Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON]. Будучи батьком дитини відповідач не надає в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки. Оскільки відповідач офіційно працевлаштований працює на ПАТ «Рівне азот» водієм трактористом, аліменти слід стягувати у частці від його доходу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задоволити повністю. Відповідач позовні вимоги визнав частково та вказав, що визначений позивачем розмір аліментів є завищеним. Заслухавши пояснення учасників які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі встановлених фактичних обставин справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01 червня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 025297 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 01 червня 2007 року, актовий запис № 694. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обовязків по відношенню до дитини. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на дитину. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Оскільки відповідач офіційно працевлаштований, що не заперечувалось останнім в судовому засіданні, має стабільний дохід, суд з урахуванням положень ст. ст. 182, 183 СК України, приходить до висновку про доцільність визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача. Стаття 182 СК України закріплює мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи викладене, з метою недопущення погіршення матеріального становища\~позивача, дитини\~\~та одночасно відповідача, суд, із урахуванням наведених норм та положень приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 180,184 СК України,

Outcome: partial