Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із скаргою в якій просила визнати дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції (далі відділ ДВС) Кшевжинського Р.М. незаконними, скасувати постанову державного виконавця названого відділу від 18.04.2014 року про відкриття виконавчого провадження. В обґрунтування скарги заявниця, та в судовому засіданні її представник [PERSON] зазначали, що 18 квітня 2014 року державний виконавець неправомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, за якою із скаржниці пропонується стягнути на користь ПАТ «Банк Національний кредит» (далі Банк) борг в сумі 56847 грн. 35 коп. мотивуючи це тим, що державний виконавець при винесенні спірної постанови порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон). Зокрема, порушено строк протягом якого державний виконавець повинен винести постанову про відкриття виконавчого провадження, для боржниці надіслано оригінал постанови, а не її копія, як це передбачено Законом, не зрозуміло викладено про те, що за документ вступив в законну силу 18.02.2014 року, не зазначено в резолютивні частині постанови кому сплатити 56847 грн. 35 коп. боргу, та в який спосіб вносити цей платіж, в пункті 3 не зрозуміло вказано кому надавався строк для добровільного виконання, та якого саме рішення, чому з боржника повинен стягуватись виконавчий збір і витрати пов'язані з виконанням виконавчих дій, в мотивувальній частині постанови відсутня конкретизація частин, пунктів статей Закону, а також, що державний виконавець не зазначив строк в який боржник повинен самостійно виконати вимоги виконавчого документу. В судовому засіданні представник скаржниці заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Державний виконавець скаргу визнав частково, пояснив, що дійсно ним помилково не було вказано в резолютивній частині постанови строк добровільного виконання боржницею вимог виконавчого документу, однак решта порушень зазначених [PERSON] є безпідставними. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази суд вважає скаргу слід задовольнити частково. Встановлено, що 24.02.2014 року Полонським районним судом для ПАТ «Банк Національний кредит» (далі Банк, або стягувач) видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь названого Банку заборгованості за кредитним договором на загальну суму 56847 грн., а також судових витрат в сумі 568 грн. 47 коп. 17 березня 2014 року Банк як стягувач подавши відповідну заяву пред'явив даний виконавчий лист у відділ ДВС і просив відкрити по ньому виконавче провадження. Цього ж дня державний виконавець Кшевжинський Р.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь Банку заборгованості по кредиту. 18.04.2014 року державним виконавцем винесена постанови про скасування процесуального документа, якою він скасував свою постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2014 року, та цього ж дня винесено іншу постанову про відкриття виконавчого провадження, яка оскаржується [PERSON] Вирішуючи питання законності вимог скарги суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, що видаються судами. Згідно до ст. 19 названого Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. За приписами ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція) під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов (пункт 1.5). Постанова як окремий документ містить, зокрема такі обов'язкові реквізити: а) вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову); в) резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця; прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови; ґ) постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою; В ході судового розгляду скарги установлено, що в резолютивній частині оскаржуваної постанови державний виконавець не дотримався вимог Закону, та не зазначив про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови, а тому в цій частині доводи скарги слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом вказаної норми право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. На думку суду, не зазначення державним виконавцем у спірній постанові строку на самостійте виконання боржником вимог виконавчого листа не призвело до порушення прав [PERSON], а тому суд не вбачає підстав скасовувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 18.04.2014 року. Суд не вважає, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови допущені інші порушення на які вказує [PERSON] у скарзі. Так, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження вперше мало місце 17.03.2014 року, тобто в день подачі стягувачем заяви. Дана постанова була скасована державним виконавцем 18.04.2014 року, та цього ж дня винесена спірна постанова. Державним виконавцем для боржниці надіслано примірник (копія) постанови, що відповідає положенням пункту 1.5 ґ) Інструкції. Аналізуючи зміст виконавчого листа, та зміст винесеної оскаржуваної постанови є зрозумілим, що 18.02.2014 року вступило в законну силу рішення суду на підставі якого було видано виконавчий лист. Також, не викликає сумніву у правильному розумінні змісту резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.04.2014 року, що саме боржник має сплатити кошти для стягувача ПАТ «Банк національний кредит», а вказувати при цьому ще й спосіб сплати, як на про це стверджує скаржниця, Законом та Інструкцією не вимагається. Аналогічне стосується посилання [PERSON] щодо відсутності у постанові мотивації про те, чому з боржника повинен стягуватись виконавчий збір і витрати пов'язані з виконанням виконавчих дій. У мотивувальній частині спірної постанови державний виконавець послався лише на статті Закону, без конкретизації їх частин, пунктів, що не може розцінюватись як істотне порушення, та являтись підставою для скасування постанови.

Outcome: partial