overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] Джізмондо про розірвання шлюбу.\~ Позовна заява мотивована тим, що 29 грудня 2015 року між сторонами був зареєстрований шлюб у [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 159. Від шлюбу сторони не мають спільних дітей. Позивач зазначає, що спільне життя у подружжя не склалося через несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага між позивачем та відповідачем, що стало фактичною причиною припинення шлюбних відносин і ведення спільного господарства. Спільно сторони не проживають з початку 2017 року. Позивач вважає, що шлюб розпався і відновленню не підлягає, перебування у шлюбі із відповідачем суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] Джізмондо в підготовчому засіданні заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив щодо їх задоволення. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З'ясувавши позиції сторін, дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 29 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у у [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 159, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29 грудня 2015 року (а.с.9). Відповідно до довідки за №3/118 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Джізмондо (а.с.11). За час спільного проживання у сторін спільних дітей немає. Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя.\~ Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] з вимогою визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 3525589900:02:000:00601, яка розташована на території Синьківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, загальною площею 3,15 га., укладений 25 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON] , та з вимогою зобов`язати відповідача повернути їй вказану земельну ділянку. На обґрунтування позову зазначила, що є власницею вказаної земельної ділянки, яку успадкувала після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Вказана земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача відповідно до договору, від 25 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого Ульяновським відділенням № 22 Кіровоградської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що у Розділі 4 «Записи державної реєстрації договорів оренди землі» Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі вчинено запис від 25 листопада 2005 року по Синьківській сільській раді за № 040834400039. Просить суд визнати зазначений договір недійсним, оскільки він підписаний не [PERSON] . Представниця позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов з наведених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань до суду не направив. З наданих позивачкою письмових доказів судом встановлені такі фактичні обставини справи та визначений такий зміст спірних правовідносин: З копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Благовіщенського районного нотаріального округу Веліховською Т.С. 30.03.2018 року по спадковій справі № 95/217, зареєстрованого у реєстрі за № 452, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 119184237 від 31.03.2018 року встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянки кадастровий номер 3525589900:02:000:00601, розташованої на території Синьківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Вказану ділянку успадкувала після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до договору від 25 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого Ульяновським відділенням № 22 Кіровоградської регіональної філії центру державного земельного кадастру, земельна ділянка перебуває в оренді у [PERSON] строком на 49 років. Суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивачки щодо визнання недійсним вказаного договору, виходячи з таких міркувань: На наданих позивачко суду копії договору та додатках до нього, наявні підписи, у графах, позначених: «орендодавець [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою не надано доказів того, що оспорюваний нею договір оренди був підписаний не [PERSON] . Тому підстав для визнання його недійсним судом не виявлено. Згідно ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові суд покладає судові витрати на позивачку.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матір'ю дитини та потребує матеріальної допомоги на її утримання і яку їй зобов'язаний надати відповідач. Позивач в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу за її відсутністю, про що надіслала до суду заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Таким чином, відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що в порядку частини 1 статті 225 ЦПК України постановлена ухвала Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 20.09.2011 року /а. с. 7/. Дитина перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Яркополенської сільської Ради Кіровського району АР Крим № 1516 від 29.11.2013 року/а. с. 8/. Згідно статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матір'ю дитини та потребує матеріальної допомоги на її утримання і яку їй зобов'язаний надати відповідач. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, просили розглянути справу за їх відсутністю, про що представник позивача надіслав до суду заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до частини 5 статті 74 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Таким чином, відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що в порядку частини 1 статті 225 ЦПК України постановлена ухвала Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.06.2010 року /а. с. 5/. Дитина перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Екосервіс-Кіровське» № 118 від 25.11.2013 року/а. с. 7/. Згідно статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON],звернулась до суду із позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ?? частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матір'ю дитини та потребує матеріальної допомоги на її утримання і яку їй зобов'язана надати відповідач. Позивач в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає, про що надіслала до суду заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечував проти стягнення аліментів, про що надійшла до суду заява. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободу, чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд приймає визнання відповідачем позову та вважає за можливе ухвалити рішення Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.08.2010 року /а. с. 5/. З акту обстеження житлово-побутових умов від 12.12.2013 року вбачається, що дитина перебуває на утриманні позивача / а. с. 8/. Згідно статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матір'ю дитини та потребує матеріальної допомоги на її утримання і яку їй зобов'язана надати відповідач. Позивач в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає, про що надіслала до суду заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечував проти стягнення аліментів, про що надійшла до суду заява. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободу, чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд приймає визнання відповідачем позову та вважає за можливе ухвалити рішення Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.07.2004 року /а. с. 5/. Дитина перебуває на утриманні позивача. Згідно статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матір'ю дитини та потребує матеріальної допомоги на її утримання і яку їй зобов'язана надати відповідач. Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивача, відповідача, їх доводи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.09.2001 року /а. с. 4/. Дитина перебуває на утриманні позивача, про що в судовому засіданні не заперечував відповідач, тому відповідно до частини 1 статті 61 ЦПК України вказана обставина доказуванню не підлягає. Згідно статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON].О. про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 15.08.1198 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сімї та шлюбу. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відсутність порозуміння, почуття поваги та любові між подружжям призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. У судовому засіданні позивачка [PERSON] присутня не була, надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON].О. у судовому засіданні також присутній не був, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим справу розглянуто відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами та підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON]. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що в неї подружні відносини з відповідачем не склалися, збереження сімї суперечить її інтересам, а тому, просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином, надала заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності. Просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, надав заяву в якій вказав, що позов визнає та просить розглянути справу за його відсутності. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позов визнав, то суд вважає за можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Судом вивчені докази та встановлені фактичні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.3), Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 19.09.2014р., під актовим записом №477 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. У шлюбі у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] ([INFO]), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Із змісту позовної заяви випливає, що відповідач та позивач не підтримують шлюбних відносин та вони не ведуть спільного господарства. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач та відповідач не приживають однією сімєю, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно довідки МСЕК Серії 12 ААА №294820 (а.с.10), [PERSON] інвалід другої групи. П. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:\~інваліди I та II груп. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору то він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], посилаючись на те, що вона 27.08.2008 р. уклала з відповідачем шлюб та мають спільних дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, і тому вона звернулась до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання синів аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Відповідач заявив, що з позовом погоджується і не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від його заробітку. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому на законних підставах, відповідно до ст.ст. 180, 182, 183 СК України, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, може бути прийняте судом шляхом ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати в справі у виді судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], посилаючись на те, що вона з 09.09.2015 р. перебуває у шлюбі з відповідачем та має з ним спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дитини, офіційно не працює, позивач просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судовому позивач позов підтримала посилаючись на доводи, що в ньому викладені. Відповідач та його представник позов визнали частково і посилаючись на відсутність роботи на матеріальний стан заявили, що відповідач згоден платити аліменти в сумі 500 грн. Заслухавши сторін та розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.2). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком своєї дитини, він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, а відтак суд доходить до висновку про покладення на відповідача обов'язку сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів щодо свого офіційного доходу та сам не заперечував тієї обставини, що отримає нерегулярний дохід, суд вважає за можливим визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач офіційно не працює, інших дітей не має, проте є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, і має об'єктивну можливість виплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Водночас, суд враховує, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька та при цьому позивачка несе сама основні обов'язки по вихованню та матеріальному забезпеченню малолітніх дітей. У світлі вищезазначених міркувань, беручи до уваги матеріальний стан відповідача,

Outcome: partial