Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом до Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області та [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Посилалася на те, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 16.07.1992 року виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, співвласниками житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] були [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], вона проживає без реєстрації з 2005 року і з того часу використовує його за призначенням та утримує в належному стані. Окрім неї в будинку більше ніхто не зареєстрований та не проживає. Вселення в будинок відбулося із згоди співвласника на той час - [PERSON], який 16.04.2014 року подарував їй 2/3 частки вказаного будинку. Окрім будинку, вартість якого разом із господарськими будівлями та спорудами складає 33998 грн., вона також використовує за призначенням земельну ділянку, на якій він розташований. З моменту вселення у вказаний будинок, вона намагалась знайти [PERSON], щоб запропонувати йому продати їй свою частку в будинку, однак її спроби виявились марними. Враховуючи зазначене, вона бажає реалізувати своє право, яке зазначене в ст.344 ЦК України, та набути у власність повністю будинок, в якому проживає. Просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/3 частину житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, які в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що належним чином судом повідомлялися про час і місце розгляду справи. Позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, про що вказала у поданій до суду письмовій заяві, в якій одночасно просила розглядати справу за її відсутності. Представник Романковецької сільської ради Ваданюк В.В. подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення та просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим за останнім відомим суду місце проживання про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані позивачкою письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог та письмові докази витребувані судом під час судого розгляду справи, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.1ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно вимог ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об'єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність підстави у позивача для володіння майном та набуття права власності. Ураховуючи положення п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 16.07.1992 року виконавчим комітетом Романковецької сільської ради, житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], на праві власності належав: [PERSON] - 1/3 частка; [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка. Відповідно до технічного паспорта, витребуваного судом з КП «Сокирянське РБТІ», до складу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], входить: житловий будинок літ.«А», загальною площею 54,0 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м.; сарай літ.«Б»; підвал літ.«Пг»; огорожа №1-2; колодязь №3. 16.04.2014 року позивачка [PERSON] набула право власності на 2/3 частки житлового будинку з відповідними частками господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться в [ADDRESS], згідно нотаріально посвідченого договору дарування часток житлового будинку серії ВТР №610606, укладеного 16.04.2014 року між нею та [PERSON] Таким чином, власниками спірного нерухомого майна на даний час є позивачка [PERSON], якій належить 2/3 частки майна, та відповідач [PERSON], якому належить 1/3 частки вказаного нерухомого майна. Згідно акту від 02.09.2016 року, складеного депутатом Романковецької сільської ради Сокирянського району [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] з серпня 2005 року і по даний час проживає в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], її вселення відбулося зі згоди співвласника будинку - [PERSON]. На даний час будинок використовується позивачкою за призначенням, проживаючи в ньому, вона доглядає за ним, утримуючи в належному стані. Також, із змісту довідок №2892 та № 2900 від 02.09.2016 року, виданих Романковецькою сільською радою встановлено, що [PERSON] фактично користується будинком із господарськими будівлями та спорудами, в якому проживає без реєстрації, а також земельною ділянкою, які розташовані за адресою: [ADDRESS], і використовує їх за призначенням. Відомості про місце перебування співвласника 1/3 частки будинку - [PERSON], а також відомості про його смерть в Романковецькій сільській раді відсутні, що підтверджується зазначеним вище актом від 02.09.2016 року та довідкою сільської ради №622/02-17 від 14.11.2016 року. Із змісту висновку по розгляду звернення [PERSON], затвердженого 29.02.2016 року заступником начальника Сокирянського ВП КВП ГУНП в Чернівецькій області вбачається, що 22.02.2016 року [PERSON] зверталася до Сокирянського ВП КВП ГУНП в Чернівецькій області з письмовим зверненням щодо встановлення місцезнаходження співвласника будинку [PERSON], однак вказані відомості до ЄРДР не вносилися, у зв'язку з чим досудове розслідування за вказаним зверненням не розпочиналося. Рішенням Сокирянського районного суду від 15.12.2016 року [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS] визнаний безвісно відсутнім в місці його проживання з 01.01.1994 року по даний час. Згідно відповіді Сокирянської державної нотаріальної контори №413/01-16 від 27.09.2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON] з 1992 року по даний час не заводилась. З огляду на викладені вище вимоги закону та встановлені обставини, суд приходить до висновку про доведеність позивачкою належними і допустимими доказами обставин про відкритість, добросовісність та безперервність володіння нею 1/3 часткою нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved