Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.05.2003, виданого Городенківською міською радою, належав мамі позивачки - [PERSON] . Однак, оригінал свідоцтва втрачений спадкодавцем. Згідно довідки -технічної характеристики техніка-інвентаризатора [PERSON] , за архівними даними Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Городенківською міською радою 01.05.2003. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,10 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта серії ЯМ № 704856 від 30.11.2012. Цю ділянку позивачка успадкувала згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.11.2019. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ФОП [PERSON] , житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 116,4 кв. м, житловою площею 72,7 кв.м, літньої кухні, стайні, комори, сараю, погребу, гаража, альтанки, двох навісів, вбиральні, колодязя, воріт та огорожі. Згідно довідки Городенківської міської ради № 11685 від 23.10.2019 житловий будинок та господарські будівля побудовані до 1992 року. За звітом про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 148511 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. 11 серпня 2009 року [PERSON] вчинила на користь позивачки заповіт, яким розпорядила їй все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося і на що вона за законом матиме право. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Городенківської ДНК, ніким не скасовувався та не оскаржувався. [PERSON] померла [INFO] . На час її смерті позивачка проживала разом з нею по [ADDRESS] . З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася у Городенківську районну державну нотаріальну контору, де була заведена спадкова справа № 120/2018. Вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належні мамі земельні ділянки. Однак, державний нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючих документів на нього у спадкодавця, що стверджується Постановою від 09.11.2019. Після смерті матері позивачка фактично вступила в управління спадщиною, користується спадковим майном на свій розсуд, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, однак оформити свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючих документів на житлове господарство. Ухвалою суду від 12.12.2019 відкрито провадження в даній справі, підготовче засідання призначене на 09.01.2019. В підготовче засідання сторони не прибули, до суду подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка зазначила, що позов підтримує, відповідач вказав, що позов визнає. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін. Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. За заповітом, посвідченим 11 серпня 2009 р. державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 1685, [PERSON] , жителька м. Городенка, все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, - заповіла дочці [PERSON] . Копією Інформаційної довідки № 51258585 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 16.03.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою стверджено, що заповіт [PERSON] , посвідчений 11.08.2009, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 47660498. [PERSON] померла [INFO] у віці 74 років, актовий запис № 100 від 04.12.2017, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Згідно довідки № 12026 від 22.11.2019, виданої виконавчим комітетом Городенківської міської ради [PERSON] проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] ; разом з нею на момент її смерті були зареєстровані: чоловік [PERSON] , 1936 р.н., дочка [PERSON] , 1966 р.н., внучки: [PERSON] , 1985 р.н., [PERSON] , 1987 р.н., правнуки: [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2011 р.н., [PERSON] , 2013 р.н. Про те, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , свідчать копії: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.02.1966 Райбюро ЗАГС м. Городенка, та свідоцтва про укладеання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 16.06.1984 відділом ЗАГСу Городенківського райвиконкому. Отже, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З копії спадкової справи № 120/2018, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітом, позивачка [PERSON] , 16.03.2018 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В заяві зазначила, що згідно ст. 1241 ЦК України спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку в спадщині, є чоловік померлої [PERSON] . Про те, що [PERSON] відмовляється від одержання обов`язкової частки в спадщині після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , свідчить подана ним 16.03.2018 заява нотаріусу. В заяві [PERSON] зазначив, що йому відомий зміст заповіту його дружини [PERSON] на ім`я дочки [PERSON] . Копією Витягу № 51258638 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 16.03.2018 Снятинською державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62149656 (номер у нотаріуса 120/2018), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . [PERSON] 12.11.2019 державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1466, на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1000 гектара в межах згідно з планом в м. Городенка, яка зареєстрована за померлою [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2254/02-31 від 09 листопада 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок по [ADDRESS] з посиланням на те, що у спадкоємця відсутній документ, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 01.11.2019, встановлено, що житловий будинок збудовано в 1991 р., господарські будівлі та споруди - в 1930,1970,1991 роках. Їх ринкова вартість станом на 25.11.2019 становить 148511 грн., що стверджується звітом про оцінку житлового будинку загальною площею 116,4 кв.м, складеним суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] . Копією довідки про об`єкт нерухомого майна № 44, виданої 01.11.2019 ФОП [PERSON] , стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом докази підтверджують, що спадкодавцю [PERSON] був виданий документ, який посвідчував її право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Через відсутність у позивачки правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок, вона не має можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] судом не встановлено, позов визнається відповідачем, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує ч.1 ст. 142 ЦПК України, якою передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування позивачка [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1486 грн., що стверджується квитанцією № 182.79.1/35251244 від 02.12.2019. Враховуючи, що заява відповідача [PERSON] про визнання позову поступила до суду до початку розгляду справи по суті, тому є підстави для повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 743 грн. (1486 : 2= 743). На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved