Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 1 листопада 2013 року виконавчим комітетом Великовербченської сільської ради Сарненського району Рівненської області, крім цього, просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору. В обгрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 1 листопада 2013 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб. Під час сімейного життя між подружжям стосунки погіршились, на даний момент сторони шлюбних відносин не підтримують, бажання примиритись у сторін відсутнє, що і стало підставою для звернення із позовом до суду. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами виникли з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 01 листопада 2013 року, згідно із яким вказаного числа виконавчим комітетом Великовербченської сільської ради Сарненського району Рівненської області між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 13. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, оскільки, зі слів позивача, відповідач її зраджував, матеріально сім`ю не забезпечував, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] , що встановлено судом із наданої позивачем копії свідоцтва про народження, однак, сторони бажання до примирення не виявили. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, який відзиву щодо позовних вимог не надіслав, в судові засідання не з`явився, що свідчить про його байдужість до долі сім`ї, з огляду на ті обставини, що подружжя тривалий час (з березня 2019 року) проживають окремо, протягом вказаного часу примирення між ними не відбулось, а тому, на думку суду, надання строку на примирення є недоцільним. З огляду на наведені вище обставини, вимога [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved