Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 12.09.2004 року перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, а тому просить суд стягувати аліменти із відповідача у її користь на утримання дитини в розмірі відповідно до заявлених позовних вимог. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. У обґрунтування позову посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, згідний на його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до заочного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позов [PERSON] задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. ( а.с. 4). Із копії свідоцтва серія І-СГ № 007474 від 28.03.2005 року про народження [PERSON], [INFO], відомо, що її батьками є [PERSON] Маряна Богданівна до [PERSON]. (а.с. 3). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.\~\~ У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. На підставі ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Враховуючи, що сторони не домовилися про спосіб виконання обовязку утримувати дитину, а тому згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, вік та потреби на її утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік»), матеріальне становище платника аліментів, відсутність на його утриманні інших утриманців, повне визнання ним позову та доходить висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved