Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.06.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 101, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Останнім часом сімейні відносини погіршились, в зв'язку з частими конфліктами, з приводу яких за зверненням позивачки проводились перевірки правоохоронними органами, сторони не ведуть спільне господарство, спільно не проживають примирення з відповідачем не можливе. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач достатньої матеріальної допомоги не надає, тому просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. 27.06.2009 року між сторонами зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції , актовий запис № 101, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], які проживають з матір'ю, що не оспорювалось відповідачем. Сторони не ведуть спільне господарство, спільно не проживають, примирення згідно пояснень сторін не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до\~задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони шлюбні стосунки не підтримують та поновлювати їх наміру не мають, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Утчонені позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача щомісячно на користь позивачки\~ підлягають аліменти\~ в розмірі 1/3 частини доходів на утримання неповнолітніх дітей, при визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги, що відповідач не обмежений у працездатності, працює та має можливість за рахунок заробітку брати участь в утриманні дітей. При подачі позову позивачка була звільнена від оплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача. \~ \~ \~

Outcome: partial