Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про встановлення факту неприйняття спадщини, про визнання права на спадкування. Позовні вимоги 04 червня 2014р. померла - [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина на усе її майно. Заповіт спадкодавцем не складався. Після смерті [PERSON] залишилось двоє спадкоємців першої черги за законом - двоє рідних дітей спадкодавця: позивачка, [PERSON], та її рідний брат - [PERSON]. З метою прийняття спадщини позивачка звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], якою було відкрито спадкову справу № 11/2014. 05.12.2014 р. позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивачка набула право власності на 1/2 частину спадкового майна. У зазначеному свідоцтві про право на спадщину за законом вказано, що право на спадкування іншої ? частини майна має відповідач [PERSON]. Позивачці нотаріусом було роз'яснено, що [PERSON] був зазначений в якості спадкоємця, який прийняв спадщину, на підставі приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки його місце проживання було зареєстровано за адресою місця проживання спадкодавця, а саме: [ADDRESS]. При цьому заяву про прийняття спадщини [PERSON] до нотаріуса не подавав. Позивачка стверджує, що [PERSON] разом з [PERSON] на момент відкриття спадщини не проживав, а тому не може вважатись таким, що прийняв спадщину, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, тільки спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В звязку з чим, сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не може бути підставою для встановлення факту прийняття спадщини, оскільки визначальною обставиною є факт реального проживання спадкоємця зі спадкодавцем. На підставі викладеного, позивач просить встановити факт неприйняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], померлої 04.06.2014 року, а також визнати за нею, [PERSON], право на спадкування усього майна належного спадкодавцю [PERSON], померлої 04.06.2014 р.. Відповідно до поданого клопотання представник позивача просив справу розглянути у його відсутність, а також задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, судові повістки за місцем реєстрації не отримує, що підтверджується поштовими повідомленнями, у звязку з чим, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. Так 04 червня 2014р. померла [PERSON], актовий запис № 5892 від 04.06.2014р., зареєстрований Відділом ДРАЦС у м. Одесі ОМУЮ. (а.с. 4) В звязку з чим, відкрилась спадщина на усе майно. Заповіт спадкодавцем не складався, у звязку з чим, спадкоємство здійснюються за законом Після смерті [PERSON] залишилось двоє спадкоємців першої черги за законом - двоє рідних дітей спадкодавця: позивачка, [PERSON], та її рідний брат - [PERSON].. З метою прийняття спадщини позивачка звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], якою було відкрито спадкову справу № 11/2014. З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулась лише [PERSON]. Відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки склад сімї від 16.06.2014р., яка є в матеріалах спадкової справи вбачається, що спільно з померлою [PERSON] на час відкриття спадщини у квартирі [ADDRESS] були зареєстровані також [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 24) 05.12.2014р. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивачка набула право власності на 1/2 частину спадкового майна, а саме грошових коштів в АКБ «Порто-Франко». При цьому, у зазначеному свідоцтві про право на спадщину за законом вказано, що право на спадкування іншої ? частини майна має відповідач [PERSON]. Пунктом Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. При цьому, сама по собі реєстрація місця проживання разом за спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити про своєчасність прийняття спадщини. Вищевказана позиція, зокрема, була висловлена Верховним Судом України в ухвалі від 03.11.2010 р., що була постановлена за наслідками розгляду справи № 6-7165св09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадщину за заповітом і за законом за касаційною скаргою [PERSON] на рішення апеляційного суду Рівненської області від 10лютого 2009 року. Відповідно до ч. 2 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Судом також встановлено, що [PERSON] не проживав у [INFO] з 2006р., що підтверджується рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05.06.2015 р. по цивільній справі № 523/3375/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач не здійснив жодних дій щодо прийняття спадщини, а також фактично не проживав на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, то він вважається таким, що не прийняв спадщину. В звязку з чим, позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved