Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина є інвалідом, страждає на вроджену ваду серця, тому потребує додаткових витрат на утримання. На даний час позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, тому не має можливості працювати, тому їй тяжко самостійно забезпечити собі та дитині належні умови та рівень харчування. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, тому позивач звернулась з позовом до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання та утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER], актовий запис № 497). Згідно довідки №6523000064 від 30.10.2014 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, [PERSON], разом з донькою [PERSON], [INFO], перемістилася з тимчасово окупованої території в [ADDRESS]. Малолітня [PERSON] є дитиною-інвалідом, з вродженою вадою серця, що вбачається з медичного висновку №69 Херсонської міської клінічної лікарні ім. Є.Є. Карабелиша. Внаслідок чого дитина потребує додаткових витрат на її утримання. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання має дружина, якщо з нею проживає дитина незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Умов, що відповідач не може утримувати дружину, судом не встановлено. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного, беручи до уваги вік дитини, її стан здоров'я, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, обов'язок батьків утримувати дитину, матеріальне становище позивача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини підлягають задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути на утримання дружини аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку, та аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved