Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у шлюбі з відповідачем у них народилося двоє доньок, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 21.10.2014 р. шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач не бере участь в утриманні та матеріальному забезпеченні доньок. [PERSON] є важкохворою дитиною, інвалідом і потребує постійного лікування та оздоровлення. Її стан здоров'я значно погіршився, вона періодично втрачає свідомість та декілька разів проходила лікування в реанімаційному відділенні Тячівської РЛ і м. Львів. Донька потребує лікування за кордоном, де на даний час проходить лікування їхня молодша донька [PERSON]. Відповідач відмовляється надити дозвіл для виїзду за кордон та надати дозвіл на виготовлення проїзного документу дитині, а без його згоди у відділ ДМС їй відмовляються виготовити документ для виїзду дитини за кордон. Просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник органу опіки та піклування надіслав заяву в якій просить розглядати справу в його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають двоє доньок, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні позивачки. Це стверджується свідоцтвом про народження дитини, довідкою Вільховецької сільської ради та актами обстеження матеріально-побутових умов, з якого вбачається також, що позивачка має на утриманні троє дітей. Доньки [PERSON] та [PERSON] є інвалідами, тому вона змушена постійно здійснювати за ними догляд та не може влаштуватися на роботу. Відповідно до витягу з історії хвороби № 2717/963 [PERSON] [PERSON] [INFO], знаходилася на лікуванні з 30.05. по 08.06.2017 р., з діагнозом недостатність кори наднирників, синдромом циклічної (ацетонемічної) блювоти, епілепсія, оніхомікоз перших трьох пальців обох рук. [PERSON] турбуючись про здоров'я доньки має необхідність виїхати з нею за кордон для лікування. Однак отримати згоду на виготовлення доньці дитячого проїзного документу для виїзду за кордон від її батька не може, оскільки той безпричинно відмовляється. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже суд приходить до висновку, що бажання позивачки отримати дозвіл на вивезення дитини за кордон для її лікування повністю узгоджується з її правами та обов'язками покладеними на неї Сімейним кодексом України та Конвенцією про права дитини, і ніяким чином не порушує права та не позбавляє можливості виконувати свої обов'язки щодо доньки відповідача. З приписів ст. 313 ЦК України убачається, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Орган опіки та піклування, в особі Тячівської РДА, вирішив надати дозвіл [PERSON] на виготовлення дитячого закордонного паспорту для малолітньої [PERSON] [INFO], і на виїзди доньки за кордон на лікування без згоди батька [PERSON]. При розгляді даної справи не було встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України. Позовні вимоги заявлені саме в інтересах дитини і у зв'язку з цим вони підлягають задоволенню. Жодних доказів того, що надання дозволу на виготовлення дитячого закордонного паспорту та виїзд дитини за кордон без згоди батька буде суперечити її інтересам, чи буде порушувати її або його права відповідач суду не надав. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачці слід надати дозвіл на виготовлення паспорта для виїзду дитини за кордон та на виїзд дитини за кордон без згоди батька. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір у сумі 640 грв. Тому,

Outcome: approved