Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в твердій грошові сумі в розмірі 1400,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення сином навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.07.2015 мають двох спільних дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 на відповідача покладено обов`язок сплачувати на її користь аліменти на утримання спільних дітей в розмірі 2800,00 грн. щомісяця до їх повноліття. На даний час старший син [PERSON] досяг повнолітнього віку та навчається на першому курсі денної форми навчання аврально-наукового інституту механічної інженерії і транспорту Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (ІV рівень акредитації) за спеціальністю «прикладна механіка». У зв`язку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги. Позивач також зазначила. Що на даний час вона не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною від другого шлюбу, а тому самостійно не має змоги повністю забезпечити всі потреби дітей. Оскільки вона з відповідачем не дійшли згоди про добровільну сплату аліментів н6а утримання старшого сина, який продовжує навчання, звернулась до суду з даним позовом Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.03.2020 після усунення позивачем недоліків, провадження по справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи без його участі не надав. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач в установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Неодноразово судові засіданні відкладалися, подальше відкладення розгляду справи призведе до безпідставного затягування розгляду справи. А тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8\~ст.178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 30.07.2015 рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова (справа №645/5783/15-ц). Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року (справа №645/5758/17) з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 800 (дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 14 грудня 2017 року і до досягнення\~ дітьми повноліття, з урахуванням виплачених сум. Як вбачається з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] навчається на першому курсі денної форми навчання аврально-наукового інституту механічної інженерії і транспорту Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (ІV рівень акредитації) за спеціальністю «прикладна механіка», що підтверджується довідкою НТУ «Харківський політехнічний інститут» №66-04-140/90 від 17.02.2020 з 01.09.2019 згідно наказу про зарахування № 1710 СТ від 01.08.2019, термін навчання 01.09.2019 30.06.2023. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З наданої копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 14.02.2018, відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання та не має самостійного заробітку, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання не надає, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на період його навчання. Згідно з ч. 1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. З огляду на те, що [PERSON] , після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з ч. 2\~ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до ст.7Закону України«Про Державнийбюджет Українина 2020рік»\~у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень. Але згідно з визначенням прожиткового мінімуму, наведеним в\~ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не можливим. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З урахуванням\~встановлених обставин,\~враховуючи матеріальне\~становище та\~стан здоров`я\~відповідача,\~який на\~даний час\~не є\~пенсіонером чи\~інвалідом,\~знаходиться у\~працездатному стані,\~відсутні відомості\~про наявність\~інших осіб,\~на утримання\~яких він\~сплачує аліменти,\~матеріальне становище\~дитини,\~яка навчається\~за денною\~формою навчання\~та не\~має можливості\~працювати,\~та враховуючи\~відсутність заперечень\~від відповідача,\~суд вважає\~можливим стягнути\~з відповідача\~аліменти на\~утримання повнолітнього\~сина,\~який продовжує\~навчання в\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі 1400\~грн.\~00\~коп.\~починаючи з\~24.02.2020\~і до\~досягнення [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~двадцяти трьох\~років або\~до припинення\~навчання. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved