Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про визнання права власності 1/2 частку майна, придбаного під час шлюбу. У позові вказувала, що 18.07.1992 року у виконавчому комітеті Лукавецької сільської ради Вижницького району зареєструвала шлюб з [PERSON] В шлюбі, 17.09.1995 року народився син [PERSON] Рішенням Вижницького районного суду від 28.11.2005 року їх шлюб розірвано. Зазначала, що за час проживання в шлюбі в період з 1992 року по 1995 рік, на спільні кошти, вони збудували житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в смт. Берегомет по вул. Незалежності, 1А, Вижницького району, який зареєстрований на імя [PERSON] Посилаючись на ст.ст.60, 69-70 СК України, ст.ст.368, 372 ЦК України вважає, що їй належить 1/2 частина вищевказаного будинку, вартістю 205353,00 грн. Однак відповідач чинить їй перешкоди в користуванні будинком, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину майна, придбаного під час шлюбу, а саме на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в смт. Берегомет, по вул. Незалежності, 1А, Вижницького району Чернівецької області та припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в смт. Берегомет по вул. Незалежності, 1 А, Вижницького району Чернівецькій області. У підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи надала суду заяву, у якій просила справу розглядати у підготовчому засіданні за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У підготовче засідання позивач [PERSON] не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи надав суду заяву, у якій позов визнав, просив справу розглядати у підготовчому засіданні за його відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обємі з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.07.1992 року. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.11.2005 року по цивільній справі №2-39/2005 року шлюб між ними розірвано. Рішення набрало законної сили 03.12.2005 року, що підтверджується його копією. 10.02.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області видано свідоцтво про розірвання шлюбу між сторонами серія 1-МИ №005262, що підтверджується його копією. Рішенням виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №101 від 25.12.1992 року «Про дозвіл будівництва (перебудови) індивідуального житлового будинку» надано [PERSON] в безстрокове користування земельну ділянку з земель селищної забудови в смт. Берегомет по вул. Незалежності №1-А, площею 0,15 га для будівництва індивідуального одноповерхового житлового будинку по проекту №23, житловою площею 74,0 кв.м, загальною площею 121,58 кв.м та господарської будівлі по проекту №5 сарай, що підтверджується копією витягу з вказаного рішення. [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1500 га, цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7320555300:01:001:0788, яка розташована в смт. Берегомет по вул. Незалежності, 1-А, Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №742198, виданого 24.12.2012 року Відділом Держкомзему у Вижницькому районі Чернівецької області. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 114,7 кв.м, житловою площею 78.2 кв.м з надвірними та господарськими спорудами: сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», убиральня «Д», що розташовані по вул. Незалежності, 1А в смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області, який розташований на земельній ділянці кадастровий номер 7320555300:01:001:0788, що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №57653507 від 19.04.2016 року. Номер запису про право власності:14222226; дата державної реєстрації: 03.02.2016 року; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29312747 від 19.04.2016 року. З копії декларації про готовність обєкта до експлуатації від 25.12.2015 року №ЧВ 182153600655 вбачається, що будівництво житлового будинку з господарськими будівлями в смт. Берегомет по вул. Незалежності, 1-А розпочато в 1992 році та закінчено в 1995 році. Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок, розташований по вул. Незалежності, 1А в смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області, виготовленого КП «Вижницьке РБТІ» станом на 10.11.2015 року на імя [PERSON] загальна вартість нерухомого майна станом на 19.02.2018 року становить 410706,00 грн. Викладене також підтверджується копією довідки-характеристики №2/19 від 19.02.2018 року, виданої КП «Вижницьке РБТІ». Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні спірним нерухомим майном. Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України останній застосовується також щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності, та продовжують існувати після цього. Оскільки шлюб укладено до набранням чинності ЦК України, а майно набуте у спільну сумісну власність з моменту його реєстрації під час дії ЦК України, відносини між подружжям існували після набрання ним чинності, то до спірних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного та Сімейного кодексів України. Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11 розяснено, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. У статті 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до пп.22, 23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. У силу статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.370 ч.1 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За правилами ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи зазначені вимоги закону та досліджені в судовому засіданні письмові докази, судом установлено, що у період 1992-1995 років, тобто в період шлюбу, на виділеній [PERSON] для будівництва житлового будинку земельній ділянці, [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами в смт. Берегомет по вул. Незалежності, 1А, Вижницького району Чернівецької області, а тому зазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] і виходячи з принципу рівності часток у майні подружжя, частки кожного з них складають по 1/2. Враховуючи встановлені обставини, Суд дійшов до висновку, що за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в смт. Берегомет по вул. Незалежності, 1А, Вижницького району Чернівецької області, як на 1/2 частку майна, придбаного під час шлюбу із [PERSON] та припинити право спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають до задоволення. Згідно копії пенсійного посвідчення серія ААІ №699289 від 13.04.2016 року та копії довідки до акту огляду МСЕК №044397 від 21.03.2018 року позивач [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання і відповідно до положень п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору. Тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 2053,53 грн., тобто 1% ціни позову, яка становить 205353,00 грн. На підставі викладено, ст.ст.16, 21, 328, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст.60-63, 69-70 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11,

Outcome: approved