Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення про стягнення суми боргу за договором позики, відсотків та моральної шкоди. Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що 01 квітня 2011 року вона фактично уклала договір позики з [PERSON], який було оформлено розпискою. Відповідно до договору позики вона передала [PERSON] у борг 5000 євро. Позичальник зобов'язався повернути борг протягом трьох місяців на першу вимогу позивача. Вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою повернути кошти, однак останній її вимоги залишав по за увагою. В лютому 2014 року вона направила відповідачу попередження з проханням повернути борг до 19 березня 2014 року. Однак, [PERSON] по закінченню обумовленого строку грошові кошти не повернув. Сума боргу за курсом національного банку України у гривневому еквіваленті складає 59200грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач повинен сплатити їй суму боргу з урахуванням 3%-х відсотків річних у розмірі 5328 грн. В результаті неправомірний дій відповідача їй спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях. Вона є людиною похилого віку, інвалідом 2 групи, перенесла дві онкологічні операції, у неї відсутні кошти на лікування. З урахуванням стану її здоров'я, витрати на лікування складають 2500 гривень на місяць. Оскільки відповідач не повертає їй борг, у неї утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги, вона вимушена економити на продуктах харчування, що негативно впливає на стан її здоров'я. Моральну шкоду оцінює в 10000 гривень. Матеріальну шкоду просила стягнути за курсом національного банку України станом на день винесення рішення суду. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи був повідомлений відповідно до норм діючого законодавства, про що в матеріалах справи є розписка. Про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, що є підставою для розгляду справи в порядку ч 1 ст. 224 ЦПК України. Позивач проти ухвалення по справ заочного рішення не заперечувала. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Зі ст. 1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані в меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця. Відповідно до договору позики від 01 квітня 2011 року, оформленого розпискою, укладеного між [PERSON] та [PERSON], останній отримав в борг готівкою 5000 євро і зобов'язався повернути борг протягом трьох місяців на першу вимогу позивача. ( а.с. 6). Судом встановлено, що сума позики, яка підлягає поверненню на час розгляду справи складає 5000 євро, або за курсом НБУ станом на 07 квітня 2014 року - 79 809,00 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до договору позики від 02.07.2009 року відповідач повинен був повернути позику протягом трьох місяців з дня отримання вимоги про повернення суми боргу. Згідно копії попередження про повернення суми боргу, відповідач повинен був повернути борг до 19 березня 2014 року, тому період прострочення сплати суми позики починається з 20 березня 2014 року. Таким чином суд вважає, що позивач має право на три процента річних від простроченої суми боргу, оскільки інший розмір процентів не був встановлений сторонами при укладанні договору позики і при цьому сума трьох процентів річних буде складати за період з 20 березня 2014 року по 07 квітня 2014 року 118,07 грн. ( основна сума боргу ( 79809,00 грн) х 3% х 18 ( період прострочки) : 365 днів = 118,07 грн.). Що стосується позовних вимог у частині стягнення з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн., суд дійшов до висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки діючим законодавством України не передбачене стягнення моральної шкоди в зв'язку з укладанням та невиконанням договору позики. Позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи і відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 799,27 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial