Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що батьки заявника - [PERSON] та [PERSON] померли на тимчасово окупованій території України, у звязку з чим заявник не може зареєструвати смерть батьків та відповідно реалізувати свої спадкові права. За таких обставин заявник просить встановити факт смерті [PERSON], яка померла 12.12.2014 року, в м.Молодогвардійськ Луганської області, Україна. Встановити факт смерті [PERSON], який помер 02.09.2016 року, в м. Молодогвардійськ Луганської області, Україна. В судове засідання заявник не зявилась, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Надала суду заяву, якою підтрмує свої вимоги та просить справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилась, надала заяву у відповідності до якої просить розглянути справу за її відсутності, вказала, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Також, представник заінтересованої особи зазначила, що свідоцтво про смерть [PERSON] серії І-ЕД №425232 від 12.12.2014 року є недійсним, оскільки видане на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, враховуючи пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.12), а також копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.13) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю - [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], [INFO] З довідки про смерть №435 від 12.12.2014 року (а.с.6), лікарського свідоцтва про смерть №243 від 12.12.2014 року (а.с.7), а також свідоцтва про смерть серії І-ЕД №425232 (а.с.8) встановлено, що [PERSON], [INFO], померла 12.12.2014 року в м. Молодогвардійськ Луганської області. З довідки про смерть №334 від 06.12.2016 року (а.с.9), довідки про причину смерті №162 від 06.09.2016 року (а.с.10), а також свідоцтва про смерть серії І-ВВ №022226 (а.с.11) встановлено, що [PERSON], [INFO], помер 02.09.2016 року в м. Молодогвардійськ Луганської області. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не може визнати вказані документи (а.с.6-11) належними та допустимим доказами, однак приймає їх до уваги як носії конкретної інформації на підтвердження факту смерті [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи встановлені судом обставини, заява про встановлення факту знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, її задоволення не суперечить правам та інтересам заявника, відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод, та законних інтересів зацікавленої особи. З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення заяви. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved