Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина, що складається з земельної частки (паю)загальною площею 2,65 умовних кадастрових га. із земель НААГ «Прогрес», що розташована на території Задвір»янської сільської ради Буського району Львівської області. У нотаріальній конторі в оформленні прийняття спадщини позивачці відмовлено, оскільки відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку, крім того, в такому та у списках громадян, яким видавалась дана земельна частка, невірно вказано ім»я матері [PERSON], замість [PERSON]. Оскільки фактично прийняла спадщину після смерті матері, як спадкоємець першої черги спадкування по закону, просить суд визнати за нею таке право. [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Задвір»янської сільської ради, представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі, в судове засідання не з»явилися, подали листи з проханням справу слухати у їх відсутності їх представника, позов визнають, заперечень про такого, не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі представника відповідача, представника третьої особи, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом [NUMBER], виданим Задвір»янською сільською радою Буського району Львівської області 18.01.1995 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 3. Померлій на праві власності належала земельна ділянка (пай) площею 2,65 умовних кадастрових га, з них рілля 2,25 га., кормові угіддя 0,40 га., із земель НААГ «Прогрес», на території Задвір»янської сільської ради Буського району Львівської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 28.05.1997 р., виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 27.05.1997 р. № 176). Як встановлено, згідно Проекту роздержавлення і приватизації земель НААГ «Прогрес» Задвір»янської сільської ради, який виготовлений Львівським філіалом Інституту землеустрою в 1995 р., затверджений розпорядженням голови Буської райдержадміністрації від 07.03.1996 р. № 75, затверджено списки осіб, які мають право на земельну частку, серед них є ім»я [PERSON]. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Інших першочергових спадкоємців немає. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, що підтверджується довідкою Задвір»янської сільської ради № 1075 від 09.08.2017 р.. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність, набуття права власності не встановлена судом. Разом з тим, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р «Про судову практику у справах про спадкування»., справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно ст. 256 ч.1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦПК України, п.1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. В судовому засіданні встановлено, що у сертифіката на земельну частку (пай) допущено описку при написанні імені покійної матері позивачки, що позбавляє позивача скористатися своїм законним правом. А відтак суд приходить до висновку про підставність вимог позивача та їх задоволення.

Outcome: approved