Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, посилаючись на те, що має дошлюбне прізвище «Випих» (російською - [PERSON]) народилась 18.08.1950 р. в м. Челябінську, РСФСР. Згідно свідоцтву про її народження національність обох батьків зазначена - українці. Насправді батько заявниці [PERSON], який народився 06.03.1916 року в селищі Самченці Старокостянтинівського району Камянець-Подільської області (нині Хмельницька область) був за національністю поляк, оскільки обидва його батьки [PERSON] і [PERSON] були за національністю поляками. При народженні батька назвали подвійним імям «Здіслав-Антоній». Окрім батька заявниці [PERSON] та [PERSON] мали ще двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] Сігізмунда Антоновича, [INFO]. В період Великої вітчизняної війни батько заявниці потрапив до концентраційного табору, а після звільнення з концтабору та повернення до СРСР був засланий у Челябінську область. Після війни з метою уникнення репресій за національною ознакою він був змушений відмовитись від польської національності та змінити польське імя «Здіслав-Антоній» на русифікований варіант «Денис». В Челябінській області батько отримав документи на імя [PERSON] (російською - [PERSON]) із зазначенням національності «українець». Також було помилково перекладено на російську мову прізвище [PERSON] та зазначено рос. [PERSON], замість [PERSON]. 10.07.1966 р. [PERSON] помер. За своє життя батько розповідав заявниці про свою належність до польської національності, про польську культуру та звичаї. Підтримував родинні стосунки з матірю, братом та сестрою, на підтвердження чого надані фотокартки. В довідці про укладення шлюбу № 55/973 між [PERSON] та [PERSON] (рос. [PERSON]), що видана відділом ЗАГС райвиконкому Калінінського району м. Челябінська, в актовому запису про реєстрацію шлюбу за № 1202 від 14.10.1972 р., в графі національність [PERSON] неправильно зазначено - «росіянка». Заінтересована особа [PERSON] (до шлюбу Сукач), з якою заявниця постійно підтримує родинні стосунки, є онукою [PERSON]. Оскільки чинним законодавством України не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС, що підтверджується листом Міністерства юстиції України N В-350-35 від 13.07.1999 року,\~\~в позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадянського стану також неможливо, тому заявниця [PERSON] змушена була звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, де просить встановити, що її батько [PERSON] є рідним братом [PERSON]; встановити неправильність запису в свідоцтві про народження [PERSON] в графі національність батька [PERSON]; встановити, що [PERSON] відноситься до національності «полька»; встановити неправильність запису в довідці про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], а саме в графі національність [PERSON]. Зазначені вимоги обґрунтовуються ст. 11 Закон України «Про національні меншини в Україні», ст. 300 Цивільного кодексу України. Встановлення зазначених фактів заявниці необхідне для отримання пільг, які гарантуються особам польського походження, для збереження її роду, що має для неї важливе значення, оскільки дозволить відвідувати у Польщі родичів, скористатись окремими пільгами і гарантіями, які встановлює Польща (наприклад, отримання карти поляка), а також для легального працевлаштування. Таким чином, встановлення зазначених фактів має юридичне значення. В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала письмові пояснення, в яких зазначила, що вона є онукою [PERSON] [INFO]. [PERSON] Здіслав-Антоній був її рідним братом. Заінтересованій особі відомо про те, що Здіслав-Антоній перебував у німецькому концентраційному таборі в період Великої Вітчизняної Війни, а після звільнення звідти він був направлений до радянського табору в Челябінську область. З метою уникнення репресій за національною ознакою він був змушений відмовитись від польської національності та змінити польське імя «Здіслав-Антоній» на русифікований варіант «Денис». Заявниця [PERSON] є його дочкою, з якою заінтересована особа підтримує тісні звязки, оскільки є її двоюрідною племінницею. Як заінтересована особа так і заявниця вважають, що остання належить саме до польської національності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є рідною дочкою заявниці пояснила суду, що їй відомо про те, що [PERSON], який є її дідом та батьком заявниці, народився в сімї етнічних поляків. При народженні отримав подвійне імя «Здіслав-Антоній». В період Великої Вітчизняної Війни він перебував в концентраційному таборі. Потім, після закінчення війни, був висланий на Урал в Челябінську область, де змушений був відмовитись від своєї польської національності та змінити польське імя «Здіслав-Антоній» на русифікований варіант «Денис», побоюючись репресій. Свідок зазначила, що заявниця завжди відчувала свою приналежність до польської національності, дотримується польських національних традицій і звичаїв, відвідує католицьку церкву, є членом Запорізького товариства польської культури імені [PERSON] [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON]народилась 18.08.1950 р. в м. Челябінську, РСФСР., що підтверджується свідоцтвом про її народження ХЕ № 444053, що видане Металургійним ЗАГС м. Челябінська 09.09.1950р., актовий запис про народження за № 1930 від 09.09.1950 р. В зазначеному свідоцтві, в графі національність її батька [PERSON] (рос. [PERSON]) вказано «українець». 10.07.1966 р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 176392, що видане Металургійним ЗАГС м. Челябінська 11.07.1966 р. В довідці про укладення шлюбу № 55/973 між [PERSON] та заявницею, що видана відділом ЗАГС райвиконкому Калінінського району м. Челябінська, в актовому записі про реєстрацію шлюбу за № 1202 від 14.10.1972 р., в графі національність зазначено «росіянка». Разом з цим, в свідоцтві про укладення шлюбу ХЕ № 081396 від 19 жовтня 1948 р. між батьком заявниці [PERSON] та її матірю [PERSON] зазначено, що [PERSON] народився в 1916 р. в Старокостянтинівському районі Камянець-Подільської області. Як слідує з метричної книги Старокостянтинівської римо-католицької приходської церкви про народжених в 1916 р., витяг з якої наданий державним архівом Хмельницької області, 06 березня 1916 р. у [PERSON] і [PERSON] народилася дитина, яку назвали Здіслав-Антоній. Як вказано у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 23 жовтня 2015 р. за № 00015931110, що наданий на запит [PERSON], батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що є за національністю поляками. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що батько заявниці [PERSON] народився 06 березня 1916 р. в сімї етнічних поляків та є сином [PERSON] і [PERSON], які є також батьками [PERSON]. При народженні [PERSON] отримав подвійне імя «Здіслав-Антоній». За таких умов, заявниця за своєю національністю визначеною по батькові є полькою. Крім того, суд при вирішенні даної справи бере до уваги довідку Запорізького товариства польської\~культури імені [PERSON]\~[PERSON] від 01 березня 2016 р., де вказано, що заявниця є його членом. \~Згідно із\~\~ст. 256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За ст.ст.296,300 ЦК України, кожна особа має право на індивідуальність, на повагу до свого імені, право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду н еобхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Чинним законодавством України не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС, що підтверджується листом Міністерства юстиції України N В-350-35 від 13.07.1999 року. Враховуючи, вищевказані нормативні положення, суд вважає що заявлені вимоги, слід задовольнити.

Outcome: approved