Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, який в подальшому було уточнено. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 14.12.2016 року відповідач взяла у неї в борг грошові кошти у розмірі 13000,00 грн., про що свідчить розписка, зі строком повернення до 10.05.2017 року. Станом на 11.12.2017 року сума позики відповідачем не повернута. У звязку з чим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача зазначену суму боргу, інфляційні втрати, 3 % річних, що разом становить 14317,83 грн. та понесені судові витрати в розмірі 640,00 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не зявилась, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне: 14.12.2016 року відповідач взяла в борг у позивача грошові кошти у розмірі 13000,00 грн., про що було укладено розписку, згідно якої відповідач отримала у позивача грошову позику зі строком повернення до 10.05.2017 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В даному випадку відповідач підтвердила факт отримання грошей від позивача розпискою. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторонами при укладенні договору позики встановлено термін повернення грошових коштів до 10.05.2017 року. Однак відповідач на даний час не повернула зазначені кошти позивачу. Щодо стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунком позивача суми трьох процентів річних та інфляційних втрат, згідно якого 3 % річних за період прострочення виконання договору з 11.05.2017 року по 11.12.2017 року становить 229,73 грн. (13\~000 грн. (сума заборгованості)*3%/100/365 (кількість днів в році)*215 (кількість прострочених днів) = 229,73 грн). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Індекс інфляції за травень 2017 року становить 101,3 %; за червень 2017 року 101,6 %; за липень 2017 року 100,2 %; за серпень 2017 року 99,9 %; за вересень 2017 року 102,0 %; за жовтень 2017 року 101,2 %; за листопад 2017 року 100,9 %; за грудень 2017 року 101,0 %. Таким чином, з травня 2017 року по грудень 2017 року сукупний індекс інфляції становить - 108,37% = (101,3% * 101,6% * 100,2%* 99,9%* 102,0%* 101,2%* 100,9%* 101,0%). А тому за цей період сума інфляційних втрат складає, разом с боргом 14088,10 грн. (13000,00 грн.* 108,37%). З урахуванням зазначеного, інфляційне збільшення боргу становить 1088,10 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 525, 526, 1046-1047,1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved