Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту приналежності їй правовстановлюючих документів, а саме: наказу (приказ) №72-к від 07.08.1987 року та наказу №5 (п.95) від 04.01.1988 року, виданих Ковельським Деревообробним комбінатом на ім'я «[PERSON]» (російський текст). Заява обгрунтована тим, що [PERSON] з 1984 по 1995 роки працювала на Ковельському Деревообробному комбінаті, і до 1991 року діловодство на даному підприємстві велось російською мовою. Вказує, що в цьому році в неї виникло право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки в неї є достатній стаж роботи на даному підприємстві по професії «оздоблювальник виробів із деревини», яка віднесена до переліку професій, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, але в зв'язку з повною ліквідацією даного підприємства, всі документи ( в тому числі і по особовому складу) були передані до трудового архіву виконкому Ковельської міської ради, звідки вона отримала архівні витяги. Також вказує, що на даний час вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м.Ковелі та Ковельському районі для призначення пенсії, проте, їй відмовляють приймати архівні витяги з наказу (приказ) №72-к від 07.08.1987 року та наказу №5 (п.95) від 04.01.1988 року, виданих Ковельським Деревообробним комбінатом на ім'я «[PERSON]» (російський текст), мотивуючи тим, що в них зазначено прізвище «[PERSON]», яке не збігається з прізвищем, зазначеним в інших документах, в тому числі і в паспорті. За вказаних обставин, заявник звернулась до суду та просить встановити факт, що наказ (приказ) №72-к від 07.08.1987 року та наказ №5 (п.95) від 04.01.1988 року, видані Ковельським Деревообробним комбінатом на ім'я «[PERSON]» (російський текст), дійсно видані на її ім'я - [PERSON]. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю з підстав викладених у заяві та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду в м.Ковелі та Ковельському районі в судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення - судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення [PERSON], покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підставна та підлягає задоволенню. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із представленого суду свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом ЗАГСу Ковельського міськвиконкому вбачається, що заявниця [PERSON] ([INFO]) 24.05.1986 року вступила в юридичний шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Як убачається з представленого паспорту серії [NUMBER] виданого 20 січня 2000 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, прізвище, ім'я та по-батькові заявника зазначено як - «[PERSON]» (український текст) та «[PERSON]». Крім того, картка фізичної особи - платника податків видана заявнику також на прізвище «[PERSON]». З довідки №48 від 21.10.2003 року виданої ВАТ «Ковельським меблевим комбінатом» убачається, що [PERSON] працювала в Ковельському ДОЦІ по професії оздоблювальник виробів із деревини, і згідно класифікатора професій ДК 003-95 від 2001 року професія перейменована на опоряджувальник виробів із деревини, що дає право на отримання пенсії по віку на пільгових умовах. Разом з тим, в наказі (приказ) №72-к від 07.08.1987 року та наказі №5 (п.95) від 04.01.1988 року, виданих Ковельським Деревообробним комбінатом прізвище заявниці вказано як «[PERSON]» (російський текст). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які в різні періоди часу працювали у відділі кадрів в Ковельському ДМК, підтвердили суду, що дійсно при виготовленні наказів було допущено помилку в написанні прізвища заявниці, оскільки вони користувались друкарською машиною старого зразка, де була відсутня російська буква «ё», і натомість цієї букви в прізвищі заявниці була надрукована «е», та вказано замість «[PERSON]» - прізвище «[PERSON]». Вказали також, що на всьому підприємстві з прізвищем «[PERSON]» працювала лише заявниця. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і доказів, які б спростовували наведені обставини, суду не надано. Таким чином, судом встановлено, що у вище перелічених документах існує розбіжність у написанні прізвища заявниці (на російській мові), а саме: «[PERSON]» і «[PERSON]», при цьому інформація щодо інших її даних, зокрема, рік народження, ім'я, по батькові, тощо у вищеперелічених документах, які мають логічний зв'язок, тотожна, а тому виключає будь-який сумнів щодо їх приналежності саме [PERSON]. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що наказ (приказ) №72-к від 07.08.1987 року та наказ №5 (п.95) від 04.01.1988 року, видані Ковельським Деревообробним комбінатом на ім'я «[PERSON]» (російський текст), дійсно видані на ім'я [PERSON]. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, що передбачено п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved