Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просить зобов'язати відповідачку публічно вибачитись перед нею на робочому місці у кооперативному підприємстві «Ринок» в м. Славута за приниження її честі, гідності і ділової репутації, стягнути завдану моральну шкоду в сумі 2000 грн.00 коп. та понесені нею судові витрати. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що на протязі тривалого періоду часу між нею та відповідачкою [PERSON], з приводу торгового місця на ринку існують неприязні відносини, внаслідок чого часто виникають сварки і відповідачка [PERSON] ображає її. Так, в черговий раз, 02 листопада 2013 року, на ринку кооперативного підприємства «Ринок» в м. Славута, відповідачка [PERSON] в присутності сторонніх осіб ображала її називаючи «алкашкою», «синюшкою» та іншими образливими словами чим принизила честь, гідність і ділову репутацію та завдала моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі і дала аналогічні пояснення викладеним в позові. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково і пояснила, що на протязі тривалого періоду часу між нею та позивачкою [PERSON], з приводу торгового місця на ринку кооперативного підприємства «Ринок» в м. Славута та покупців, де вони торгують квітами, існують неприязнені відносини внаслідок чого постійно виникають взаємні сварки. Так, в черговий раз, 02 листопада 2013 року біля 10 години на території ринку [PERSON] в присутності сторонніх осіб затіяла з нею сварку під час якої одна одну ображали тому згідна помиритись з позивачкою і відшкодувати понесені нею судові витрати по справі. В решті позовні вимоги вважає безпідставними і в задоволенні їх просить відмовити. Представник відповідачки в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги визнав частково і погоджується з позицією відповідачки. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 02 листопада 2013 року біля 10 години на території ринку кооперативного підприємства «Ринок» в м. Славута де працють сторони, з приводу торгового місця та покупців між ними виникла взаємна сварка під час якої відповідачка [PERSON] висловлювалася на адресу [PERSON] брутальними та нецензурними словами, що призвело до приниження честі та гідності останньої. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка [PERSON] на підтвердження своїх доводів про вчинення відповідачкою 02 листопада 2013 року відносно неї зазначених вище дій посилається на показання допитаних судом свідків [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що 02 листопада 2013 року біля 10 години вона здійснюючи торгівлю квітами поряд з позивачкою та відповідачкою чула, що вони сварилися між собою і одна одну ображали різними брутальними та нецензурними словами. Такі сварки між сторонами відбуваються дуже часто тому особливої уваги на це не звертала. Свідок [PERSON] пояснила, що працює продавцем на ринку в м. Славута і 02 листопада 2013 року біля 10 години чула сварку між позивачкою та відповідачкою під час якої остання ображала позивачку і не чула, щоб позивачка ображала відповідачку. Вона ж з позивачкою [PERSON] перебуває у дружніх стосунках, а з відповідачкою [PERSON] у неприязних стосунках. Суд критично оцінює показання свідка [PERSON] оскільки вона з позивачкою [PERSON] перебуває у дружніх стосунках, а з відповідачкою [PERSON] перебуває у неприязних стосунках, а тому в силу особистих взаємовідносин могла свідчити по просьбі позивачки на її користь. Відповідачка [PERSON] на підтвердження своєї версії про сварку між нею та позивачкою. посилається на показання свідків [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що 02 листопада 2013 року біля 10 години на ринку в м. Славута підійшов до відповідачки [PERSON], з якою мав їхати за квітами в м. Рівне і чув що позивачка [PERSON] ображала відповідачку, а остання позивачку не ображала. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є дочкою [PERSON] і зі слів матері знає, що на ринку вона стоїть поряд з позивачкою і з приводу торгового місця та покупців між ними постійно виникають сварки. Так, в черговий раз, 02 листопада 2013 року позивачка [PERSON] затіяла з матірю сварку під час якої ображала її. Суд критично оцінює показання зазначених свідків, оскільки вони в силу особистих взаємовідносин могли свідчити по проханню відповідачки на її користь. Проте, сама відповідачка [PERSON] не заперечує факту сварки з позивачкою [PERSON] під час якої в присутності сторонніх осіб висловлювала на адресу останньої образливі та нецензурні слова. Аналізуючи всі дані по справі в їх сукупності суд вважає доведеним, що відповідачка [PERSON] 02 листопада 2013 року біля 10 години на ринку кооперативного підприємства «Ринок» в м. Славута на грунті неприязних стосунків, під час сварки висловлювала на адресу позивачки [PERSON] образливі та нецензурні слова, чим принизила її честь та гідність. Право кожного на повагу до його гідності визначено в ст. 38 Конституції України. Як зазначено у роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихологічної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, встановлених главою 3 (частина 2 статті 16) ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За правилами ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Під час інциденту, який стався між сторонами, відповідачка [PERSON] висловила безпосередньо позивачці свою суб'єктивну думку щодо її особи в брутальній і принизливій формі. Такі дії відповідачки суперечать сформованим у суспільстві нормам поведінки та характеризуються як образа. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] принизивши у вказаний вище спосіб честь і гідність позивачки [PERSON], тому на підставі зазначених вище норм закону зобов'язана відшкодувати останній моральну шкоду. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань, яких зазнала позивачка, виходячи при цьому із засад справедливості, добросовісності, розумності та співмірності із заподіяною шкодою в сумі 500 грн.00 коп. В решті вимог в цій частині слід відмовити. Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно цієї норми суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Зобов'язання іншої особи вибачитись за образу не є належним способом захисту порушеного права, що визначається законом, а тому в задоволенні такої позовної вимоги, як зобов'язання відповідачки публічно вибачитись на робочому місці, слід відмовити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтведжені судові витрати. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] сплатила по справі судовий збір в сумі 458 грн. 80 коп., що стверджується банківськими квитанціями (а.с.1,17). За таких обставин суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 458 грн. 80 коп., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки в користь позивачки. На підставі наведеного, ст.ст.16,23,280,297 ЦК України,

Outcome: partial