Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]І про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 28.01.2003 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №2. За час проживання у шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] В даний час сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу позивачка вказує те, що вони з відповідачем мають різні погляди на шлюб та сімю, між ними втрачено довіру та повагу. Їхній шлюб існує лише формально та не виконує свого прямого призначення. Просила шлюб укладений між ними розірвати без надання строку на примирення і дітей залишити на вихованні та утриманні біля неї. Майнового спору позивачкою не заявлено і питання про зміну прізвища після розірвання шлюбу не ставилося. В судове засідання позивачка [PERSON] подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги повістю підтримує, дітей просить залишити на вихованні біля неї також прізвище після розірвання шлюбу просить залишити «Клованич». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (Хустський районний суд, від 04.03.2019 року) про його виклик до суду, однак про причини неявки суд не повідомляв. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.01.2003 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №2. За наданими доказами до справи судом встановлено, що сторони від шлюбу мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] З матеріалів доданих до позовної заяви судом встановлено, що сторони на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть і шлюбні відносини між ними припинилися, з після чого вони проживають окремо одне від одного. З позовної заяви вбачається що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та непорозуміння між сторонами та наявність у них різних поглядів на сімейне життя. На час розгляду справи сторони спільно не проживають протягом і позивачка висловила своє небажання зберегти шлюб між ними та просила не надавати їм строк на примирення, оскільки це буде суперечити її інтересам. Від відповідача жодних заперечень щодо цих обставини до суду не надходило. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений, одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивач не бажає проживати в шлюбі з відповідачкою, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved