Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька [PERSON], 10.08.2016 року відкрилась спадщина, що складається з трьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,2627 га., розташованих на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. У нотаріальній конторі в оформленні прийняття спадщини позивачу відмовлено через те, що відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікату державного акту на право власності на землю позивачу відмовлено, мотивуючи відсутністю власника земельної ділянки, тому просить суд визнати за ним таке право. [PERSON], до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі в судове засідання не зявилися, подали письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти позову не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії І-СГ № 431342, виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 30 від 11.08.2016 року. Як вбачається з Свідоцтва про народження Серії І-СГ № 254442, виданого Відділом РАГС Буського РУЮ 18.07.2002 р., актовий запис № 10, померла є матір»ю позивача. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ № 050524 від 20.09.2000 р., реєстровий № 14723, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 132, на земельні ділянки № 1 площею 0,4743 га., № 2 площею 1,1716 га., № 3 площею 2,6168 га., загальною площею 4,2627 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, виданий на імя [PERSON]. Згідно заповіту від 26.08.2008 р., посвідченого секретарем Ожидівської сільської ради [PERSON] за реєстровим № 522, [PERSON] все своє майно заповів дочці [PERSON]. Судом встановлено, що позивач звернулася в нотаріальну контору для оформлення прийняття спадщини. Однак їй відмовлено, мотивуючи відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на дане спадкове майно, що фактично належало померлому [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки спірні земельні ділянки належали [PERSON], після його смерті, переходять до позивача, спадкоємця померлого, яка фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на зазначене майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на земельні ділянки після смерті батька на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved