Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.04.2004 року. Мають спільну дитину - малолітню доньку [PERSON], [INFO] Шлюб фактично розпався, оскільки відповідач своєю поведінкою створив умови, які виключають подальше існування шлюбу- тривалий час не мешкає за місцем постійного проживання, зраджував та підтримував відносини з іншою жінкою, взагалі не цікавиться проблемами сімї, припинив спілкування з нею та дитиною, уникає її та дитини. Таке становище призвело до того, що втратила до відповідача будь-який інтерес та позитивні почуття, включаючи почуття любові та взаємоповаги, що виключає можливість подальшого існування шлюбу. Спір про поділ майна, яке є їх сумісною власністю, відсутній. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею. Питання щодо утримання дитини буде вирішуватися у судовому порядку. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка не зявилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.04.2004 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], разом не проживають і не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання малолітньої дитини вирішено, питання утримання малолітньої дитини буде вирішено в судовому порядку, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved