Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Насташинської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області та просить суд визнати недійсним заповіт, складений 26 жовтня 2000 року від імені [PERSON] на користь відповідача [PERSON] та посвідчений секретарем Насташинської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON] у віці 74 роки. Коли позивач звернулася до державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини то дізналася, що її батько заповів все своє майно своєму синові, [PERSON]. Заповіт на його ім'я був посвідчений 26 жовтня 2000 року секретарем виконкому Насташийської сільської ради . Задовго до смерті та на момент самої смерті, батько позивачки постійно проживав в с. Насташине, Галицького району, Івано-Франківської області, де і був похований. Останні роки життя і до дня смерті, батька доглядала сестра позивача [PERSON], яка і хоронила його за власні кошти, що підтверджується письмовими свідченнями. Брат [PERSON], не надавав батькові жодної допомоги, тим більше не утримував його матеріально та не доглядав за ним в останні роки його життя, а навіть навпаки, коли приходив п'яний часто бив батька. Також в позовній заяві позивач стверджує, що її батько [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській обласній психіатричній лікарні № 2. Позивачка в судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про неможливістю бути присутньою в судовому засіданні, просить розглядати позов без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи конвертами з повідомленням про вручення поштового відправлення, які направлялось на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають не заперечують про розгляд справи. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, зважаючи на заяву позивачки, в якій вона не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності, з огляду на подання позивачкою достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач є дочкою померлого [INFO] року [PERSON], що стверджується наявними в матеріалах справи копіям свідоцтв про народження позивача серії [NUMBER], виданого 26 квітня 2016 року та копією свідоцтва про смерть [PERSON], серії [NUMBER] виданого 13 червня 2005 року. 26 жовтня 2000 року від імені [PERSON] на користь відповідача [PERSON], складено заповіт, який посвідчений секретарем Насташинської сільської ради. Відповідно до ст. ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ч. 1, 2 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Статтею 1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи оспорюваний заповіт був укладений [PERSON] котрий не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними в момент складання розпорядження, оскільки в матеріалах справи знаходиться довідка про лікування [PERSON] в психіатричній лікарні, а тому такий заповіт є недійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved