Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила визнати за нею право користування і проживання в [ADDRESS] та вселити її у вказану квартиру, обґрунтовуючи позов тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 26.05.1984р. по 17.02.1994р. Під час шлюбу на підставі ордеру №24133 від 04.08.1986р. [PERSON] в складі сім*ї з двох осіб: він і вона, позивачка, як дружина, отримав однокімнатну квартиру [ADDRESS], де вона є зареєстрованою з 28.08.1986р. Але, після розлучення між ними виникали різного роду непорозуміння і сварки щодо користування житловою площею, відповідач чинить їй перешкоди в проживанні за місцем реєстрації, вимагає звільнити квартиру, змінив замки у вхідних дверях, у зв*язку із чим за захистом своїх прав вона зверталась до правоохоронних органів і тимчасово вимушена проживати у знайомих. Просила задовольнити позов на підставі ст. 9 ЖК України. Відповідач [PERSON] звернувся до [PERSON] із зустрічним позовом та просив визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що з 18.11.2006р. перебуває в шлюбі з [PERSON], а фактично проживає з нею з 2003р. в квартирі [ADDRESS], колишня дружина [PERSON] не проживає в квартирі з 2007р. комунальні послуги не сплачує, добровільно забрала з квартири усі свої речі і квартирою не цікавиться, ніяких перешкод в користуванні житлом він позивачці не чинить. Просив задовольнити зустрічний позов на підставі ст.ст. 64, 71, 72 ЖК України. В судовому засіданні позивачка основний позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення її житлових прав, проти зустрічного позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, а також пояснила про те, що не проживає в спірній квартирі з 19.11.2013р. після заміни відповідачем замків у вхідних дверях квартири, двічі її вселяли в спірну квартиру за рішенням суду: в 2006р. і в 2007р. Зараз тимчасово мешкає у знайомої в квартирі [ADDRESS] та не може потрапити до квартири за місцем реєстрації, оскільки не має ключів від дверей. Їй відомо, що відповідач робив ремонтні роботи в спірній квартирі, вирізав арку, встановив лічильники, вона допомагала колишньому чоловіку по ремонту в 2007р.-2008р., але самостійно ремонтних робіт не здійснювала. Всі її речі знаходяться в спірній квартирі, їх не забирала. Квартирну плату оплачує, але борг є приблизно 9 000 грн. Вказала, що дружина відповідача [PERSON] в спірній квартирі не проживає. Відповідач проти основного позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, не відповідність обставин, про які вказує позивачка, дійсним обставинам справи, зустрічний позов підтримав та пояснив про те, що з 18.11.2006р. перебуває в офіційному шлюбі з [PERSON], а фактично проживає разом з нею з 2003р. в квартирі [ADDRESS], в квітні 2007р. [PERSON] вдруге вселили в спірну квартиру за рішенням суду, але в травні 2007р., коли він з дружиною був відсутнім на травневі свята, після повернення до спірної квартири виявив двері відчиненими і відсутність в ній усіх меблів, килимів, побутової техніки, носильних та інших речей колишньої дружини, а також інших сімейних речей, при цьому холодильник і килими тривалий час ще зберігались у сусіда, що на даний час помер і не має змоги підтвердити ці обставини в суді, які позивачка не встигла вивезти. Після цього ним були замінені замки і він разом зі своєю дружиною [PERSON] заново придбав усі меблі та побутову техніку і облаштував квартиру для проживання, 19.11.2013р. замків в квартирі не змінював. Після вивезення в травні 2007р. з квартири усіх речей, вона, позивачка, в спірній квартирі жодного дня не проживала, оскільки ця квартира є однокімнатною та знаходиться на першому поверсі і в ній він мешкає зі своєю дружиною [PERSON], але періодично приходила під вікна вночі зі сварками та погрозами. Майстер КП «Рео-5» - [PERSON] є подругою [PERSON], а тому остання отримує у неї квитанції по оплаті квартирної плати, але на даний час існує заборгованість в сумі понад 9 000 грн. Вважав, що позивачка має інше житло, де мешкає тривалий час і фактично проживати в спірній квартирі не бажає. Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація просила розглядати справу у відсутності представника (а.с. 49 - лист). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника третьої особи на підставі матеріалів, що є в справі. Заслухавши пояснення позивачки і її представника, відповідача і його представника, допитавши свідків обох сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне основний позов задовольнити частково, а у задоволенні зустрічного позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до частини 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в шлюбі з 26.05.1984р. по 17.02.1994р. (а.с. 4 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Під час шлюбу на підставі ордеру №24133 від 04.08.1986р. [PERSON] на сім*ю з двох осіб: нього і дружину [PERSON] отримав однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 5 - копія ордеру), де сторони є зареєстрованими з 28.08.1986р. (а.с. 28 - копія довідки по формі №3 від 02.04.2014р.) 18.11.2006р. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 17 - копія свідоцтва про шлюб). Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 29.05.2006р. [PERSON] вселено в квартиру [ADDRESS], а [PERSON] виселено з вказаної квартири та зобов*язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод в користуванні жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] (а.с. 40-43 - копія рішення суду), яке ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 26.09.2009р. залишено без змін. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 05.04.2007р. [PERSON] вселено в квартиру [ADDRESS], зобов*язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та виселено з вказаної квартири [PERSON] (а.с. 38-39 - копія рішення суду). В справі є письмові докази щодо звернення [PERSON] до правоохоронних органів з приводу перешкод в проживанні та користуванні квартирою [ADDRESS] за різні роки (а.с. 6, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51 - копії листків і постанов про відмову в порушенні кримінальної справи). Сторони надали суду квитанції про сплату квартирної плати та комунальних послуг за спірною адресою (а.с. 31-33, 52-78 - копії квитанцій), з яких не вбачається, ким зроблені проплати, оскільки до 2011р. вони виписані на прізвище [PERSON], а на деяких квитанція після вказаного часу від руки написано прізвище платника: [PERSON], а з квитанції за березень 2014р. вбачається існування боргу станом на лютий 2014р. в сумі 9 419 грн. Свідок позивачки [PERSON] показала про те, що працює майстром в КП «Рео-5» з 1986р., в 1996р.-1997р. приймали на баланс будинок по [ADDRESS] мешкала сім*я [PERSON], в 2006р. і в 2007р. на підставі судового рішення вселяли в квартиру [NUMBER] [PERSON], яка приходила до КП «Рео-5» і скаржилася, що не може проживати в квартирі, чи мешкає [PERSON] після її вселення в спірну квартиру в 2007р., їй, свідку, не відомо, бачила її біля під*їзду декілька разів, також вона брала у неї, свідка, квитанції по оплаті квартирної плати і комунальних послуг. Хто живе на даний час в квартирі [NUMBER] не знає. Свідок відповідача [PERSON] показала про те, що познайомилася з [PERSON] в 2002р., а з 2003р. вони проживають разом як сім*я в квартирі чоловіка [ADDRESS], 18.11.2006р. вони офіційно одружились та весь час проживають лише вдвох, в травні 2007р. вони виїхали з квартири на травневі свята і коли повернулись, то квартира була пустою і двері відчиненими, колишня дружина її чоловіка вивезла з квартири усі меблі, техніку та речі, частина яких, зокрема, холодильник і килими, ще певний час зберігалась у сусіда, з цього часу вона до їх у квартиру не приходила, лише декілька разів вночі разом із подругами в нетверезому стані вчиняла сварки під вікнами, у зв*язку із чим вони викликали міліцію, а 04.03.2008р. вночі відкрила двері своїм ключом та увійшла в квартиру, після цього її не бачила. Позивачку вселяли за рішенням суду двічі, але вона не живе, замки змінили після вивезення нею речей в травні 2007р., оскільки вони придбали для свого проживання усі необхідні речі в квартиру за власні кошти. Свідок відповідача [PERSON] показав суду про те, що є сусідом [PERSON] і з 2001р. мешкає в квартирі [ADDRESS], [PERSON] останній раз бачив в 2004р., товаришує із сусідом [PERSON], до якого приходить в квартиру [NUMBER] приблизно раз на тиждень, де сусід з 2003р.-2004р. живе із своєю дружиною [PERSON], з якою перебуває в офіційному шлюбі, пам*ятає, що [PERSON] в 2004р. сварилася під вікнами. Свідок відповідача [PERSON] показав суду про те, що з 2005р. мешкає в квартирі [ADDRESS], сусідів з квартири [NUMBER] знає, це подружжя [PERSON]: [PERSON] і [PERSON], коли він, свідок, вселявся в квартиру [NUMBER] в 2005р., вони вже проживали удвох в квартирі [NUMBER], не бачив, щоб в квартирі [NUMBER] проживали інші особи, до подружжя [PERSON] приходить в гості на свята і дні народження. Свідок відповідача [PERSON] показав суду про те, що з 1989р. мешкає в квартирі [ADDRESS] та є сусідом подружжя [PERSON], [PERSON] і [PERSON] мешкають в квартирі [NUMBER] біля 12 років, вони товаришують сім*ями та приходять один до одного у гості, [PERSON] не знає. Задовольняючи основний позов частково, суд виходив з наступного. Згідно частин 1, 2 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім*ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Аналізуючи вказану вище правову норму, можливо зробити висновок про те, що правовою підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є сукупність двох обставин: 1) відсутність особи за місцем реєстрації понад шість місяців, 2) така відсутність мала місце без поважних причин. В спірному випадку позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог вказувала про те, що не проживає в спірній квартирі з 19.11.2013р., але жодного належного і допустимого доказу свого проживання в цій квартирі до 19.11.2013р. нею суду надано не було. Свідок позивачки [PERSON] вказувала про те, що не знає, чи мешкає [PERSON] в квартирі [ADDRESS] і взагалі свідку не відомо, хто мешкає у вказаній квартирі. Сама позивачка не могла пояснили, чому вона двічі зверталась до суду з позовними заявами про її вселення в спірну квартиру, якщо пояснювала, що проживала в ній постійно після розлучення з відповідачем в лютому 1994р. і до 19.11.2013р., а також не змогла назвали, які саме її меблі, речі та побутова техніка знаходяться в спірній квартирі. Аналізуючи такі пояснення позивачки, співставляючи їх з показаннями свідків відповідача, які є сусіди по спірній квартирі, які усі стверджували про те, що з 2003р. в спірній квартирі постійно мешкає подружжя [PERSON]: [PERSON] і [PERSON], інших мешканців свідки не бачили, враховуючи показання свідка відповідача [PERSON], яка з 18.11.2006р. є дружиною [PERSON], а також те, що квартира [ADDRESS] є однокімнатною квартирою і має житлову площу 12,43 кв.м. та з усіма письмовими доказами в справі, які в своїй сукупності логічно узгоджуються та підтверджують ту обставину, що позивачка [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з травня 2007р., коли забрала усі речі зі спірної квартири і добровільно її залишила, а тому ці обставини справи суд визнає встановленими. Але, як вбачається з письмових доказів, що є в справі, позивачка неодноразово зверталась до правоохоронних органів щодо перешкод в проживанні і користуванні нею квартирою [ADDRESS], про що, також, свідчать судові рішення про її вселення в спірну квартиру в 2006р. і в 2007р. За таких обставин, суд не може визнати причину, за якою позивачка не проживає в спірній квартирі неповажною, що свідчить про відсутність другої умови згідно частини 1 ст.71 ЖК України для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, а тому суд приходить до висновку, що позивачка не втратила право користування спірною житлоплощею, у зв*язку із чим основні позовні вимоги про її вселення є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а взаємовиключні зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають. Що стосується основної позовної вимоги про визнання за [PERSON] права на проживання і користування спірною квартирою, суд приходить до наступного. Згідно частини 1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені в частині 2 ст.16 ЦК України. В спірному випадку, судом встановлено, що позивачка з 28.08.1986р. і по теперішній час є зареєстрованою в [ADDRESS], у зв*язку із чим на підставі частини 1 ст.64 ЖК України має рівні з відповідачем права і несе рівні з ним обов*язки щодо спірної квартири, і доказів про порушення або оспорювання цього права позивачки суду не надано. Приймаючи до уваги, що в цій частині основних позовних вимог відсутнім є предмет судового захисту, оскільки право, яке позивачка просить визнати за нею, вона має, у зв*язку із чим в цій частині основного позову суд вважає за необхідне відмовити як негрунтованому на матеріальному законі та не доведеному.

Outcome: partial