Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус КМНО Гришаєва Ірина Вікторівна, [PERSON] - про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що [INFO] року померла гр. [PERSON] (спадкодавець). З 14. 01. 1971 року спадкодавець була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] 28 жовтня 1998 року вказана квартира стала приватною власністю спадкодавця на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.10.1998 № [NUMBER], виданого органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва. Позивач зазначала, що приблизно з 1999 року і до моменту смерті спадкодавця вона проживала разом зі нею у вказаній квартирі однією сім'єю і весь цей час вона допомагала по догляду і утриманню [PERSON], надавала їй допомогу по побутовим питанням, спільно з нею вела домашнє господарство, разом з нею відвідувала лікарів. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], що у м. Києві. Інших спадкоємців за законом немає, у зв'язку з чим, єдиним спадкоємцем після смерті є позивач, яка бажає оформити спадщину на себе. В зв'язку із зазначеним позивач просила суд: - встановити факт, що [PERSON] з 1999 року проживала з [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме до [INFO] року, у квартирі [ADDRESS]; - встановити факт, що [PERSON] з 1999 року постійно проживала разом з [PERSON], яка померла [INFO] року, на час відкриття спадщини у квартирі [ADDRESS] і вважається такою, що прийняла спадщину. Позивач в судове засідання не з'явилась, направивши до суду замість себе представника, який в судовому засіданні позовну заяву підтримав з підстав зазначених у позові, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач Київська міська рада в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Третя особа приватний нотаріус КМНО Гришаєва І. В. в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з'явився, направивши до суду замість себе представника який в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність представника відповідача, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Заслухавши пояснення сторін присутніх в судовому засіданні, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла гр. [PERSON] (спадкодавець), що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві 21. 08. 2012 року (а.с. 25). Згідно лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що причина смерті [PERSON] - хронічна ішемічна хвороба серця (23-24). Встановлено, що з 14. 01. 1971 року [PERSON] була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] що підтверджується копією довідки КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» №364 (а.с. 28). Вбачається, що 28 жовтня 1998 року квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] стала приватною власністю [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.10.1998 року № [NUMBER], виданого органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва (а.с. 29). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], що у м. Києві. Позивач при зверненні до суду обґрунтовувала свої вимоги тим, що приблизно з 1999 року і до моменту смерті спадкодавця вона проживала разом із [PERSON] у вказаній квартирі однією сім'єю і весь цей час вона допомагала по догляду і утриманню [PERSON], надавала їй поміч по побутовим проблемам, спільно з нею вела домашнє господарство, разом з нею відвідувала лікарів, а тому на її думку вона є спадкоємицею четвертої черги та має право на спадкове майно після смерті [PERSON], в зв'язку з чим позивач просила суд про задоволення позову на що слід зазначити наступне. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України визначено право кожної особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, вивчені судом обставини справи не підтверджують обставин викладених позивачем в позові, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, зокрема те, що [PERSON] дійсно з 1999 року проживала разом з [PERSON] однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] року у квартирі [ADDRESS], а також те, що позивач [PERSON] дійсно з 1999 року проживала разом з [PERSON], яка померла [INFO] року на час відкриття спадщини у квартирі [ADDRESS] і вважається такою, що прийняла спадщину, з огляду на наступне. Так, допитана в судовому засіданні з боку позивача свідок [PERSON] підтвердила, що вона знає позивача [PERSON] лише з травня 2011року. Пояснила суду, що коли вона познайомилася з [PERSON] під час перебування в лікарні 7 м. Києва, де також лікувалася [PERSON], яку [PERSON] в той час кілька разів відвідувала. Свідок [PERSON] також пояснила, що бачила їх обох разом після виписки [PERSON] з лікарні, в квартирі [ADDRESS] проте, на запитання представника третьої особи [PERSON] назвати дату, час і обставини при яких це відбувалося, вона лише вказала, що це відбулося два рази в травні 2011 року і один раз в 2012 році, однак конкретних обставин коли і при яких обставинах відбулася їх зустріч, яке планування квартири в яких відбувалися ці зустрічі, конкретно пригадати не змогла. В процесі розгляду справи, [PERSON] як на підставу доказу своїх позовних вимог надала суду завірену нотаріусом заяву свідка [PERSON] з обставин справи, яка в судове засідання не з'явилася і від показів якої в судовому засіданні позивач і її представник раніше відмовилися (том 2 а.с. 5). Проте, вказані письмові свідчення зазначеного свідка, через не дотримання встановленого ст. 180 ЦПК України процесуального порядку допиту свідка не можуть бути прийняті судом до уваги, за цих підстав вони не можуть сприйматися і як письмові докази, в розумінні ст. 64 ЦПК України. Посилання позивача [PERSON] як на підставу наявного доказу її позовних вимог по справі шляхом врахування вже встановлених фактів в рішеннях Солом'янського районного суду м. Києві у цивільних справах за позовами [PERSON] до [PERSON] також не можуть бути врахованими судом при вирішенні спору по даній цивільній справі в розумінні ч.3 ст. 61 ЦПК, оскільки вказані судові рішення не набрали законної сили, так як були скасованими Апеляційним судом м. Києва, а касаційна скарга [PERSON] ухвалою Вищого спеціалізованого суду України була відхилена (т.1 а.с 41, 42, 49-51, 53-55). Крім цього допитані в судовому засіданні свідки з боку третьої особи [PERSON]: [PERSON], [PERSON], [PERSON], показали, що вони проживають в будинку під'їзду в якому знаходиться квартира померлої [PERSON] та зазначили, що знають померлу з 1994 року, яка після смерті своєї матері проживала в зазначеній квартирі самотньо, зверталася до них та до інших мешканців під'їзду за допомогою. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вперше побачила позивача [PERSON] на весні 2011 року, під час перебування у квартирі [PERSON], коли остання скаржилася на свою самотність. Свідок зазначала, що під час перебування її у спірній квартирі, несподівано вхідні двері, які були зачинені на ключ, відкрилися і до квартири увійшла [PERSON], яка повідомила, що ключі від квартири [PERSON] їй надала [PERSON], яка у свій час працювала разом з лікарем [PERSON] медичною сестрою і остання після того як перестала працювати надала їй ключ від своєї квартири, щоб та періодично її відвідувала. При цьому вона зазначила, що медична сестра [PERSON] просила [PERSON] прийняти [PERSON] в свою квартиру для подальшого проживання. Свідок [PERSON] також пояснила суду, що вона до самої смерті [PERSON] допомагала їй їжею та ліками, неодноразово робила прибирання в її квартирі та будь яких речей чи обставин, які б свідчили про проживання в цій квартирі разом з нею позивача [PERSON] в квартирі [PERSON] ніколи не бачила. При цьому остання вказувала що до неї час від часу навідується [PERSON], але вона її на проживання не приймає. Свідок [PERSON] пояснила суду, що проживає в одному під'їзді з померлою [PERSON], яку вона знала багато років. Також пояснила, що вперше вона побачила [PERSON] на весні 2011 року, з того часу вона періодично бачила її при вході до під'їзду в квартирі якого проживала [PERSON], при цьому вона завжди віталася з нею, однак про те що остання постійно проживає разом з [PERSON] в її квартирі позивач ніколи не зазначала. Також свідок пояснила суду, що на весні 2015 року [PERSON] зверталась до неї з проханням посвідчити в суді, що вона проживала в квартирі разом із [PERSON] з 1999 року по день її смерті, при цьому обіцяла, що в разів посвідчення в суді цього факту, вона їй віддячить, однак [PERSON] давати в суді неправдиві свідчення відмовилася. Свідок [PERSON], який проживає в під'їзді в якому знаходиться спірна квартира також підтвердив, що знав померлу [PERSON] з 1994 року. Пояснив, що в останні роки до своєї смерті в серпні 2012 року, вона проживала самотньо, хворіла на інсульт, ходила по сусідах за допомогою. Його матір на прохання [PERSON] відгукнулася та допомагала їй по господарству. В 2011 році свідок неодноразово разом з матір'ю перебував у квартирі [PERSON] і допомагав їй робити в ній прибирання, зазначав, що крім речей останньої в цій квартирі речей, які б свідчили про проживання в ній разом з [PERSON] однією сім'єю позивача [PERSON] не було. Вперше почув про [PERSON] в 2012 році зі слів свого брата. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Згідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. На підставі ст. 20 ЦК України, ч. 3 ст.10 ЦПК України, особа вільно розпоряджується належними їй правами, здійснює право на захист на свій розсуд та повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак надані позивачем і вивчені судом докази не можуть підтвердити обставин на які позивач посилалась при зверненні до суду, як на підставу своїх позовних вимог. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами, а відтак задоволенню не підлягають. В процесі розгляду справи, ухвалою суду від 14. 07. 2015 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. З огляду на те, що суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, тому на даний час відпали підстави для забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14. 07. 2015 року.

Outcome: dismissed