Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача для захисту своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вона працює вчителем початкових класів Турчинецької ЗОШ та має відповідну освіту. Відповідно до наказу №17 від 31.08.2016 року «Про тижневе навантаження вчителів школи у 2016-2017 навчальному році» відповідач з 01 вересня 2016 року незаконно та безпідставно зменшив їй трудове навантаження з 20 годин до 16 годин. Окрім того, години, які позивач читала за фахом у початкових класах, відповідач надав іншому вчителеві, позбавивши позивача можливості працювати та отримувати таку ж заробітну плату, як у минулому навчальному році. Також, у порушення вимог ст.31 КЗпІІ України, відповідач зобов'язав позивача читати у 8-му класі фізичне виховання 1 годину на тиждень, тобто, вимагав виконання роботи, не обумовленої трудовим договором. Позивач вважає, що вона не має права читати вказаний предмет, оскільки є вчителем початкових класів, а тому дисципліну «Фізичне виховання» не може читати з огляду на відсутність фахової освіти, навиків, допуску та інших вимог, аж до безпеки учнів, за яких несе відповідальність. До того ж, зменшення навантаження призвело і до зменшення заробітної плати, на яку вона проживає та виховує малолітню доньку, негативно відбивається на її здоров'ї, завдало їй моральної шкоди та погіршило матеріальний стан її сім'ї. Таким чином, зважаючи на викладене, позивач важчає, що має місце порушення вимог статей 31 та 32 КЗпП України щодо зміни істотних умов праці. Так, згідно ст.31 КЗпІІ України, власник, або уповноважений, ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором, а відповідно до приписів ч.3 ст.32 КЗпІІ України, про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Статтею 25 Закону України «Про загальну середню освіту» чітко зазначено, що педагогічне навантаження вчителя складає 18 навчальних годин протягом навчального тижня та становить тарифну ставку. Аналогічне положення містить і Інструкція про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затверджена наказом МОН України від 15 квітня 1993 року №102. Працедавець не може з власної ініціативи встановлювати неповний робочий день, або неповний робочий тиждень. Це може мати місце тільки за угодою сторін, в даному конкретному випадку - між вчителем та директором, як того вимагає ст.56 КЗпП України та ч.2 ст.26 Закону України «Про загальну середню освіту». За обставин неможливості зберегти надане вчителю та гарантоване згадуваними вище Законами навантаження, працедавець має право на скорочення чисельності штату працівників. [PERSON] вважає, що відповідачі мали можливість зберегти позивачу тижневе навантаження у розмірі 18 год. на тиждень, як того вимагає трудове законодавство, з огляду на наступне. Згідно відомостей, викладених у відповіді від 12.09.2016 року №303, наданої директором Турчинецької ЗОШ, позивач станом на закінчення 2015-2016 навчального року мала наступні години: у 2-му класі - 4 год., у 3-му - 14 год., у 4-му - 2 год., де читала основи здоров'я, а всього - 20 год. Відповідно, у наступному, 2016-2017 році, мала б читати у 3-му класі (який був 2-м класом) - 4 год., у 4-му (який був 3-м класом) - 14 год., у 5-му (який був 4-м класом) - 2 години. В результаті зменшення навантаження позивача безпідставно залишили можливості читати у 2016-2017 навчальному році всі 4 години у 3-му класі, 1 год. - у 5-му класі, залишивши тільки 1 годину предмету «Основи здоров'я». На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити, визнати незаконним та скасувати наказ №17 від 31.08.2016 року, відновити тижневе навантаження у розмірі, яке існувало станом на кінець 2015-2016 навчального року, тобто, 20 годин викладання предметів у початкових классах, а також стягнути з відповідача витрати на юридичну допомогу. Представники відповідачів позов не визнали та пояснили, що позивач у 2012 році переведена із Радковицької ЗОШ І-ІІ ступенів в Турчинецьку ЗОШ І-ІІІ ступенів на посаду вчителя початкових класів з неповним тижневим навантаженням на підставі її власної заяви від 12.06.2012 року. Задоволення вимоги щодо встановлення позивачу тижневого навантаження в розмірі 20 годин є неприйнятним та технічно неможливим, оскільки перевищує навіть допустимі межі тарифної ставки. Педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а також інші види педагогічної діяльності у відповідному (відсотковому) співвідношенні до тарифної ставки. Неприйнятність такої вимоги та відсутність технічних можливостей її задоволення обґрунтовується, виходячи з наступного. Так, згідно навчальної програми вчитель початкових класів (4-го класу) може розраховувати на ідеально - номінальне тижневе навантаження в розмірі 15 год., але за умови викладання всіх без виключення предметів, у т.ч. предмету «Англійська мова». У даному випадку, позивач не може викладати в 4-му класі «Англійську мову», оскільки не має допустимої фахової підготовки. Відповідно, предмет «Англійська мова» в 4-му класі (1 год. на тиждень) викладає фахівець. Отже, тижневе навантаження позивача обґрунтовано зменшено на 1 год. і мало б становити 14 год. Однак, незважаючи на відсутність вищої освіти, для забезпечення паритету позивачці розподілено для викладання в 5-му класі предмету «Основи здоров'я» - 1 год. на тиждень і у 8-му класі предмету «Фізична культура» -1 год. на тиждень. Таким чином, позивачці забезпечено тижневе педагогічне навантаження в розмірі 16 год. Між тим, жодний із вчителів, які мають вищу освіту, достатній досвід і належну фахову підготовку, не має тижневого навантаження більше 18 год., що чітко видно із розподілу годин на 2016-2017 навчальний рік. Тижневе навантаження у розмірі 20 год. позивачу було встановлено тимчасово за рахунок зменшення педагогічного навантаження іншому вчителю та за погодженням останнього. Про зміни навантаження на 2016-2017 навчальний рік позивач була попереджена в квітні поточного року. Відповідно до ч. 4 ст. 32 КЗпП України, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Однак позивач не висунула позовної вимоги про визнання дій директора незаконними та зобов'язання останнього звільнити її від викладання предмету «Фізична культура» у 8-му класі. Позивач є єдиним вчителем із середньою спеціальною освітою, а на даний час є вчителем 4-го класу, у якому навчається лише три учні. Інші вчителі мають вищу освіту. Позивач жодного разу офіційно не зверталась до керівництва школи або районного відділу освіти з приводу зменшення педагогічного навантаження на одну годину шляхом звільнення її від викладання предмету «Фізична культура» у 8-му класі. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що наказом №193 від 31.08.2012 року [PERSON] переведено з посади вчителя Радковицької ЗОШ на посаду вчителя початкових класів Турчинецької ЗОШ 1-3 ст. за її заявою від 12.06.2012 року, за якою позивач просила перевести її на посаду вчителя початкових класів Турчинецької ЗОШ 1-3 ст. з неповним тижневим навантаженням, з 01.09.2012 року. З 01.09.2015 року [PERSON] мала 15 год. в неділю в початкових класах. З 13.01.2016 року наказом №4 змінено педнавантаження [PERSON] до 20 год. у зв'язку із прибуттям у 3 клас одного учня. Наказом директора Турчинецької ЗОШ №12 від 25.04.2016 року встановлено попередній розподіл педагогічного навантаження між вчителями на 2016-2017 н.р., за яким [PERSON] виділено 14 год. З даним наказом ознайомлені всі вчителі Турчинецької ЗОШ, про що стверджують їх підписи у наказі. [PERSON] також ознайомлена з даним наказом однак відмовилась ставити свій підпис у наказі, про що стверджує складений відповідний акт від 25.04.2016 року. Наказом №17 від 31.08.2016 року директора Турчинецької ЗОШ встановлено тижневе навантаження вчителям школи, зокрема [PERSON] - 16 год. і це навантаження пропорційне до навантаження інших тринадцяти вчителів, чотири з яких теж мають 16-годинне навантаження. Решта вчителів має менше чи більше навантаження, найбільше з яких становить 18 год. Крім того, як вбачається з пояснень директора Турчинецької ЗОШ, у зв'язку із відсутністю належної кількості учнів, чотири вчителя початкових класів мають всього 59 год. на неділю, чотири з яких іноземна мова, яку [PERSON] за відсутності фаху не може викладати, ще один вчитель в початкових класах працює на 0,25 ставки. Тому з загальної кількості годин немає можливості збільшити [PERSON] педнавантеження і при цьому не обмежити у правах інших вчителів, які мають вищу освіту порівняно із середньою спеціальною освітою позивача. Таким чином відсутні правові підстави для скасування наказу директора Турчинецької ЗОШ №17 від 31.08.2016 року. Судові витрати слід залишити за сторонами. Так позивачем на виконання ухвали суду сплачено 1102,40 грн. судового збору, які у разі відмови у позові поверненню не підлягають. Не підлягає задоволенню і клопотання [PERSON] про повернення 10000 грн., витрачених на правову допомогу адвоката, оскільки [PERSON] не доведено у суді, чиї це гроші і кому вони мають бути повернуті. Так згідно договору про внесення змін та доповнень до договору про надання правової допомоги від 12.10.2016 року №353-ц, укладеного 21.01.2017 року між адвокатом [PERSON] та Турчинецькою ЗОШ в особі директора [PERSON], адвокат здійснює представництво саме Турчинецької ЗОШ 1-3 ст. У суді [PERSON] не зміг пояснити, кому належать 10000 грн., які отримані адвокатом за надання правової допомоги. Це не особисті гроші [PERSON], з його пояснення, і не гроші Турчинецької ЗОШ, оскільки у школі не має ні бухгалтера, ні касира. Таким чином Турчинецькою ЗОШ не доведено належними доказами факт витрачення 10000 грн., що стало підставою для відмови у їх стягненні з позивача.

Outcome: dismissed