Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, стверджуючи, що 05 травня 2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок площею по 2,4838га, що розташовані на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області. Позивачка також стверджувала, що є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], померлий склав заповіт, у якому усе своє майно заповів їй, вона фактично прийняла спадщину після його смерті, оскільки проживала з померлим на час відкриття спадщини, проте через втрату оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 2,4838 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №792346 виданого Котовською районною державною адміністрацією Одеської області від 21 вересня 2012 року, та у вигляді земельної ділянки площею 2,4838 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, що належала померлому на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 вересня 2013 року. Позивачка у судове засідання не зявився, у позовній заяві зазначала про розгляд справи за її відсутності. Представник Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області у судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~Судом встановлено, що 05 травня 2015 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,4838 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №792346 виданого Котовською районною державною адміністрацією Одеської області від 21 вересня 2012 року, та у вигляді земельної ділянки площею 2,4838 га, що розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, що належала померлому на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 вересня 2013 року. [PERSON] склав заповіт, у якому усе своє майно заповів [PERSON] (заповіт, посвідчений секретарем Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області від 06 вересня 2011 року, зареєстровано у реєстрі за №23). Згідно довідок Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області [PERSON] дійсно був зареєстрованим на час смерті у с. Стара Кульна Котовського району Одеської області, [PERSON] проводила похорони померлого, понесла усі витрати на поховання. Таким чином, позивачка, яка постійно проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини, тому згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. Проте оформити спадщину на вказане спадкове майно неможливо через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Згідно листа держаного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] №1364/01-16 від 15 грудня 2015 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю. За змістом ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином відсутність у позивача можливості надати нотаріусу втрачений оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позбавляє його у праві на оформлення спадщини в нотаріальному порядку на вказану земельну ділянку. Відповідно порушене право позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на спадкову земельну ділянку. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved