overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про зміну розміру орендної плати по договору оренди землі, що укладений між нею та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького». Просить суд внести зміни до п.9 договору оренди земельної ділянки № б/н від 03 січня 2008 року, виклавши його в наступній редакції: «п.9 Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: у натуральній формі: зерно 7496,12 кг, цукор 271,88 кг, що складає 7535,16 грн., тобто не менше 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на один рік». Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю ЯБ №432211, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010669600015 від 09 листопада 2006 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1356 га, що розташована на території Бесарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Вказана земельна ділянка знаходиться у оренді ТОВ «Аграрний дім ім. Горького». Листом від 09 квітня 2015 року позивач звернулась до ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» з проханням надати копію договору оренди землі, про оренду належної їй земельної ділянки внаслідок відсутності в неї примірника договору оренди землі, але її звернення було проігноровано. Позивач виходить з того, що відповідач укладав договори оренди землі на земельні ділянки, що розташовані на території Бесарабівської сільської ради за єдиною формою, тому позивач виходить з того, що за такою ж формулою укладено договір і на її земельну ділянку.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON], на користь позивачки, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини із видів доходу (заробітку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, мотивуючи позов тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 1993 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає, але нерегулярно та в розмірі на свій розсуд, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти у вказаному розмірі. Представник позивача позов підтримав, надав пояснення, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач проти позову не заперечував, але не погоджувався з обставинами викладеними в позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 1993 року (а.с. 4); від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Судом встановлено, що неповнолітній син сторін проживає з матір'ю, згідно довідки Житлово-будівельного кооператива «Обчислювач 10» від 14 січня 2014 року № 1 за формою № 3 (а.с. 5). Також вказана обставина не заперечувалась відповідачем. Як вбачається із позову та пояснень сторін, відповідач не належним чином виконує свої обов'язки по утриманню сина. А тому суд, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, з урахуванням обставин визначених в ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229, 40 грн., оскільки при зверненні до суду з вищезазначеною заявою позивач була звільнена від сплати судових витрат. На підставі ст.180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON], на користь позивачки, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини із видів доходу (заробітку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, мотивуючи позов тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2010 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти у вказаному розмірі. Позивачка позов підтримала, надала пояснення, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2010 року (а.с. 6); від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO](а.с. 7). Судом встановлено, що неповнолітній син сторін проживає з матір'ю, згідно довідки КП «ДУОЖФ Святошинського району м. Києва» єдиний районний розрахунковий центр філія № 813 від 22 травня 2015 року № 5416 за формою № 3 (а.с. 9). Також вказана обставина не заперечувалась відповідачем. Як вбачається із позову та пояснень сторін, відповідач не належним чином виконує свої обов'язки по утриманню сина. А тому суд, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, з урахуванням обставин визначених в ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229, 40 грн., оскільки при зверненні до суду з вищезазначеною заявою позивач була звільнена від сплати судових витрат. На підставі ст.180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом в інтересах дочки [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] померла баба [PERSON] - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,85 га., в тому числі рілля - 1,51 га. (кадастровий номер [NUMBER]), пасовище - 0,34 га. (кадастровий номер [NUMBER]), згідно Державного акта на землю [NUMBER], які розташовані на території Загір'янської сільської ради. [PERSON], склавши заповіт розпорядилася майном в користь онуки, яка постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Оскільки державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, змушений звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивача позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла баба [PERSON] - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,85 га., в тому числі рілля - 1,51 га. (кадастровий номер [NUMBER]), пасовище - 0,34 га. (кадастровий номер [NUMBER]), згідно Державного акта на землю [NUMBER], які розташовані на території Загір'янської сільської ради. [PERSON], склавши заповіт розпорядилася майном в користь [PERSON], яка постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] про визнання за ними права власності на спадкове майно за законом. Позивач посилається на те, що 27 березня 2001 року помер [PERSON], а 07 липня 2018 року [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається із ? частини\~квартири №2\~в житловому\~будинку з\~підвалом,\~стайнею,\~гаражем та\~гаражем,\~що в\~с.Загіря\~по вул.Центральна,47\~Зборівського району, житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в смт.Залізці по вул..Зелена буд. №2 Зборівського району. Вони, постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняли. Оскільки нотаріусом Зборівської нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, змушені звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивачів позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Відповідач, згідно поданої заяви, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 27 березня 2001 року помер [PERSON], а 07 липня 2018 року [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається із ? частини\~квартири №2\~в житловому\~будинку з\~підвалом,\~стайнею,\~гаражем та\~гаражем,\~що в\~с.Загіря\~по вул.Центральна,47\~Зборівського району, житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в смт.Залізці по вул..Зелена буд. №2 Зборівського району. [PERSON], [PERSON], [PERSON] постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняли. Враховуючи, що позивачі спадщину прийняли, а також, що нотаріусом Зборівської нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ними слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилається на те, що 20 лютого 2015 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Жуківці вул..Бенедиги,23 Зборівського району, земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальним розміром 4,24 га. в тому числі рілля 3,79 га. (кадастровий номер 6122689800:01:001:0745), та пасовище 0,45 га. (кадастровий номер 6122689800:01:001:1543), згідно Державного акта на землю серії ТР №051088, які розташовані на території Ярчовецької сільської ради Зборівського району, грошових вкладів у філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» №10019/023 на рахунках №91551-2301, №91551-2129, майнового паю в ССГ ім..[PERSON] с.Ярчівці, згідно сертифіката серії ТР VІІ №009184. [PERSON], склавши заповіт, розпорядився майном в її користь. Вона, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Оскільки державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, змушена звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивача позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Жуківці вул..Бенедиги,23 Зборівського району, земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальним розміром 4,24 га. в тому числі рілля 3,79 га. (кадастровий номер 6122689800:01:001:0745), та пасовище 0,45 га. (кадастровий номер 6122689800:01:001:1543), згідно Державного акта на землю серії ТР №051088, які розташовані на території Ярчовецької сільської ради Зборівського району, грошових вкладів у філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» №10019/023 на рахунках №91551-2301, №91551-2129, майнового паю в ССГ ім..[PERSON] с.Ярчівці, згідно сертифіката серії ТР VІІ №009184. [PERSON] склавши заповіт, розпорядився майном в користь [PERSON], яка постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Враховуючи, що [PERSON] спадщину прийняла, а також, що державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилається на те, що 31 січня 2013 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Ярчівці вул..Шевченка,13 Зборівського району. [PERSON], склавши заповіт, розпорядився майном в користь її дочки, яка постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Оскільки державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, змушена звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивача позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 31 січня 2013 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Ярчівці вул..Шевченка,13 Зборівського району. [PERSON] склавши заповіт, розпорядився майном в користь [PERSON], яка постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Враховуючи, що [PERSON] спадщину прийняла, а також, що державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказала, що [INFO] в с.Славів, Черняхівського району померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке позивачка не має змоги успадкувати, оскільки не прийняла спадщину. У встановлений законом термін позивачка не прийняла спадщину, в зв'язку з тим, що вона не знала про наявність заповіту. Дізналася про заповіт лише в листопаді 2013 року коли прибирала в будинку матері. Вказана обставина призвела до пропуску нею встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. За таких обставин, просила визнати поважною причину пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в 30 днів після набрання рішенням суду законної сили. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві, просила його задовольнити та винести рішення з попереднього розгляду справи та визначити їй строк для подання заяви про прийняття спадщини - 30 днів після набрання рішенням суду законної сили. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, обставин, викладених у позовній заяві, не оспорював. За таких обставин, суд, вважає за можливе винести рішення з попереднього розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє з таких підстав. Відповідно до ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Факт того, що позивачка є спадкоємцем [PERSON] підтверджено свідоцтвом про її народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, копією заповіту та свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.4-10). Крім того, сторонами не оспорюється поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом в якому з урахуванням уточнень просила: визнати неправомірним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов*язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України [PERSON] від 21 листопада 2014р. № 82-о «Про надання відпустки без збереження заробітної плати [PERSON]С.»; визнати неправомірним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов*язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України [PERSON] від 05 грудня 2014 року № 87-о «Про покладання виконання обов*язків на [PERSON]С.». В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначила, що згідно з контрактом № 25 від 05.06.2013р., укладеним між нею та Держсанепідслужбою України, її було призначено на посаду директора Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» на строк з 05.06.2013р. до 05.06.2014р., який був подовжений відповідно до додаткової угоди № 1 від 20.05.2014р. на строк з 05.06.2014р. до 05.06.2017р.. Наказом т.в.о. Голови Держсанепідслужби України [PERSON] від 21.11.2014р. № 82-о «Про надання відпустки без збереження заробітної плати [PERSON]С.» їй була надана відпустка без збереження заробітної плати тривалістю 38 календарних днів з 24 листопада по 31 грудня 2014р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] з 250 грн. до 2000 грн до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування позовних вимог зазначила, що у них з відповідачем є спільна дитина - [PERSON] , яка проживає разом із нею та знаходиться на її утримані. На підставі рішення Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від. 14.11.2012 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини у сумі 250,00 грн. щомісячно. На даний час встановлений судом розмір аліментів є недостатнім для повноцінного виховання дитини, у зв`язку з чим, вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. У судове засідання позивач не з`явилась надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, надавши відзив на позовну заяву у якому зазначив, що заявлений позивачем розмір аліментів у сумі 2000,00 грн. є занадто великим для нього, на даний час він безробітний, живе за рахунок своїх батьків - пенсіонерів та за рахунок власно вирощених продуктів. Має певні вади із здоров`ям, що підтверджується відповідними медичними виписками. Додатково зазначив, що згоден сплачувати лише 30% від прожиткового мінімуму на дитину, що становить 695,40 грн. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що на підставі виконавчого листа, виданого Новоград - Волинським міськрайонним судом Житомирської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] у твердій грошовій сумі 250 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття /а.с.7/. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/. Відповідач - [PERSON] , має певні вади здоров`я, що підтверджуються медичним обстеження від 07.10.2016 року та копією медичної картки №86972 від 09.12.2015 року. Задовольняючи позовні вимоги частково в частині збільшення аліментів, суд виходив з того, що обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як матері, так і батька та з того, що на теперішній час аліменти у розмірі 250,00 грн не можуть в повному обсязі забезпечити потреб дитини, у зв`язку з чим

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 09 серпня 1981 року Сарненським відділом ЗАГС Рівненської області, актовий запис № 102. В обґрунтування заявлених вимог позивачем у позовній заяві зазначено, що сторони по справі перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 1981 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою. Під час сімейного життя у сторін по справі виникла неприязнь один до одного, внаслідок чого сімейне життя було припинено. Сторони проживають окремо протягом тривалого часу. Враховуючи наведене, шлюб між сторонами по справі існує формально, через що позивач звернулась до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала. Відповідач, який допитаний у судовому засіданні Корочанським районним судом Белгородської області РФ, заявлені до нього позовні вимоги визнав повністю. Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Інших заяв та клопотань від сторін не надходило. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 9 серпня 1981 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Сарненським відділом ЗАГС Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 102. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя не має неповнолітніх дітей, що встановлено із змісту позовної заяви. Крім цього, судом враховується, що жодна із сторін не виявила наміру до примирення, з огляду на тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (орієнтовно останні 30 років), надання строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112,113 СК України,

Outcome: approved