Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, треті особи: Реєстраційна служба Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, відділ Держемагенства у Вільнянському районі Запорізької області, перша Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та зобов'язання у видачі витягу на земельну ділянку. Заявлені позовні вимоги позивачка обґрунтовує наступним, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на 1/5 частину земельної ділянки, загальною площею 4,9602га, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Позивач в позові зазначає, що крім неї спадкоємцями після смерті її чоловіка є також: [PERSON] та [PERSON], які подали письмові заяви до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини на її користь. У встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але через нотаріальну контору вона не змогла оформити право власності на земельну ділянку, так як чоловік не встиг оформити державний акт на право власності. У зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити на тих підставах що в ньому зазначені. Представник відповідача позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Представники 3-х осіб в судове засідання не з'явилися, звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 21, 76, 79). Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представників 3-х осіб, так як від них надійшли відповідні заяви. Суд, вислухавши позивачку, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України. У судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7). Заповіту не лишив. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на 1/5 частину земельної ділянки, загальною площею 4,9602га, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержують право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Спадкоємцями після його смерті є позивачка [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON], які подали письмові заяви до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини на її користь позивачки (а.с. 50, 51). 08 серпня 2013 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 62). У встановлений законом строк після смерті чоловіка [PERSON] позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але через нотаріальну контору вона не змогла оформити право власності на земельну ділянку, так як чоловік не встиг оформити державний акт на право власності (а.с. 39, 63). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно роз'яснень, які містять п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або правовстановлюючим документом. В судовому засіданні доведений факт того, що за життя [PERSON] набув право власності на зазначену частину земельної ділянки на підставі долученого до матеріалів справи свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2006р. (а.с. 9), в якому зазначено, що останній успадкував її за законом після смерті матері [PERSON], а тому зазначена частина земельної ділянки входить до складу його спадщини. Нотаріально позивачка не має можливості оформити права на спірну земельну ділянку, тому зі ст. 1 Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном, підлягає судовому захисту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на частину земельної ділянки підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується позовних вимог, про зобов'язання реєстраційну службу видати витяг на спірну частину земельної ділянки, то вони не ґрунтуються на законі, оскільки правових підстав для звернення з цими вимогами законом не передбачено, крім цього на даний час жодних порушень цивільних прав позивачки з боку реєстраційної служби немає (фактично ці вимоги спрямовані на захист ще непорушеного права в майбутніх адміністративно-правових відносинах). На підставі викладеного,

Outcome: partial