Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ХМР про визнання за нею права власності в порядку набувальної давності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона вже більше десяти років відкрито, безперервно володіє зазначеним нерухомим майном. З 2004 р. вона почала спільно проживати з [PERSON] в зазначеній квартирі, яка належала його батькам. За час сумісного проживання вони разом зробили капітальний ремонт, придбали меблі, побутову техніку і ін. 3 липня 2009 р. вони офіційно зареєстрували свої шлюбні відносини. 20.02.2014 [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. 23.10.2014 Дзержинський районний суд розглянув цивільну справу за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради про визнання факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Проте, судом було відмовлено в задоволенні зазначених позовних вимог. Відповідно позивач також не мала змогу отримати спадщину і оформити її в установленому законодавством порядку після смерті свого чоловіка [PERSON] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезгадану квартиру. Тобто право на спадщину оформлено не було, так як [PERSON] в свій час не оформив право на спадщину належним чином. Позивач вказує, що вона вже 14 років поспіль продовжує відкрито та безперервно володіти спірним житловим приміщенням, здійснювати заходи щодо його утримання та охорони. За цей час позивачем постійно сплачувалися рахунки за надання комунальних послуг, квартирна плата; вона підтримує квартиру в належному для проживання стані. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в її задоволенні, вважаючи позовні вимоги безпідставними. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що позивач указує, що уклала шлюб з [PERSON] 03.07.2009 і мешкала в спірній квартирі 14 років. Однак, як вбачається з рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 по справі №638/20076/13-ц, позивач достеменно знала, що вона не є власником спірної квартири. Крім того, нею не надано жодного належного доказу реєстрації її місця проживання в цій квартирі. Таким чином, позивач є недобросовісним набувачем, в зв`язку з чим набувальна давність застосована бути не може. Представник відповідача вказує також, що відсутня інформація щодо наявності у [PERSON] інших спадкоємців. [PERSON] , а також її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі в заочному порядку, позов просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 280 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч. 3 ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч. 2 ст. 344 ЦК України). Відповідно до п. 11 зазначеної постанови, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. З 2004 року [PERSON] почала спільно мешкати з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , що належала його батькам. За час сумісного проживання в вищезгаданій квартирі, позивач з [PERSON] разом зробили капітальний ремонт, придбали меблі, побутову техніку та ін. 03.06.2009 між [PERSON] і [PERSON] був укладений шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис №323. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Викладене підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.1963, батьком та матір`ю [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Право власності на квартиру [ADDRESS] отримано [PERSON] на підставі ордеру №12 на житлове приміщення від 19.03.1958, виданого Житлово-комунальною конторою Будівельно-монтажного тресту №88. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.02.1973, актовий запис №1675. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 29.12.1973 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що зроблений актовий запис №1033. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . На підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.10.1994, виданого Трестом «Житлобуд-1», квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , власниками майна є [PERSON] і [PERSON] . Технічний паспорт виданий КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 21.05.2013, реєстровий №В-13575. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , 19.05.2001 [PERSON] померла, про що зроблений запис №1388. Позивач вказує, що ані [PERSON] , ані її чоловік [PERSON] , ані його сестра [PERSON] спадщину не приймали. Згідно заяви [PERSON] , зареєстрованої в реєстрі за №2-23, копія якої міститься в матеріалах справи, вона повідомила, що нею пропущений строк прийняття спадщини після смерті [INFO] її матері [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . На спадщину не претендує. До суду з приводу поновлення строку прийняття спадщини звертатися не буде. Фактично в управління спадковим майном не вступала. Не заперечує проти оформлення спадкових прав [PERSON] , [INFO] [INFO] помер [PERSON] , про що зроблений запис №1133, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 20.02.2014 помер [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис №2779, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 було відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради про визнання факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Рішення набрало законної сили. В мотивувальній частині указаного рішення з посиланням на відповідь на запит Шостої державної нотаріальної контори №944\\01-16 від 06.03.2014, зазначено, що після померлого [PERSON] спадкова справа не заведена. З заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Померлий [PERSON] за життя будь-яких розпоряджень щодо майна на випадок своєї смерті не залишив. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно відповіді КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №8» від 16.12.2014 №81 [PERSON] , 1970 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , зверталася за медичною допомогою та лікувалася в КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №8» з 2004 р. Відповідно до договору підряду №б/н від 29.04.2004, укладеного між [PERSON] (Замовник) і ПП «Ексклюзів» (Підрядник), Підрядник зобов`язався виконати ремонт системи опалення з заміною труб в кількості 25 м і приладів опалення в кількості 5 штук за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту виконаних робіт від 19.05.2004, замовлені [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , роботи з ремонту системи опалення з заміною труб і приладів опалення були прийняті замовником. Відповідно до договору підряду №1/08 від 09.08.2007, укладеного між [PERSON] (Замовник) і ТОВ БМФ «Монтажспецбуд» (Підрядник), Підрядник зобов`язався виконати за завданням Замовника, а Замовник зобов`язався прийняти і оплатити роботи по ремонту крівлі домобудівлі за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт за договором підряду №1/08 від 09.08.2007, від 12.09.2007, виконаний ремонт покрівельного покриття домобудівлі за адресою: [ADDRESS] . Згідно квитанції до прибуткового ордеру №81 від 12.09.2007 від [PERSON] прийнято сума 20016,92 грн. за виконані роботи за договором №1/08 від 09.08.2007 і акту виконаних робіт. Також матеріали справи містять копії квитанцій про оформлення підписок на журнали і газети з вересня по грудень 2004 р. на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивачем також надані копії договору від 10.06.2004, гарантійного талону на придбання телевізору від 23.07.2006 і квитанцій за 2005 р., з яких вбачається, що [PERSON] здійснювалось придбання товарів і будівельних матеріалів з оформленням доставки за адресою: [ADDRESS] . Крім того, позивачем надані копії квитанцій про оплату [PERSON] комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , за 2014, 2016, 2017, 2018 рр. На підставі викладеного судом встановлено, що позивач вже більше 14 років відкрито та безперервно володіє спірним житловим приміщенням, здійснює заходи щодо його утримання та охорони, сплачує рахунки\~за надання\~комунальних послуг, підтримує зазначену квартиру в належному для проживання стані. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених [PERSON] позовних вимог і задовольняє їх в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved