Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовна заява мотивована тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.04.2004 року, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач після розірвання шлюбу участі у вихованні дітей не бере, добровільно коштів на утримання дітей не дає. [PERSON] аліментів нікому не платить, у шлюбі не перебуває та непрацездатних батьків не має. У звязку з цим позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути із відповідача на її користь на утримання двох дітей аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.Крім того, просила зобов'язати відповідача крім аліментів, приймати спільну і рівну частину з позивачем у додаткових витратах на кожну дитину, що викликані особливими обставинами (хвороба, каліцтво), та оплату за навчання дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні уточнила позовні вимоги та зазначила, що заявлені вимоги в частині стягнення аліментів підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Пункт другий заявлених вимог, а саме: зобов'язати відповідача крім аліментів, приймати спільну і рівну частину з позивачем у додаткових витратах на кожну дитину, що викликані особливими обставинами (хвороба, каліцтво), та оплату за навчання дітей, просила не розглядати в повному обсязі, за обставин викладених в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань до суду не надав. На підставі\~ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] являються батьками: [PERSON], [INFO], свідоцтво серії 1-АМ № 223946 від 15 червня 2004 року та [PERSON], [INFO], свідоцтво серії І-АМ № 268809 від 13 листопада 2013 року (а. с.7-8). Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Згідно зі ст. 180 СК України,батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3\~Конвенції\~ООН\~«Про\~права\~дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257\~СК\~України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180\~СК\~України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved