Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 18 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за №1232. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2010 року, шлюб між ними було розірвано. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не утримує сина та не надає матеріальної допомоги. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач частково заперечував проти задоволення позову та пояснив, що він більше, ніж півтора роки не працює. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 18 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що було складено відповідний актовий запис за №1232. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.3 - копія свідоцтва про шлюб). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2010 року, шлюб між сторонами було розірвано. Зазначене рішення набрало законної сили (а.с.5 - копія рішення суду). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.4 - копія свідоцтва про народження дитини). Як вбачається з довідки КП «ДУОЖФ Святошинського району м. Києва» 3377 від 28 травня 2014 року, син [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом з позивачкою та її батьками (а.с.6 - довідка). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. ЇЇ зусиль не вистачає для того, щоб повністю задовольняти потреби дитини та забезпечувати його усім необхідним. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він частково заперечує проти задоволення позову, однак не заперечує проти надання матеріальної допомоги дитині, крім того пояснив, що він більше, ніж півтора роки не працює. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платник або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, в ході судового розгляду достовірно встановлено, що дійсно сторони розірвали шлюб, їх спільна дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач не заперечує надавати дитині матеріальну допомогу, однак частково заперечує проти задоволення позову, оскільки він більше, ніж півтора роки не працює. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки вони є обгрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного та круючись ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 292, 294, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial