Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Нетішинської міської ради, Нетішинський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення батьківства та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] , який в грудні 2001 року рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області був розірваний, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 15 березня 2012 року було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Позивач зазначає у позовній заяві, що в листопаді 2011 року вона познайомилась з відповідачем та з 20 грудня 2011 року вони почали проживати разом за її адресою реєстрації. Під час проживання вели спільне господарство, спілкувалися з родиною відповідача для якої останній представляв її як майбутню дружину. В кінці лютого позивач дізналась, що вона вагітна, в той же час стосунки між нею та відповідачем припинились. [INFO] позивач народила сина [PERSON] , відомості про батька якого були внесені з її слів. Батьком її сина є відповідач, проте останній відмовився подати в органи ЗАГСу заяву про реєстрацію батьківства. Позивач вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надавав і не надає, син повністю знаходиться на її утриманні, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. На підтвердження підставності своїх позовних вимог позивач вказує також те, що хрещеним її сина є рідний брат відповідача, а факт спільного проживання з відповідачем є показання свідків [PERSON] та [PERSON] . За вказаних обставин позивач, посилаючись на приписи ст. ст. 77, 128, 181 Сімейного кодексу України, просить визнати, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 жовтня 2020 року до досягнення дитиною повноліття та стягнути судові витрати. 13 жовтня 2020 року представник позивача надав до суду заяву про усунення недоліків. 17 грудня 2020 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просив відмовити. В обґрунтування своїх заперечень останній зазначив, що, на його переконання, батьком дитини являється [PERSON] , оскільки дитина народилась у період, коли ще не пройшло десяти місяців з моменту розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON] , а тому згідно приписів ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка народилась до спливу десяти місяців після припинення шлюбу походить від подружжя. Звернув увагу представник відповідача на те, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 січня 2013 року виключено з актового запису про народження від 06 листопада 2012 року №429 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області відомості про батька [PERSON] , що вказує на те, що батьком дитини спочатку було зазначено [PERSON] , а не зі слів матері в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів, то представник відповідача зазначив, що на утриманні відповідача знаходяться двоє дітей 2015 року народження та дружина, яка перебуває на обліку, як безробітна, а тому задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів не може перевищувати 12,5% від його заробітної плати, виходячи з розрахунку 50% заробітної плати позивача розділених на чотирьох осіб, що потребують утримання. Також представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат на позивача на правничу професійну допомогу є завищеним, а види послуг правової допомоги не мають конкретно вираженого матеріального характеру. На підставі наведеного представник відповідача просив у позові [PERSON] відмовити. 17 грудня 2020 року представник позивача надав суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що він не погоджується з твердженнями представника відповідача про батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , так як [PERSON] з 2006 року проживає на території Російської Федерації, що виключає батьківство останнього. Щодо аргументів представника відповідача з приводу розміру аліментів, то на переконання представника позивача, син позивача потребує більших витрат на своє утримання, так як є старшим за дітей відповідача на три роки. Щодо судових витрат позивача по справі, то представник позивача зазначив, що разом з позовною заявою позивач надала орієнтовний розрахунок таких, а кінцевий їх розмір буде заявлено по завершенню розгляду справи і буде залежати, в тому числі, від процесуальної поведінки відповідача. На підставі наведеного представник позивача у відповіді на відзив на позовну заяву просив позов [PERSON] задовольнити повністю. 25 березня 2021 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Нетішинський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в ній же зазначила, що заперечень щодо позову не має. 05 травня 2021 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Нетішинської міської ради надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в ній же зазначила, що заперечень щодо позову не має. 05 травня 2021 року представник позивача в судовому засіданні подав письмові докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат у зв`язку з розглядом справи. Будь-яких інших заяв по суті учасники справи до суду не подавали. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 жовтня 2020 року вказана позовна заява була залишена без руху. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 жовтня 2020 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 грудня 2020 року призначено судово-медичну генетичну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 березня 2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 квітня 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. Будь-які інші процесуальні дії судом у справі не проводилися. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав зазначених у такому. Окрім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді правової допомоги в сумі 6000 грн. В обґрунтування таких зазначив, що 04 січня 2021 року саме таку суму він отримав від позивача за надання ним правових послуг з розгляду даної справи. Зокрема в таку суму входить надання правової допомоги згідно акту здавання-приймання виконаних робіт від 06 квітня 2021 року на суму 5530 грн., а також надання правової допомоги для позивача у виді його участі у сьогоднішньому судовому засіданні в сумі 470 грн. Зауважив представник позивача на тому, що його послуга для позивача у виді надання правової допомоги під час розгляду справи у сьогоднішньому судовому засіданні в сумі 300 грн. була сплачена позивачем ще 06 квітня 2021 року. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник останнього у судовому засіданні позовні вимоги позивача про встановлення батьківства визнав повністю, зважаючи на результати експертизи. Щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів, то представник позивача такі визнав частково, зокрема просив стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на їх спільну дитину в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, зважаючи на наявність у відповідача на утриманні ще двох малолітніх дітей. В задоволенні вимог позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу представник відповідача просив відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, додатково зазначив, що підставою для відмови є також те, що позивач зазначила орієнтовний розмір судових витрат при поданні позову до суду значно вищим ніж фактично просить стягнути. Також представник відповідача зазначив, що надання адвокатом для позивача правничої допомоги у виді ознайомлення з судовою практикою у відповідних категоріях справ не підпадає під поняття правової допомоги. Окрім того, на переконання представника відповідача, акти здавання-приймання виконаних робіт слід визнати недопустимими доказами на підтвердження витрат на правову допомогу, оскільки такі не містять номера договору про правову допомогу. Також представник відповідача вважає, що приходні касові ордера є неналежними та недопустимими доказами на підтвердження витрат на правову допомогу, так як належними та допустимими доказами на сплату позивачем для представника коштів можуть бути лише банківські квитанції. Представники третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Нетішинський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та орган опіки та піклування Нетішинської міської ради надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, в них же зазначили, що заперечень щодо позову не мають. Заслухавши сторони у справі, встановивши фактичні обставини справи, на які останні посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково зважаючи на таке. На підставі пояснень позивача та наданих до суду доказів суд знаходить доведеним факт перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах з листопада 2011 року по лютий 2012 року. [INFO] позивач народила сина - [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 29 січня 2013 року, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №429 (арк.спр.5). Батько [PERSON] в актовому записі про народження записаний зі слів матері, так як мати - [PERSON] на час народження сина в зареєстрованому шлюбі не перебувала, що стверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області (арк. спр. 4). Згідно даних висновку експерта №103-317-2020 від 26 лютого 2021 року вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш як 99,99%, що є підтвердженням батьківства [PERSON] відносно [PERSON] (арк. спр. 73-76). Як убачається з даних довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №759 від 17 серпня 2020 року (арк. спр. 6), позивач та неповнолітній [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Позивач, вказуючи на наявність підстав для встановлення батьківства та стягнення аліментів, звернулася до суду за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу встановлення батьківства та стягнення аліментів, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главах 12,15 Сімейного кодексу України (далі СК України). Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. У зв`язку з наведеним, за клопотанням позивача 17 грудня 2020 року судом була призначена у справі судова медична генетична експертиза для вирішення питання чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Проведення експертизи було доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (м. Київ, вул. Докучаєвська, 4). Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial