Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Як доказ заявлених вимог вказує, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 06.11.2003 року, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.03.2014 року розірвано. Від спільного подружнього життя народилося двоє дітей: сини - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які на даний час є неповнолітніми та перебуваю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання, у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.03.2014 року розірвано (а.с.9). Від спільного подружнього життя народилося двоє дітей: сини - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7), які на даний час є неповнолітніми, та перебувають на утриманні позивача та батьком яких у свідоцтвах про народження записаний відповідач у справі [PERSON] Відповідач по справі не приймає участі в утриманні дітей, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст.180 СК України. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Беручи до уваги викладене, а також те, що будь-яких доказів щодо обставин, які можуть вплинути на розмір стягуваних аліментів сторонами не надано, враховуючи потреби дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 27.05.2014 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved