Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а також аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між сторонами склались погані відносини, відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, позивач не має бажання в подальшому підтримувати сімейні стосунки, діти потребують матеріальної допомоги на утримання, до досягнення дитиною трирічного віку позивачка позбавлена можливості працювати. В судовому засіданні [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала та пояснила, що з 2003 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від шлюбу подружжя має дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Вона пояснила, що сторони з листопада 2012 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть, відповідач не дбає про створення нормальних сімейних стосунків, які б ґрунтувались на любові та взаємоповазі, зловживає алкогольними напоями, у зв'язку з чим позивачка не має бажання в подальшому підтримувати з ним шлюбні стосунки. Вона пояснила також, що кошти на утримання дітей відповідач не надає, дочки повністю перебувають на її утриманні. [PERSON] пояснила, що вона працевлаштована, на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач здійснює підприємницьку діяльність, від якої отримує стабільний дохід, а також здає в найм нерухоме майно. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав, з урахуванням думки позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення на підставі доказів, наявних у справі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони з 12 червня 2003 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 12.06.03 р. відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. У шлюбі народилась діти - дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 19.01.07 р. відділом РАЦС Дарницького районного управління юстиції м.Києва, а також дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 25.02.11 р. відділом РАЦС Дарницького районного управління юстиції м.Києва. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивачка просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, а неповнолітніх дітей подружжя залишити на вихованні матері до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З пояснень позивачки судом встановлено, що [PERSON] на момент розгляду справи має стабільний заробіток від підприємницької діяльності, з урахуванням цієї обставини суд прийшов до висновку, що аліменти слід стягнути у частці від його доходу. Вирішуючи питання про розмір частки доходу відповідача, у якому слід стягнути аліменти, суд враховує розмір середньомісячного доходу позивача та відповідача, встановлений з пояснень позивачки, відсутність у сторін інших неповнолітніх дітей, задовільний стан здоров»я сторін та дітей. Враховуючи конкретні обставини справи, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей слід стягнути аліменти у розмірі 1/2 частини його щомісячного заробітку. Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи спір в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд враховує наступне. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З пояснень учасників процесу судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], яка на момент розгляду справи не досягла трирічного віку, проживає разом з своєю матір»ю - позивачкою [PERSON] З пояснень позивачки встановлено, що на даний час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Так як позивачка на даний час у зв'язку з доглядом за малолітньою дитиною позбавлена працювати, а відповідач, як встановлено судом, працевлаштований та має щомісячний дохід, суд прийшов до висновку про здатність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, а тому вбачає правові підстави для стягнення з нього аліментів на її утримання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, суд враховує конкретні обставини справи, відсутність у сторін інших утриманців, задовільний стан їх здоров»я. При цьому суд бере до уваги встановлений законом розмір прожиткового мінімуму, який з 01 січня 2014 року для працездатних осіб складає 1218 грн., для непрацездатних осіб - 949 грн. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved