Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» щодо зміни відсоткової ставки по кредитному договору № 910.20217 від 27.12.2012 р. з моменту зміни, визнати недійсними пункти 2,3,5 кредитного договору № 910.20217 від 27.12.2012 р. з моменту укладення договору та списати нараховані відсотки, які утворились внаслідок підвищення відсоткової ставки за кредитним договором згідно графіку сплати ануїтентних платежів від 01.07.2013 п. в сумі 12533,64 грн. Заявлені вимоги обґрунтовані позивачем тим, що 27.12.2012 р. нею з відповідачем було укладено договір про надання кредиту в сумі 132511 грн. зі сплатою відсотків за ставкою 19,9%. У червні 2013 р. відповідачем на її адресу було направлено повідомлення про збільшення відсоткової ставки за кредитом. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують її права як споживача фінансово-кредитних послуг, оскільки банком було в односторонньому порядку збільшено відсоткову ставку. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони до суду не з'явились. Адвокат [PERSON], діючи в інтересах позивача [PERSON], звернувся із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги ним підтримані у повному обсязі. Не погодившись із вимогами позивача, ПАТ «Ідея Банк» на адресу суду були направлені письмові заперечення проти позову (а.с.22-27), з одночасним прохання провести розгляд справи у відсутність представника банку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 27.12.2012 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.20217 за яким банк надав позичальнику [PERSON] кредит у сумі 132511,60 грн. строком на 84 місяці для купівлі та страхування транспортного засобу (а.с.6). Листом від 13.06.2013 р. позивачу [PERSON] було повідомлено про збільшення змінної частини процентної ставки починаючи з 01.07.2013 р. (а.с.8). Згідно з листом ПАТ «Ідея Банк» від 10.07.2013 р. на адресу позивача у справі направлявся оновлений графік щомісячних платежів відповідно до повідомлення про підняття відсоткової ставки. Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про необґрунтованість позову, з огляду на наступне. Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного Кодексу України та Законом України «Про захист прав споживачів». Виходячи із змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. № 1023-ХІІ, споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. За умовами укладеного між сторонами кредитного договору позивачу [PERSON] банком було надано кредит для фінансування купівлі транспортного засобу та здійснення страхування. Згідно з § 2 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану проценту ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 3,8800% (Маржу Банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становила 16,1100%, що разом з Маржою Банку відповідно склала 19,9900%. Виходячи із змісту п.5п.7 § 2 договору № 910.20217 банк повідомляє позичальника про зміну розміру процентної ставки та надає новий графік щомісячних платежів листом або на електронну пошту без внесення змін до договору не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Таке повідомлення є невід'ємною частиною договору. Максимальний розмір збільшення процентної ставки не може становити більше 40% річних. У відповідності до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Враховуючи, що укладений 27.12.2012 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] кредитний договір був підписаний обома сторонами, суд доходить висновку про досягнення останніми згоди з усіх його умов. За змістом п.6 § 2 договору № 910.20217 позичальник підтвердив розуміння ним суті та принципу визначення процентної ставки з усвідомленням ризиків, які випливають з змінної частини ставки за ввесь період кредитування і погодився на вказані ризики. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у постанові № 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди мають розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору. З'ясуванню підлягає визначена договором процедура підвищення такої процентної ставки. Так, за умовами укладеного договору про зміну розміру процентної ставки банк повідомляє позичальника та надає новий графік щомісячних платежів листом або на електронну пошту без внесення змін до договору з дотриманням встановлених строків. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, її тип визначається договором. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що в даному разі має місце визначена договором процедура підвищення процентної ставки, яка відповідачем порушена не була, а доводи позивача про порушення банком норм матеріального права є безпідставними, так як ґрунтуються на хибному тлумаченні чинного законодавства. З огляду на викладене, вимоги позивача щодо визнання дій відповідача незаконними, визнання недійсними окремих положень кредитного договору та здійснення списання нарахованих відсотків задоволенню не підлягають за безпідставністю.

Outcome: dismissed