Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позов мотивований тим, що сторони з 2000 року спільно проживали, а 11 жовтня 2011 року зареєстрували шлюб. Вони мають сина - [PERSON], [INFO]. З січня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач не цікавиться утриманням сина та відповідної належної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. За таких обставин, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 3/10 всіх видів заробітків (доходів) відповідача з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, натомість подала до суду заяву, просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала на підставах, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Разом з тим, матеріали справи містять його згоду сплачувати аліменти в розмірі вказаному позивачем, про що свідчить його підпис при подачі спільно позовної заяви (а.с.1). Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю, яка і забезпечує її утримання. Відповідач проживає окремо та погоджується сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно обов'язку батьків утримувати дітей та його виконання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов'язок батьків по утриманню дитини, а також те, що відповідач працездатна особа та погоджується сплачувати аліменти, а утримання дитини потребує певних коштів. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов'язок обох батьків по його утриманню, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі про який клопоче позивач - 3/10 частки всіх видів заробітків (доходів) відповідача. Суд приймає до уваги, що відповідач доказів неможливості надавати матеріальну допомогу дитині суду не надав Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 03 липня 2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved