Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 12.08.2015 р. близько 15 год. 55 в. автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON] здійснив на позивача наїзд в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми гомілки: косий перелом верхньої третини малогомілкової кістки з незначним розходженням уламків, внутрішньо-суглобовий уламковий перелом великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та в третині діалізу за зміщенням уламків, підшкірної гематоми переднє-зовнішньої гомілки в верхній третині, садна по зовнішній поверхні в верхній третині. Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та стягнуто на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 19 473,22 грн.. моральної шкоди - 100 000,00 грн. Позивач зазначає, що сума у 19 473,22 грн. це витрати понесені на лікування одразу після ДТП. На даний час від отриманих тілесних ушкоджень позивач продовжує курс лікування. Так 02.11.2015 р. було проведено хірургічне планове лікування із встановлення пластини. Вартість якого становила 30 509.74 грн. Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована відповідачем з метою покриття витрат на лікування і в межах ліміту позивач 03.02.2016 року звернулась до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування в чому відповідачем було відмовлено. За таких обставин [PERSON] просить суд стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на її користь грошові кошти у розмірі 34 854,66 грн., з яких на відшкодування шкоди на лікування - 30 509,74 грн., моральну шкоду у сумі 1 525,49 грн., пеню у сумі 2 353,84 грн. та збитки від інфляції у сумі 305,10 грн., 3% річних - 160,49. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що страховик був повідомлений про подію, яка може бути визнана страховою 19.08.2015 р., з заявою про виплату відшкодування - 03.02.2016 р. Таким чином, позивач порушив строки встановлені Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того позивач на власний розсуд розпорядився своїм правом і і подав в межах кримінального провадження позов до винуватця ДТП, який був задоволений в повному обсязі. Також позивачем не надано належних і допустимих доказів про вартість лікування, і того, що планове лікування пов»язано з ДТП, оскільки вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.09.2015 р. встановлено ушкодження, що їх завдано позивачу - у вигляді закритої травми гомілки. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, що 12.08.2015 р. близько 15 год. 55 в. автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON] здійснив на позивача наїзд в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження. Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.09.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 19 473 грн. 22 коп. і моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн. При цьому судом зазначено, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди - витрати, пов»язані із медичним лікуванням [PERSON] задовольняється в повному обсязі. Також судом встановлено, що [PERSON] внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої гомілки: косий перелом косий перелом верхньої третини малогомілкової кістки з незначним розходженням уламків, внутрішньо-суглобовий уламковий перелом великогомілкової кістки зі зміщенням уламків (міжмищелкового підвищення) та в нижній третині діалізу за зміщенням уламків, підшкірної гематоми переднє-зовнішньої гомілки в верхній третині, садна по зовнішній поверхні в верхній третині. Дані обставини, за положеннями ч. 4 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Також не заперечувалась учасниками, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця була застрахована Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» Представник позивача зазначає, що [PERSON] судом задоволено цивільний позов та стягнуто з винуватця ДТП витрати на лікування одразу після ДТП, проте потерпілій 02.11.2015 року було проведено оперативне планове лікування: артроскопія, пластина БХЗ лівого колінного суглобу SGM з фіксацією біоінтерферентними гвинтами. Загальна вартість витрат позивача склала 30 509,74 грн. і що має бути відшкодовано страховиком, як і моральна шкода у сумі 1 525,49 грн., що становить 5% від шкоди заподіяної здоров»ю. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як свідчать матеріали справи, позивач повідомив відповідача про подію. Яка може бути визнана страховою 19.08.2015 р. Заяву про виплату страхового відшкодування подано 03.02.2016 р. Проте, скористався своїм абсолютним правом стягнути шкоду з винуватця ДТП. Відповідно до положень ст.. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 16 своєї постанови № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-ІУ обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Під час розгляду справи не було отримано доказів про те, що заподіювач шкоди повідомляв страхову компанію про подію, натомість як свідчать матеріали справи, [PERSON] визнав свою провину в повному обсязі, як і цивільний позов в частині матеріальної шкоди та моральної шкоди у розмірі 100 000.00 грн. За таких обставин, суд вважає за можливе відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст.. 88 УПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed