Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вказує, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері та прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак у зв'язку з тим, що на момент смерті матері не була зареєстрована у спірній квартирі та заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не подала, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на [ADDRESS] [PERSON] було відмовлено. Просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном та визнати за нею право власності на [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, суду пояснила, що є донькою померлої [PERSON] На час смерті матері вона була неповнолітньою та мешкала разом з матір'ю за адресою:м.[ADDRESS], однак у вказаній квартирі зареєстрована не була. Після смерті [PERSON], позивач залишилась мешкати в квартирі, 04.05.2000 року зареєструвала своє місце проживання у вказаній квартирі, сплачувала за комунальні послуги тому просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року та визнати за нею право власності на [ADDRESS]. Представник третьої особи в судовому засіданні з позовом згодна, суду пояснила, що [PERSON] постійно мешкала у [ADDRESS] разом з матір'ю. Після смерті матері у 2000 року була зареєстрована у вказаній квартирі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином надав суду клопотання про розгляд справи без його участі та ухвалення рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшовши до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON], про що 23.03.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької міської ради видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Після її смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі договору міни від 29.03.1995 року (а.с.8). Вказана квартира знаходиться в будинку ОСББ «Будівельник-23». Відповідно довідки ОСББ «Будівельник-23» № 23 від 14.06.2017 року [PERSON] була зареєстрована у вказаній квартирі з 29.02.1996 року по день смерті [INFO] року. Разом з нею на момент смерті у квартирі мешкала дочка [PERSON], яка була зареєстрована у вказаній квартирі з 04.05.2000 року (а.с.39). Згідно копії спадкової справи, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], яка 16.06.2017 року звернулась до третьої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.28). Постановою державного нотаріуса від 13.06.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що на момент смерті матері [PERSON] не була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не подала (а.с.46). Доводи позовних вимог [PERSON] ґрунтуються на тому, що вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. До спірних правовідносин підлягає застосуванню ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. На підставі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно за ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. У відповідності до ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Такими чином, дослідженими по справі доказами підтверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном - квартирою [ADDRESS] Будь-яких доказів, які спростовують даний факт, суду надано не було. Отже, враховуючи, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], але позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved