Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 07.12.1985 зареєструвала шлюб з відповідачем в Палаці одруження Центрального райвиконкому м. Комсомольська-на-Амурі, актовий запис № 2522. Останні чотири роки повноцінної сім'ї не існувало. На даний час має формальний характер. Спільне проживання з відповідачем припинено з квітня 2018 року через його поведінку, і тому позивач змушена була переїхати на проживання до м. Рівне, де й проживає на даний час. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.17). Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував та пояснив, що в квітні 2018 року позивач поїхала до своєї тітки в м. Рівне і не повернулася. Він пропонував дружині повернутись в сім'ю, але позивач категорично відмовилась, посилаючись на відсутність бажання проживати в селі. В період спільного проживання він був проти шкідливих звичок дружини, зокрема вживання спиртних напоїв та паління тютюну. Інших підстав для непорозуміння в сім'ї не виникало. Протягом 32 років спільного проживання дружині не подобалося проживати в селі. Інших підстав для припинення спільного проживання, він не вбачає. Проти розірвання шлюбу не заперечував, а судові витрати просив поділити порівну. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Палацом одруження Центрального райвиконкому м. Комсомольська-на-Амурі 7 грудня 1985 року, актовий запис № 2522, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а саме: спільне проживання з відповідачем припинено в квітні 2018 року, сімейні відносини не підтримуються, інтересу до примирення та збереження сім'ї позивач не має, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу позивач надала квитанція про сплату судового збору у сумі 704,80 грн. та чек на оплату послуг з підготовки позовної заяви про розірвання шлюбу та матеріалів до суду у сумі 400,00 грн. (а.с.1-2). Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково, незалежно від результатів вирішення спору. Суд вважає, що всі судові витрати у справі необхідно покласти на позивача у зв'язку з тим, що вона без поважних причин покинула сім'ю, з власної ініціативи припинила спільне проживання з відповідачем, на пропозицію відповідача повернутися в сім'ю відмовилась. Тому суд вважає, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача. Підстав для покладення судових витрат на відповідача немає.

Outcome: approved