Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 06 жовтня 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між ними не склались. У липні 2010 року відповідач покинув сім`ю і з того часу проживає окремо з іншою жінкою, вихованням дітей не займається, не надає допомогу на їх утримання. Вже тривалий час вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Діти постійно проживають разом з нею і знаходиться на її утриманні, тому вона просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Відновлення шлюбних відносин позивач вважає неможливим. Ухвалою суду від 10 червня 2019 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву. До початку підготовчого засідання від відповідача відзив на позов не надходив і ухвалою суду від 07 серпня 2019 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду. У своєму позові позивач просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувався належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав, тому суд вважав можливим розглянути справу за його відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що сторони дійсно з 06 жовтня 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Із позовної заяви позивача вбачається, що збереження сім`ї суперечить її інтересам. Наведене переконало суд, що шлюб між сторонами зберігати недоречно, тому його слід розірвати. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись судом з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлено частиною 2 цієї статті. З копій свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 149 від 27 лютого 2019 року. За таких обставин, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, має постійний дохід, суд вважає, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей. З огляду на те, що відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у суду не виникає сумнівів в обґрунтованості пред`явлених позивачкою вимог, у зв`язку з чим їх слід задовольнити.

Outcome: approved