Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому вказала, що 26.12.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Хортицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 816. Від цього шлюбу, народилися діти, а саме: [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO] 07.06.2017 року шлюб між нею та відповідачем розірваний рішенням Селидівського міського суду Донецької області. 13.12.2016 року рішенням Селидівського міського суду Донецької області з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], 01.06.2009р.н. та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 16.11.2016 року. На даний час, вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей. Крім того, одяг, продукти харчування, засоби гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх, дітей; [PERSON],01.06.2.2009 р.н. та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 12.09.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує, просить його задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані документи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.\~Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3\~ст.181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало фактично збільшення розміру прожиткового мінімуму та росту цін, в звязку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дітей всім необхідним. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджено свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 13.12.2016 року, стягнуто аліменти з [PERSON] на користь\~[PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 16.11.2016 року. Діти проживають з позивачкою, що сторонами не оспорюються. Таким чином, судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, умовою збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суду не надано доказів того, що відповідач має утриманні інших дітей, або непрацездатних батьків, та має захворювання, які впливають на розмір аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. На думку суду, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку одночасно, є доказом\~ зміни (погіршення) майнового стану того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки потребує значно більших витрат на її утримання. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд вважає, що аліменти, які стягуються із відповідача на користь позивача, слід визначити в розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили. Відповідно до\~ст.\~206\~ч.4\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.\~ Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у сумі 704,8 грн. на користь держави.

Outcome: approved