Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з березня 2014 року. Вважає, що сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Крім того, відповідач не виконує обов`язки по піклуванню та утриманню своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В зв`язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з`явилась. Подала клопотання про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засіданні не з`явився повторно, про час та місце судового засідання повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, шляхом розміщення оголошення на сайті Ленінського районного суду м. Запоріжжя Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.11). 23 серпня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 425, та позивачкою змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно довідки ОСББ «Кремлівська 81» від 06.02.2020, дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.12). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, вона не бажає зберегти шлюб на розірванні шлюбу наполягає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач не виконує обов`язки по піклуванню та утриманню своєї неповнолітньої дочки у повному обсязі. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні дочки не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 гривень на користь держави.

Outcome: approved