Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А. М. Кузьміна про відшкодування моральної шкоди. В позові вона зазначила, що перебувала з відповідачем у трудових відносинах з липня 1985 року і по 24.07.2013. Працювала на посаді машиніста крана металургійного виробництва по 3-му розряду. Внаслідок роботи на підприємстві вона отримала професійне захворювання. За результатами висновку останнього обстеження Медико-соціальної експертної комісії № 0028773 від 17.08.2015 року у результаті професійного захворювання, пов'язаного з виробництвом мені було встановлено третю групу інвалідності з 45% стійкої втрати професійної працездатності - безстроково. При цьому визначена потреба у додаткових видах допомоги. У зв'язку з цим були порушені нормальні життєві зв'язки позивачки, вона була позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання. Через стан свого здоров'я позивачка позбавлена можливості не тільки повноцінно працювати, але і продовжувати звичний для неї спосіб життя. Позивачці знадобилась велика кількість часу, для того щоб пристосуватися до нових умов існування. Позивачка не може вести повноцінний образ життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, порушена душевна рівновага, виражена у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних переживань. Все це постійно і негативно позначається на її душевному стані. Позивачка просить стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 50000 грн. В судовому засіданні позивачка, та представник позивачки підтримали заявлений позов, просять його задовольнити з підстав указаних в позові. Представник відповідача позов не визнав вважаючи , що позовні вимоги не грунтуються на належних доказах, а підприємство не порушило права позивача. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази у справі , суд вважає позов таким , що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] перебувала з відповідачем у трудових відносинах з липня 1985 року і по 24.07.2013. Працювала на посаді машиніста крана металургійного виробництва по 3-му розряду. Внаслідок роботи на підприємстві вона отримала професійне захворювання. За результатами висновку останнього обстеження Медико-соціальної експертної комісії № 0028773 від 17.08.2015 року у результаті професійного захворювання, пов'язаного з виробництвом мені було встановлено третю групу інвалідності з 45% стійкої втрати професійної працездатності - безстроково. При цьому визначена потреба у додаткових видах допомоги. У зв'язку з цим були порушені нормальні життєві зв'язки позивачки, вона була позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання. Через стан свого здоров'я позивачка позбавлена можливості не тільки повноцінно працювати, але і продовжувати звичний для неї спосіб життя. Позивачці знадобилась велика кількість часу, для того щоб пристосуватися до нових умов існування. Позивачка не може вести повноцінний образ життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, порушена душевна рівновага, виражена у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних переживань. Все це постійно і негативно позначається на її душевному стані. [PERSON] отримала професійне захворювання під час роботи на ПАТ «Дніпроспецсталь», у зв'язку недосконалістю технологічного процесу, тривалий стаж роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «Дніпроспецсталь», що підтверджується актом розслідування професійного захворювання за ф. П-4 від 31.07.2013 (а.с.12-14) та випискою з акту огляду МСЕК від 18.07.2013 (а.с.6-7). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. (Абзац пункту 5 в редакції Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001р.). Згідно із ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи конкретні обставини даної справи, та доведеність спричинення моральної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки моральну шкоду в сумі 3000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial