Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім - Запоріжжя» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні. В обґрунтування позову зазначено, що у період з 10 квітня 2019 року по 02 вересня 2019 року вона знаходилася у трудових відносинах із ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім - Запоріжжя». За період роботи у відповідача, їй було нараховано заробітну плату у розмірі 9 114 грн. 54 коп., які відповідач так і не виплатив в день її звільнення, 02.09.2019. ЇЇ середньоденна заробітна плата складала 184 грн. 30 коп. Враховуючи те, що відповідач у день звільнення не розрахувався із нею, і з часу її звільнення по день звернення до суду з позовом пройшло 81 робочі дні (період з 03.09.2019 по 24.12.2019), то відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 14 928 грн. 30 коп. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 9 114 грн. 54 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 03.09.2019 по 24.12.2019, в розмірі 14 928 грн. 30 коп. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім-Запоріжжя» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 31.01.2020, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні із повідомленням учасників справи, витребувано у відповідача довідки про розмір заборгованості по заробітній платі та про розмір середньоденної заробітної плати. Ухвалою суду від 28.05.2020 повторно витребувано докази у справі у відповідача ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім - Запоріжжя», а саме довідки про розмір заборгованості по заробітній платі та про розмір середньоденної заробітної плати. В судове засідання позивач не з`явилася, але надала суду заяву з клопотанням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, неодноразово не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив та заперечень на позов не подано, як і не подано витребуваних судом довідок про розмір заборгованості по заробітній платі та про розмір середньоденної заробітної плати. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] з 10.04.2019 перебувала у трудових відносинах із ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім-Запоріжжя» (наказ № 02/24-К від 09.04.2019), у якому працювала на посаді робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями. З 02.09.2019 [PERSON] була звільнена з ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім-Запоріжжя» за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України, відповідно до наказу № 148-К від 16.08.2019. Відповідно до ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначеній статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2020, витребувано у відповідача довідки про розмір заборгованості по заробітній платі та про розмір середньоденної заробітної плати позивача. Разом із тим, вказана ухвала суду відповідачем не виконана, жодних документів суду не надано, а тому рішення суду ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, які надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог. Так, з наданих суду позивачем документів встановлено, що станом на листопад 2019 року у ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім-Запоріжжя» перед [PERSON] існувала заборгованість по заробітній платі в сумі 9 114 грн. 54 коп., що підтверджується листом ГУ Держпраці у Запорізькій області від 28.11.2019 № 08/02.8-05/10278. Доказів того, що станом на час розгляду справи судом вказана заборгованість по заробітній платі була виплачена позивачу, відповідачем суду надано не було, а тому з ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім-Запоріжжя» підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 9 114 грн. 54 коп. Крім того, згідно із ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При цьому, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном. При визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні застосовуються вимоги п.п. 2, 3, 5, 8 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що провадиться обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як встановлено із відомостей, які містяться у ГУ Держпраці у Запорізькій області від 28.11.2019 № 08/02.8-05/10278 за останні два місяці перед звільненням (липень та серпень) позивачу була нарахована заробітна плата в загальному розмірі 8 293 грн. 61 коп. У ці місяці було 44 робочі дні (24 серпня 2019 вихідний день), а відтак середньоденна заробітна плата позивача склала 188 грн. 49 коп. (8 293,61 грн.:44=188,49 грн.) У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Таким чином, за період часу з 03.09.2019 по 24.12.2019 (період в межах заявлених позовних вимог), що становить 80 робочих днів (14 жовтня 2019 вихідний святковий день), сума середнього заробітку [PERSON] за період затримки розрахунку складає 15079 грн. 20 коп. з розрахунку: 80 р.д. х 188,49 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши обставини справи та оцінивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню на суму 15 079 грн. 20 коп., оскільки як встановлено судом, позивачем у позові допущено арифметичну помилку при розрахунку середньоденної заробітної плати, а відтак неправильно визначено суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідачу надавався строк для надання суду відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог, проте, відповідач вказаним правом не скористався, відзив на позов суду не подав. Відповідачем не спростовано факт затримки розрахунку з позивачем при звільненні, більш того ці доводи позивача знайшли своє підтвердження у наданій суду інформації з ГУ Держпраці в Запорізькій області. Приймаючи до уваги зазначене, суд доходить до висновку, що розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.09.2019 по 24.12.2019 становить 15079 грн. 20 коп. і саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., оскільки позивач, відповідно до Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved