overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому прохає розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13.05.2015 Ленінським відділом ДРАЦС РС Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №119. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , 2015 року народження. З жовтня 2021 року сторони проживають окремо, через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 08.11.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, надіславши заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 13.05.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції складено актовий запис №119. Подружжя мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.05.1983 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області за реєстровим №116. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , 2013 року народження. Сторони проживають окремо, через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 15.06.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16.07.2010 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області складено актовий запис №116. Подружжя мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.09.1991 у міському Палаці шлюбів народних депутатів Полтавської області виконкому Полтавської міської ради за реєстровим №2132. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, проте відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 15.04.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07.09.1991 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що у міському Палаці шлюбів народних депутатів Полтавської області виконкому Полтавської міської ради складено актовий запис №2132. Подружжя не мають спільних неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.07.2016 Ленінським районним у місті Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області за реєстровим №148. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , 2016 року народження. Сторони проживають окремо, через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 31.05.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 19.07.2016 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Ленінським районним у місті Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області складено актовий запис №148. Подружжя мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.08.2016 Подільським районним у м.Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області за реєстровим №178. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , 2013 року народження. Сторони проживають окремо, через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 07.05.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20.08.2016 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Подільським районним у м.Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області складено актовий запис №178. Подружжя мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.04.2010 виконавчим комітетом Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області за реєстровим №4. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , 2010 року народження. Сторони проживають окремо, через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 31.05.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 24.04.2010 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що виконавчим комітетом Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області складено актовий запис №4. Подружжя мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.04.2007 виконкомом Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області за реєстровим №02. Свої вимоги мотивує тим, що сторони припинили свої подружні відносини, через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосункі. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON] , 2007 р.н., та сина [PERSON] , 2009 р.н. На підставі ухвали суду від 31.05.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судові засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 20.09.2021 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Сторони з 28.04.2007 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що виконкомом Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області складено актовий запис №02. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: Сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31.05.2014 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за реєстровим №509. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, проте з кінця березня проживають окремо, через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 31.05.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 31.05.2014 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції складено актовий запис №509. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом Головинської селищної ради Черняхівського району Житомирської області про відшкодування моральної шкоди в розмірі 15\~000 гривень. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 02 вересня 2015 Головинською селищною радою Черняхівського району винесено постанову №2, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Дана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЖИ №022066 від 28.07.2015. Не погоджуючись з даною постановою вона звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом про визнання постанови протиправною та її скасування. 20 квітня 2016 року їй в позові відмовлено. Не погоджуючись з таким рішенням суду вона звернулась з апеляційною скаргою до Житомирського апеляційного адміністративного суду, який 14 червня 2016 року виніс постанову та задовольнив вимоги [PERSON] Постанову адміністративної комісії при виконкомі Головинської селищної ради №2 від 02.09.2015 визнав протиправною та скасував. Однак, поки тривав судовий процес з оскарження даної постанови адміністративної комісії відповідач направив вказану постанову до Володарсько-Волинської ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області.

Outcome: partial