Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свою позицію [PERSON] зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира по [ADDRESS] . [PERSON] понад 15 років не проживає за вище вказаною адресою. [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у яке не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав, та підтвердив що більше 15 років не проживає за адресою [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого Стожик Н.В., приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу від 01 лютого 2011 року. є власником квартира по [ADDRESS] . (а.с. 10) Адреса зазначеного житлового будинку є зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Ярмолинецькою селищною радою від 23 червня 2021року за №1720. (а.с.5). Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 13 травня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що є сусідкою [PERSON] та проживає за адресою [ADDRESS] . Також вона додала, що з 2009 року вона не бачила жодного разу [PERSON] . Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України та встановлені вище обставини, Суд вважає, що право [PERSON] на користування житлом за адресою: [ADDRESS] , виникло на підставі закону як у члена сім`ї власника цього житла [PERSON] . Частиною другою статті 405 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не здобуто жодних доказів про поважність причин не проживання відповідача у спірній квартирі. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] був відсутній у квартирі за адресою [ADDRESS] , без поважних причин понад п`ятнадцять років. Зважаючи на це, Суд вважає, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню.

Outcome: approved