Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа приватний нотаріус [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на 1/6 частину квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги наступним. 6 липня 2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини вищевказаної квартири. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері є позивач та відповідач діти спадкодавця. Після спливу шестимісячного строку позивач звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковане майно. У видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину вказаної квартири нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вказує, що оригінал правовстановлюючого документа було втрачено, отримати дублікат правовстановлюючого документу не можливо у звязку із ліквідацією підприємства, що його видавало. Посилаючись на вимоги ст.ст. 392, 1216, 1218, 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просила задовольнити позовні вимоги (арк. справи 2426). Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності без проведення технічної фіксації судового засідання технічними засобами. В заяві представник позивача вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідача у судове засідання повторно не прибув. Про дату, час та місце судових засідань, призначених на 10 грудня 2015 р. та на 13 січня 2016 р. повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями. Судова повістка на 10 грудня 2015 р. була отримана відповідачем, що підтверджується поштовим повідомленням. Конверт із судовою повісткою на 13 січня 2016 р. повернувся на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про відмову відповідача від отримання повістки на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності відповідач суду не надавав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Третя особа у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся судом належним чином, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та винести рішення на розсуд суду. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 6 липня 2014 р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 8 липня 2014 р., виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 4303 від 8 липня 2014 р., копія якого наявна в матеріалах справи (арк. справи 7). Після смерті [PERSON] залишилися спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала останній на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва № 410 про право власності на житло від 19 травня 1997 р., виданим ВАТ «Запорізький сталепрокатний завод» (арк. справи 8). Відповідно до вказаного свідоцтва, співвласниками квартири є [PERSON] та [PERSON] сторони у даній справі. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач та відповідач діти спадкодавця. Відповідно до Висновку про вартість майна від 31 серпня 2015 р., складеного оцінювачем, субєктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON], ринкова вартість майна двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] станом на 31 серпня 2015 р. складає 260\~758,00 грн. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 6 жовтня 2014 року [PERSON] з метою оформлення своїх спадкових прав на 1/6 частину квартири (1/2 від належної померлій 1/3 частки квартири) звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи (арк. справи 43). 2 лютого 2015 р. приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно (арк. справи 56). З метою отримання дубліката правовстановлюючого документа на квартиру позивач звернулась до арбітражного керуючого [PERSON] ВАТ «Запорізький сталепрокатний завод» із заявою від 2 вересня 2015 р. (арк. справи 17). Листом від 8 вересня 2015 р. за № 258 арбітражний керуючий-ліквідатор ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод» повідомив позивача про відсутність можливості видачі дубліката свідоцтва про право на житло, у звязку з відсутністю цього документа на підприємстві (арк. справи 18). Отже, позивач позбавлена можливості оформити право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину зазначеної вище квартири. Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, як визначено у ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)\~\~\~\~якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2)\~\~у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності\~\~у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати\~\~у відповідних органах\~\~дублікат правовстановлюючого документа. В даному випадку [PERSON] є такою, що прийняла спадщину. Однак, за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину (відсутність документа, якій засвідчує право власності спадкодавця на квартиру, відсутність можливості одержати дублікат), [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача. З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], внаслідок чого за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/6 частину квартири [ADDRESS], задовольнивши позовні вимоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved