Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що із 17 лютого 1990 року перебуває у шлюбі з відповідачем, в якому у них народились двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення, взаємоповагу один до одного. Він періодично зловживає алкоголем, ухиляється від виконання сімейних і батьківських обов`язків, не бере участі у веденні спільного господарства, не вносить вклад до сімейного бюджету. На думку позивачки, їх сім`я перестала існувати, тому просить розірвати шлюб. На примирення не згідна. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливими. Із врахуванням наведеного, просить суд розірвати шлюб, судові витрати покласти на відповідача, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] під час судового розгляду позов підтримала в повному обсязі, в обґрунтування посилалась на викладені в ньому обставини, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Із свідоцтва про укладення шлюбу відомо, що сторони зареєстрували шлюб 17.02.1990 року у Воютицькій сільській Раді народних депутатів Самбірського міськвідділу ЗАГСу (актовий запис № 05). ( а.с. 2). У шлюбі в сторін народились двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час повнолітні. Згідно викладеного позивачкою [PERSON] у позовній заяві та зазначеного в судовому засіданні відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем не бажає. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи обставини справи судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, розлад в сім`ї носить тривалий характер, згода на примирення відсутня, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги наведене, позовна вимога позивачки [PERSON] про залишення їй прізвища « [PERSON] » після розірвання шлюбу підлягає до\~задоволення.

Outcome: approved