Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом у своїх інтересах та інтересах дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до [PERSON] та Марківської сільської ради з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В судовому засіданні заявлений позов підтримала та пояснила, що 03.05.2001 року у Марківській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 8. У шлюбі народжено двоє дітей [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, у зв'язку із чим відкрилася спадщина на житловий будинок в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,1368 га. Будівництво було розпочато у період шлюбу на земельній ділянці, виділеній для цих цілей рішенням Марківської сільської ради від 18.12.2001 року та відповідно до дозволу інспекції архітектурно-будівельного контролю №98 від 19.06.2002 року. У зв'язку із тим, що житловий будинок та господарські будівлі збудовані за зазначено адресою, але не введенні в експлуатацію, [PERSON] за життя не отримав документів на право власності, а їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно. Фактично будівництво будинку завершено, про що свідчить технічний паспорт, виготовлений інженером Івано-Франківського ОБТІ, тому просить позовні вимоги задовольнити та визнати за нею та її дітьми право власності на успадковану частку житлового будинку та господарських споруд, визнавши за нею право власності на 2/3 з урахуванням того, що вона є власником ? частки, яка належить їй у праві спільної сумісної власності подружжя та 1/6 у спадковому майні, а також по 1/6 частки за кожним з дітей. Представник відповідача Марківської сільської ради Мандзюк В.М. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що [PERSON] дійсно рішенням сільської ради від 18.12.2001 року було виділено 0,11 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На вказаній ділянці [PERSON] з дружиною побудував домоволодіння. Однак право власності на земельну ділянку [PERSON] за життя не оформив через те, що виник спір з приводу розміру земельної ділянки, на яку ним будо оформлено технічну документацію, а саме на 0,1368 га, а не 0,11 га, як було виділено. Разом з тим, на даний час сільська рада не заперечує проти визнання права власності за позивачами, як спадкоємцями на збудоване домоволодіння. Але на цей момент дане домоволодіння в експлуатацію не прийняте, у погоподарській книзі окремий номер цьому господарству не присвоєний, хоч йому відомо, що позивачка з дітьми фактично проживає у цьому житлі. Тому не заперечив проти задоволення заявлених вимог. [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав нотаріально засвідчену заяву у якій вказав, що після смерті сина [PERSON] на прийняття спадкового майна не претендує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Марківської сільської ради від 18.12.2001 року [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,11 га в урочищі «Підцерковне» для будівництва житлового будинку та господарських споруд. 19.06.2002 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку та господарських споруд на згаданій земельній ділянці і віділом архітектури і містобудування Богородчанської РДА видано будівельний паспорт на забудову. Оскільки 03.05.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, то вказане будівництво вони здійснювали спільно. [INFO] року в шлюбі народжена [PERSON], а [INFO] року [PERSON]. [PERSON] [INFO] року помер, заповіт від його імені не складався. Спадкоємцями першої черги за законом були дружина померлого, діти та батько [PERSON] Останній від прийняття спадщини відмовився. Позивачі в установленому законодавством порядку звернулись з заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу Білусяк Л.В. від 12.09.2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку та господарських спору по [ADDRESS] позивачам було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу та введення в експлуатацію завершеного будівництва. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 2 статті 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить майнові права на ? частину забудови житлового будинку та господарських споруд [ADDRESS], що збудовані на земельній ділянці площею 0,11 га, яка була відведена для будівництва. Проте спадкодавець за життя не здав вказаний будинок в експлуатацію, у зв'язку із чим нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 3 статті 331 ЦК України визначено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Пунктом 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2008 року № 4 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. За наведених обставин суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України є неможливим. За спадкоємцями забудовника може бути визнано майнові права забудовника, як такі, що входять до складу спадщини. Судом встановлено, що будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок не було здано в експлуатацію, а відповідно не оформлено правовстановлюючих документів. Домоволодіння не зареєстровано у господарських книгах Марківської сільської ради, тому до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку. До моменту здачі житлового будинку в експлуатацію його необхідно вважати незвершеним будівництвом. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В порядку спадкування після смерті [PERSON] за [PERSON] та неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати права забудовників. Виходячи з того, що [PERSON] належить право на ? частку майна, набутого подружжям у період шлюбу, то за нею слід визнати право на успадковану 1/6 майнових прав забудовника, а за неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частці за кожною.

Outcome: partial