Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Черкаської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарським та побутовими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказаний житловий будинок померлим було зареєстровано в КП «БТІ». Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті батька, оскільки була зареєстрована разом із спадкодавцем на день його смерті. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу на зазначений будинок. Виходячи з викладеного виникла ситуація, за якої позивач не має можливості оформити свої спадкові права на вказаний житловий будинок. У зв`язку із вищевказаними обставинами та для захисту своїх прав позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 44,5 кв.м., літньої кухні літ. Б, сараю літ. Г, воріт №1, огорожі № 2, після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до судового засідання не з`явились, від представника надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розгляд справи просив провести без їхньої участі. Представник Черкаської селищної ради про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив справу розглянути без його участі. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності зібрані та наявні у справі докази та письмові матеріали, надавши їм належну оцінку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.1976 року, виданого Черкаською селищною радою Слов`янського району Донецької області, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . 25.11.1995 року Виконкомом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 52, був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після чого останній було присвоєно прізвище «[PERSON] ». Як вбачається з Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 03.04.1979 року, посвідченого Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою № 752 від 23.04.1979 року, забудовнику [PERSON] було надано для будівництва земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії домової книги за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . [INFO] у смт. Черкаське Слов`янського району Донецької області [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.10.2006 року, видане виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області. Постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Грецької Т.П. від 23.03.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю документу, який посвідчує право власності на вищезгаданий житловий будинок на ім`я спадкодавця. Станом на 01.04.2021 року КП «БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 44,5 кв.м., літньої кухні літ. Б, сараю літ. Г, воріт №1, огорожі № 2,у зв`язку із чим вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Згідно відповіді державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 22.09.2021 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкрито спадкову справу за заявою про прийняття спадщини його дочкою - [PERSON] та заявою про відмову від спадщини його дочкою - [PERSON] . Інших заяв не надходило. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо в складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Як вбачається з ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже, оскільки житловий будинок був побудований до 05.08.1992 року, то діючим на той час законодавством не було передбачено обов`язкової державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. З огляду на наведене, позовні вимоги ґрунтуються на законі та обставинах справи, що є підставою для задоволення позову та визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] що належав [PERSON] , померлому [INFO] .

Outcome: approved