Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] , Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою дитиною. Заявлені вимоги мотивовані тим, що син позивача - [PERSON] перебував в шлюбі із [PERSON] . Від спільного подружнього життя у них [INFO] народилась донька - [PERSON] . [INFO] син позивача - [PERSON] помер. Після його сметрі відповідач за власним бажанням віддала свою доньку позивачу, про що написала відповідну розписку від 15.07.2017 року, після чого [PERSON] почала проживати із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами дитини, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильно трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем та її чоловіком. Дитина знаходиться повністю на їх утриманні. Зазначені факти, можна розцінювати від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїм обов`язками, що підтверджуються відсутністю серйозного та відповідального ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. У зв`язку із викладеним позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того просила встановити опіку над [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати орган опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради направити на адресу суду подання про призначення опікуна для [PERSON] , [INFO] . Встановити опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 26.01.2021 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 18.12.2021 року в підготовчому засіданні за клопотанням представника позивача - адвоката Цвєткова О.В., ухвалою суду, позовні вимоги в частиині встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] . Зобов`язання органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради направити на адресу суду подання про призначення опікуна для [PERSON] , [INFO] . Встановлення опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] - [PERSON] - залишено без розгляду. 08.04.2021 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 26.03.2021 року №01-00-011-190 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 08.04.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Цвєтков О.В., не з`явились. Надали до суду письмову заяву в якій просили судове засідання провести у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечили. Судові витрати просили стягнути із відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, в т.ч. і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву не подала. Представник Служби у справах дітей в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Підтримала висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 26.03.2021 року № 01-00-011-190 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини - [PERSON] , [INFO] . Щодо задоволення позовної заяви не заперечила. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 4189), підтверджено, що [PERSON] є батьком, а відповідач - матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 18.07.2016 року - [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається із повідомлення КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Вінниці» від 19.10.2020 року за №01-2/1606 дитина [PERSON] , що проживає по [ADDRESS] , отримує медичні послуги з 2015 року. Нагляд за дитиною здійснюють бабуся і дідусь, які викликають лікарів, дають згоду на щеплення, отримують ліки для дитини на епілепсію, перебувають з дитиною при гострих станах. З 2015 року лікарі відвідують дитину на дому за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданої Вінницькою обласною клінічною дитячою інфекційною лікарнею від 04.12.2018 року за №47, [PERSON] , 23.08.2012 року знаходиться на стаціонарному лікуванні в інфекційно-боксовому відділенні з 23.04.2017 року по 27.04.2017 року. За повідомленням Вишенського відділення поліції №424мр/231-20 від 13.03.2020 року [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. Із довідки ЖЕО №3592 від 25.09.2020 року та акта №12575 від 27.08.2020 року, вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації з [PERSON] та [PERSON] 15.07.2017 року відповідач [PERSON] написала розписку про відмову від доньки - [PERSON] . Згідно повідомлення Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 ВМР від 20.10.2020 року за №01-26/294 [PERSON] навчається в даному закладі вже 3 роки та відповідач відвідала батьківські збори лише 1 раз. Мати не приділяє належної уваги вихованню дитини та не підтримує її, не допомагає у навчанні. Після спілкування з матір`ю [PERSON] поводиться агресивно. Відповідно до характеристики Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 ВМР від 04.12.2018 року за №584, виданої дитині - [PERSON] , [PERSON] живе з бабусею та дідусем. [PERSON] , - мати дитини, до школи не приходить, на дзвінки класного керівника не відповідає. Відповідно до висновку № 01-00-011-190 від 26.03.2021 року, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] , батьківських прав стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Даним висновком зазначено, що позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дитини [PERSON] є доцільним та буде в інтересах дитини. Положенням Декларації ООН (пр. 8) визначено, що дитина має за всіх обставин бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Відповідно до п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ), дитина, для повного та гармонійного розвитку її особистості, потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости за піклування та відповідальності своїх батьків і в будь якому випадку в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 2 Європейської конвенції по здійсненню прав захисту дітей закріплено, що предметом даного нормативного акту є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню цих прав. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідальність за виховання та розвиток дитини покладаються на батьків. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Положення ст. 155 СК вимагають необхідності здійснення прав та обов`язків батьків на повазі до прав дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення відповідальності, встановленої законом на участь у вихованні дитини. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, при наявності вини в діях батьків. Підставою для позбавлення батьківський прав, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків свідчать наявні докази, що відповідають вимогам ст. 76-82 ЦПК, які були досліджені в судовому засіданні та з яких слідує, що дитина позбавлена піклування матері, відповідач більше ніж три роки не цікавиться дитиною, не спілкується з нею, не приймає участі у вихованні та належному утриманні, не дбає про розвиток доньки, не приймає участі у важливих для дитини подіях. Таким чином, позивачем доведено підставу своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати. На підставі ст.ст. 150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved