Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вказавши, що сторонам на праві спільної часткової власності належить домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трудова, 38. Позивач мешкає у житловому будинку літ. А, який входить у склад домоволодіння, та у якому позивач користується фактично кімнатами 3-3 та 3-4 площею 9,2 кв.м. та 5,9 кв.м., коридором 3-1 площею 4,4 кв.м. та кухнею 3-2 площею 4,7 кв.м., але порядок користування цим житловим будинком між сторонами не закріплений, тому позивач просить визначити порядок користування житловим будинком літ. А за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трудова, 38, виділивши позивачеві у користування кімнати 3-3 та 3-4 площею 9,2 кв.м. та 5,9 кв.м., коридор 3-1 площею 4,4 кв.м. та кухню 3-2 площею 4,7 кв. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягав, вказавши, що частка [PERSON] у домоволодінні складає 27/100 частин, інші частки належить відповідачам, зокрема [PERSON] 27/100 часток, [PERSON] 1/20 частка, [PERSON] 21/100 часток, [PERSON] 3/25 часток. На території домоволодіння розташовано чотири житлових будинки літ. А, Б. В, В1, але житловий будинок літ. А, який складається з трьох квартир, фактично перебуває у користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] займає квартиру № 1, [PERSON] квартиру № 2, а [PERSON] квартиру № 3. Інші співвласники домоволодіння мешкають в інших будинках, розташованих на території домоволодіння. Оскільки між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] фактично склався порядок користування житловим будинком літ. А., але з юридичної точки зору такий порядок не закріплений, що перешкоджає позивачеві приєднатися до електромереж та встановити окремий лічильник, просить визначити порядок користування житловим будинком літ. А відповідно до такого, який фактично склався. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, вказавши, що дійсно сторони є співвласниками домоволодіння по вул. Трудовій, 38 у м. Запоріжжя, у склад якого входить житловий будинок літ. А. Цей житловий будинок складається з трьох квартир з окремими входами та мешкають у ньому [PERSON], яка займає квартиру № 1, [PERSON], яка займає квартиру № 2 та [PERSON], яка користується квартирою № 3. Інші співвласники домоволодіння житловим будинком літ. А не користуються, мешкають у інших будинках, які розташовані на території домоволодіння. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що проти позову не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про місце та час розгляду справи повідомлялась в установленому порядку. При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.06.2006 року за [PERSON] визнане право власності на 27/100 часток домоволодіння № 38 по вул. Трудовій у м. Запоріжжя. 14.09.2006 року право власності [PERSON] на частку у домоволодінні зареєстровано в установленому порядку, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. З технічного паспорту на домоволодіння, а також договору купівлі-продажу від 09.01.2007 року вбачається, що домоволодіння № 38 по вул. Трудовій у м. Запоріжжя на праві спільної часткової власності належить [PERSON] 3/25 частин, [PERSON] -2/25 частин, [PERSON] 21/100 частин, [PERSON] 1/20 частина, [PERSON] 0 27/100 частин та [PERSON] 27/100 частин. На території домоволодіння розташовано чотири житлових будинки літ. А, Б, В, В1. З пояснень представника позивача та відповідачів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що житловий будинок літ. А перебуває у фактичному користуванні лише трьох осіб: [PERSON], яка користується квартирою № 3, [PERSON], яка мешкає у квартирі № 2, та [PERSON], що проживає у квартирі № 3. Такий порядок користування будинком склався між співвласниками фактично та проти нього у часників процесу заперечень немає. Зокрема[ADDRESS], де фактично мешкає [PERSON] складається з коридору 3-1 площею 4,4 кв.м., кухні 3-2 площею 4,7 кв.м., кімнати 3-2 площею 9,2 кв.м., кімнати 3-4 площею 5,9 кв.м. Загальна площа квартири № 3 24,2 кв.м., житлова 15, 1 кв.м. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Як вказує ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Таким чином, установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що житловим будинком літ. А користуються лише [PERSON], [PERSON] та [PERSON], при цьому між ними склався узгоджений та сталий порядок користування цим будинком, та визначення порядку користування будинком не призведе до порушення прав інших співвласників домоволодіння, які у спірному будинку не мешкають та ним не користуються, суд вбачає підстави для задоволення заявлених вимог та захист прав позивача шляхом визначення порядку користування будинком. На підставі викладеного,

Outcome: approved