Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в грудні 2020 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів на дитину в розмірі 33700.65 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 12.02.2018р. відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] щомісячно в розмірі 950грн. з 21.08.2017 року. Однак відповідач не сплачує аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість. А тому, позивачем нараховано пеню за несплачені аліменти за період з 21.08.2017 року по 30.11.2020 року в розмірі 33700.65грн., однак просить стягнення пені в розмірі 100% боргу - 33700.65 грн. Позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку (а.с.34,38). З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини\~ ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов слід задовольнити частково з врахуванням зробленого судом перерахунку нарахованої суми пені, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 12.02.2018р. відповідач [PERSON] зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] щомісячно в розмірі 950грн. з 21.08.2017 року до досягнення повноліття (а.с.16-20). Однак, відповідач не виконує зобов`язання по сплаті щомісячно аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість, згідно поданого 21.12.2020р. розрахунку Тисменицьким РВ ДВС за період з квітня 2018 року по 01.12.2020 року ( з врахуванням і боргу на 01.04.2018р.) 33609.63грн. (а.с.25). Позивачем нараховано пеню від боргу на суму 33700.65грн. за несплачені аліменти за вказаний період, в т.ч. за березень 2018р. (а.с.6-12), з врахуванням і того, що з вересня 2018р. стягнення аліментів проводилось з врахуванням змін до законодавства в частині мінімального гарантованого розміру, передбаченому ч.2 ст.182 СК України 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Загальна сума пені складає 153 337грн. Згідно вимог ст.196 СК України (зі змінами) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.22 роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Однак, відповідач не з`явився в суд та не довів підстав для зменшення нарахування пені, яка позивачем приведена до розміру 100 відсотків заборгованості. З врахуванням цього, судом береться до уваги розрахунок заборгованості, поданий органом ДВС на суму - 33609.63грн., а не розмір заборгованості вказаний позивачем - 33700.65грн., і позов є обґрунтований в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення аліментів на дитину в розмірі 33609.63грн., нарахованої по 01.12.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, як і не надано відзиву на позов. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial