Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна заява мотивована тим, що з жовтня 2016 року сторони проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. 27.02.2018 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного териториального управління юстицій у Вінницькій області, актовий запис №379. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Відповідач з сім`єю не проживає, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить стягнути на її користь на утримання неповнолітньої доньки із відповідача аліменти в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Ухвалою суду від 16.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та призначено до судового розгляду на 27.07.2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засіданя не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.02.2018 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного териториального управління ютиції у Вінницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 27.02.2018 року (а.с.9). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.04.2018 року, [PERSON] та [PERSON] зазначені батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.10). Відповідно до довідки виданої виконкомом Хижинецької сільської ради Сокиринецької об`єднаної териториальної громади Вінницького району Вінницької області за № 597 від 28.05.2020 року, [PERSON] проживає із позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі по 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved