Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь 7884,40 грн. орендної плати, 2309,65 грн. пені за договором оренди землі, розірвати зазначений договір, мотивуючи тим, що 12.09.2012 року між нею та відповідачем укладено договір оренди землі, згідно якого відповідачу було передано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Болотницької сільської ради Народицького району Житомирської області, загальною площею 4,17 га. Відповідач не сплачує орендну плату, а тому орендодавець відповідно до умов договору має право вимагати стягнення пені у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Сторони в судове засідання не зявились, позивач просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Представник відповідача про причину неявки суд не повідомив. Частиною пятою статті 74 ЦПК України визначено, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі, або юридичним особам за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Відповідно до абзацу третього частини пятої статті 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: найменування відповідача у справі - юридичної особи Фермерське господарство «Агро Рай»; місцезнаходження 03141, [ADDRESS]. Надіслані на зазначену адресу відповідача судові повістки та копії документів поверталися до суду з позначкою на конверті «за закінченням встановленого строку зберігання». З огляду на викладене, суд вважає, що представник відповідача про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12.09.2012 року між Фермерським господарством «Агро Рай» в особі голови господарства [PERSON] (орендар) та [PERSON] (орендодавець) було укладено договір оренди землі, за умовами якого остання надала відповідачу у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 1823780800:05:004:0036, що знаходиться на території Болотницької сільської ради Народицького району Житомирської області, загальною площею 4,17 га, зареєстрований відділом Держземагенства у Народицькому районі Житомирської області 16 жовтня 2012 року за №182370004001698, про що свідчать копії відповідного Договору та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №234406 від 04 липня 2005 року. Пунктом 4.3 договору визначено, що річна орендна плата складає 3942,20 грн., але не більше 5% від грошової оцінки земельної ділянки, яка згідно п.4.5 договору вноситься щорічно до 31 грудня поточного року шляхом її виплати орендодавцю у грошовій формі або шляхом перерахування на банківський рахунок орендодавця. Відповідно до п.13.2 договору за прострочення виплати орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Зазначені положення узгоджуються зі змістом статті 93 ЗК України, якою визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» (далі-Закон) визначено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання згідно пункту третього частини першої статті 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сумі або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (частина перша статті 559 ЦК України). Пенею у відповідності до частини третьої статті 559 ЦК України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач умови договору щодо сплати орендної плати за два роки оренди не виконав, обумовлену орендну плату в сумі 3942,20 грн. за кожен рік орендодавцю не сплатив, а тому останній має право вимагати її стягнення за два роки, а також стягнення пені за невиконання умов договору, розмір якої становить: - за 2013 рік: 3942,2 грн.(сума орендної плати за 2013 рік)х0,001(пеня у розмір 0,1%)х365 (кількість днів прострочення сплати у 2014 році)=1438,9 грн.; - за 2014 рік: 7884,4 грн.(сума орендної плати за 2013 та 2014 роки)х0,001(пеня у розмір 0,1%)х148(кількість днів прострочення сплати у 2015 році)=1166,89 грн.; а всього 2605,79 грн. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Позивач сплатила судовий з бір в сумі 487,2 грн., а тому, за правилами ст.88 ЦПК України судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 243,6 грн. слід стягнути з відповідача на його користь.

Outcome: approved