Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду позовом до [PERSON] , просить визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений у вигляді біржового контракту №484-Н (договір купівлі-продажу) від 21.12.2000, посвідчений Артемівською філією Донецької Товарної біржі, за яким позивачем було придбано житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що 21.12.2000 вона купила у [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який розташований на неприватизованій присадибній земельній ділянці площею 0,0360 га. Біржовий контракт № 484-Н (договір купівлі-продажу) укладався в Артемівській філії Донецької товарної біржі, в подальшому був зареєстрований в комунальному підприємстві «Артемівське бюро технічної інвентаризації» за місцем знаходження об`єкта купівлі-продажу. Позивач вважає, що між нею та відповідачем досягнуто згоди по всім істотним умовам договору купівлі- продажу, здійснено повне виконання договору передача грошей і об`єкта договору, відповідачем визнано факт продажу майна і не має до відповідача претензій. Також позивач вказав, що відповідач ухилився від нотаріальної форми укладення договору, так як існувала альтернативна форма угоди передбачена Законом України «Про товарну біржу» - укладення біржового контракту. В лютому 2021 року позивачці стало відомо, що біржовий контракт не визнається як правовстановлюючий документ і вона не може розпорядитися своїм майном, що стало підставою звернення до суду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомляласья належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~ Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 21.12.2000 між [PERSON] та [PERSON] в Артемівській філії Донецької товарної біржі було підписано біржовий контракт №484-Н (договір купівлі-продажу), за яким відповідач продав, а позивачка придбала житловий будинок житловою площею 30,30 кв.метрів, який розташовано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.1.1. зазначеного біржового контракту житловий будинок розташований на земельній ділянці розміром 360 кв.м . Статтею 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до 13. Постанови №9 Пленуму Верховного України від 06.11.2009 суду «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено наступне: «З підстав\~недодержання вимог\~закону про\~нотаріальне посвідчення\~ правочину\~ нікчемними\~ \~є \~ тільки\~ \~правочини,\~ \~які відповідно\~ \~до \~чинного \~законодавства \~підлягають \~обов`язковому\~нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину». На час розгляду справи судом позивачкою [PERSON] \~ не надано доказів, що відповідач [PERSON] ухилився від нотаріального посвідчення договору та можливість нотаріального посвідчення договору (контракту) на цей час втрачена. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed