не заперечувалось. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3 статті 199 СК). Згідно із ч.1 ст.200 СК України, \~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. З огляду на викладене, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище повнолітньої дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, відсутність заперечень проти позову, наявність у відповідача стабільного доходу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання у зв'язку із продовженням навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач є її батьком. Наразі [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчання в учбовому закладі м.Комсомольська, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони до суду не з'явились, звернувшись із клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивачем заявлені вимоги підтримані повністю, відповідач позов визнав, згодний сплачували аліменти у межах заявлених вимог. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що батьками [PERSON],[INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються наданою суду копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Згідно з наданою суду довідкою [PERSON] навчається у Вищому гірничому училищі м.Комсомольська за денною формою навчання, термін закінчення нею навчання в учбовому закладі становить - 25.06.2015 року. Як убачається із змісту пред'явленого позову відповідач працює на постійній основі на ТОВ «Єристівський ГЗК». Вказана обставина відповідачем не заперечувалась. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З огляду на викладене, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище повнолітньої дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, відсутність заперечень проти позову, наявність у відповідача стабільного доходу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у зв'язку із продовженням нею навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно починаючи з дня звернення до суду до 01.07.2018 р. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття, але продовжує навчання, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони та третя особа [PERSON] до суду не з'явились, звернувшись із клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивачем заявлені вимоги підтримані повністю, відповідач позов визнав. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються наданою суду копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). За повідомленням КЖЕП № 2 м.Комсомольська місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою [ADDRESS] разом із позивачем у справі [PERSON] Згідно з наданою суду довідкою [PERSON] є курсантом 1 курсу денної форми навчання Харківського національного університету внутрішніх справ, термін закінчення нею навчання в учбовому закладі становить - 30.06.2018 року. Відповідач [PERSON] починаючи з 25.01.1995 р. працює на постійній основі на Дніпровському рудоуправлінні ВАТ «Полтавський ГЗК» і його заробітна плата за травень-жовтень 2014 року склала 46534,57 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи відповідача. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З огляду на викладене, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище повнолітньої дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, відсутність заперечень проти позову, наявність у відповідача стабільного доходу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку. Разом із тим, вимога позивача про стягнення аліментів починаючи від дня пред'явлення позову до суду є безпідставною. Враховуючи, що за наданими документами [PERSON] досягла повноліття 01.01.2015 р., суд присуджує аліменти починаючи саме з цієї дати, оскільки вихідним критерієм для застосування ст.199 СК України є продовження навчання дитиною, яка досягла повноліття. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial