Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому, з урахуванням заяви від 23.05.2019\~р., яка була прийнята Судом до розгляду, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 21.02.2004\~р. Радянською сільською радою народних депутатів Бердичівського району Житомирської області, актовий запис №\~3, поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та автомобіль марки ВАЗ\~21093, д.н.з.\~ [NUMBER] , визнати за нею право приватної власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , та залишити [PERSON] право приватної власності на автомобіль марки ВАЗ\~21093, д.н.з.\~ [NUMBER] , посилаючись на те, що сімейне життя з [PERSON] не склалось, порозуміння відсутнє, примирення неможливе, згоди про добровільний поділ майна між ним не досягнуто. Від [PERSON] та [PERSON] надійшла спільна заява від 21.11.2019\~р., у якій вони повідомляють, що між ними укладено мирову угоду з врегулювання спору у частині поділу майна, та просять її затвердити. Ухвалою від 09.12.2019\~р. заяву [PERSON] та [PERSON] про затвердження мирової угоди задоволено та закрито провадження у справі в частині позовних вимог про поділ спільної сумісної власності. Позов в частині вимоги про розірвання шлюбу [PERSON] визнав, про що свідчить його заява від 15.04.2019\~р. (а.\~с.\~58). Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Радянською сільською радою народних депутатів Бердичівського району Житомирської області 21.02.2004\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~3, вони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] (а.\~с.\~8, 13). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] та визнання останнім цієї вимоги свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] в частині вимоги про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (384,20\~грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (384,20\~грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved