Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , в якому вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21.12.2002 року. Сім`я фактично розпалась, сторони припинили родинні стосунки, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 03.01.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 24.02.2020 року представником відповідача [PERSON] подано до суду заяву про направлення копії ухвали суду про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками до неї за місцезнаходженням відповідача, який наразі відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» на підставі вироку суду. В установлений судом строк відповідач не направив до суду відзив на позовну заяву. Позивачем не направлено до суду додаткових доказів, які б не були додані до позовної заяви. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову, вказавши на відсутність підстав для надання сторонам строку на примирення. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, 17.03.2020 року направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, позов просить задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено копією свідоцтва про шлюб, виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, 21.12.2002 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2008 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Призначено [PERSON] опікуном неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При вирішенні спору суд виходить з наступного. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки позивач вказала на неможливість примирення та подальшого проживання разом однією родиною, відповідач визнав позовні вимоги, суд вбачає підстави для задоволення позову. Судом не вирішувалось питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки сторони з цього приводу своїх міркувань не висловили. На підставі викладеного,

Outcome: approved