Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, за яким з урахуванням наступних змін, просила стягнути з [PERSON] на її користь 47 298,00 грн. пені за прострочення сплати аліментів, 4356,00 грн. індексації аліментів, додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 6000,00 грн. щомісячно та змінити розмір аліментів що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] з твердої гршової суми 1200,00 грн. на 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем обов`язку з утримання дитини сторін [PERSON] , [INFO] . Провадження за позовом відкрите на підставі ухвали судді від 12.09.2017 року. Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, пославшись на доводи і підстави викладені в заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти визначеного розміру заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки при його розрахунку позивачем не було взято до уваги платежі за квітень 2016 р., лютий 2017 р., травень 2017 р. Крім того, просив відмовити в задоволенні позову в частині компенсації додаткових витрат на дитину та стягнення додаткових витрат на майбутній період, в зв`язку з їх безпідставністю. Судом встановлено таке. З огляду на матеріали справи вбачається, що сторони з січня 2008 року по березень 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, мають дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.10.2015 року ухвалено до стягнення стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.09.2015 року. Позивач вказує, що відповідач аліменти сплачує нерегулярно і не в повному обсязі, за її розрахунками заборгованість по аліментам, станом на 21.03.2018 року, становить 4750,00 грн. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 196 СК України встановлена відповідальність за прострочення сплати аліментів у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Тому, суд вважає вимоги позову про стягнення пені обґрунтованими, і знаходить за можливе на підставі наведених норм закону стягнути з відповідача на користь позивача 47 298,00 грн. пені за прострочення сплати аліментів, що нарахована станом на 21.03.2018р. (див. розрахунок пені). Фактично аліменти є доходом, а тому у разі їх несвоєчасної виплати, в силу інфляційних процесів, частина такого доходу може бути втрачена. Спеціального закону про індексацію аліментів, на час виникнення спірних правовідносин, не існувало. Разом з тим, в Україні діяв Закон «Про індексацію грошових доходів населення». Тому, суд вважає можливим застосувати аналогію закону згідно п.8 ст. 8 ЦПК України, і на підставі та в порядку встановленому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення, стягнути з відповідача на користь 4356 грн. втрати частини доходу у зв`язку з його несвоєчасною виплатою, що обрахована станом на 21.03.2018р. (див. розрахунок позивача). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов`язань, в тому числі і в частці від заробітку. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Після винесення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1200 грн. пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини які впливають на розмір аліментів що стягнені з відповідача в твердій грошовій сумі. Як вбачається з наданих позивачкою доказів позивач отримує дохід, в державі змінився розмір прожиткового мінімуму, у зв`язку з інфляцією зросли витрати на оздоровлення, харчування, лікування, утримання синів сторін по справі, та розмір аліментів має бути збільшений. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Заявлений розмір аліментів, з огляду на вказані позивачем дані про її особу, особу відповідача та їх дитини, є виваженим та реальним до виконання. Тому, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі вказаних норм закону. Що стосується вимог позову про стягнення додаткових витрат на дитину, то суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити, тому, що заявлені витрати не можна віднести до додаткових витрат на дитину в розумінні ст. 185 СК України. Отже, позов може бути задоволено частково, відповідно до наведених висновків суду. За такого рішення, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеній частці вимог, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. Решту витрат суд відносить на рахунок держави.

Outcome: partial