Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 23.09.2001 перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого вони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Вона самостійно не здатна забезпечити належний рівень життя дитини, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Зазначає, що відповідач здоровий, працездатний, та може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 26.02.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час, з урахуванням положень п. 3 Розділу ХІІ (Прикінцеві положення) ЦПК України, доповненим згідно із Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», та згідно із Законом України № 731-ІХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»,від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживають разом з матір`ю, позивачем у справі. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. М інімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. М інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач відомостей про наявність, розмір свого доходу та про присуджені до стягнення аліментні зобов`язання на утримання інших осіб суду не надав та матеріали справи таких відомостей не містять. Позивач також відомостей та докази про наявність та розмір свого доходу суду не надала. Прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2020 по 30.06.2020 становить 2218 грн., з 01.07.2020 по 30.11.2020 - 2318 грн., з 01.12.2020 - 2395 грн. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, значно більший розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку можуть бути присуджені судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд зважає на те, що обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як батька так і матері дитини. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. З урахуванням приписів ст. ст. 182, 184 СК України, розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за заявою позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, суд дійшов до висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітньої дитини, необхідним буде встановлення розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, у сумі по 1500,00 грн. щомісячно, з щорічною індексацією відповідно до закону, оскільки такий розмір аліментів відповідає 50 відсоткам прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом 25.02.2020. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial