Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час. Мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок геморагічного інфаркту головного мозку [INFO] року помер її чоловік [PERSON], [INFO], у віці 57 років, на тимчасово окупованій території Українив місті Донецьку в лікарні ІНВХ ім.. Гусака В.К. При цьому, Донецьким міським відділом записів актів громадянського стану державної реєстраційної палати міністерства юстиції Донецької народної республіки від 26 квітня 2016 року видано свідоцтво про смерть [PERSON], проте це свідоцтво відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України. Маючи вказане Свідоцтво про смерть, вона звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві із заявою про видачу свідоцтва про смерть особи на підставі виданого й довідки про смерть, проте їй в цьому було відмовлено із роз»ясненням того, що державою України не визнається вказаний документ на підставі діючого законодавства, проте факт смерті може бути встановлений в судовому порядку, що й стало підставою звернення до суду з даною заявою. В судове засідання заявниця не з»явилась, належним чином повідомлена про час та місце його проведення, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності з підтриманням вимог. Заінтересовані особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення, звернулися до суду із заявою про розгляд справи за відсутності їх представників. За таких обставин судом визнано за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та за погодженням заявника. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що заявниця - є дружиною померлого [PERSON], [INFO] (а.с. 2). [INFO] року на тимчасово окупованій території Українив місті Донецьку в лікарні ІНВХ ім. Гусака В.К. [PERSON], [INFO], у віці 57 років помер (а.с.2). При цьому, Донецьким міським відділом записів актів громадянського стану державної реєстраційної палати міністерства юстиції Донецької народної республіки від 26 квітня 2016 року видано свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.6), проте це свідоцтво відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Маючи вказане Свідоцтво про смерть, заявниця звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві із заявою про видачу свідоцтва про смерть особи на підставі виданого, проте їй в цьому було відмовлено із роз»ясненням того, що державою України не визнається вказаний документ на підставі діючого законодавства, проте факт смерті може бути встановлений в судовому порядку (а.с.4). Метою встановлення факту смерті - є оформлення документів, пов»язаних зі смертю людини (свідоцтва про смерть) та спадкування. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч.2 ст. 2571 ЦПК України). На сьогодні факт смерті [PERSON] не зареєстрований в органах РАЦСу України, що є підставою для винесення рішення про встановлення факту смерті особи в певний час. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт смерті [INFO] року [PERSON], [INFO], у віці 57 років, в місті Донецьку, на підставі доказів, що достовірно свідчать про його смерть. На підставі вищевикладеного, п.8 ч.1 ст. 256, ст.ст. 234, 256-259 ЦПК України, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved