Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 2216, за яким звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 26508 грн. 04 коп. Наголошує, що такий виконавчий напис вчинено з порушенням норм матеріального права. Вказує, що, як стало їй відомо, правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», із яким позивач уклала кредитний договір 06 червня 2012 року строком на 4 роки звернувся до третьої особи з заявою про вчинення виконавчого напису 21 січня 2020 року, тобто через 3,5 роки після спливу строків позовної давності, який закінчився 06 червня 2019 року. Більш того, позивач не визнає суму заборгованості, що за виконавчим написом складає 26208 грн. 04 коп., в яку включена сума заборгованості за тілом кредиту 23311 грн. 08 коп. та заборгованість за відсотками 2896 грн. 96 коп., проте сума кредиту за договором становила 6100 грн., що не співпадає та не узгоджується із сумою, вказаною у виконавчому написі. За таких обставин вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом було порушено порядок вчинення виконавчого напису у відсутність документів, що підтверджують безспірність заборгованості, а також після спливу строку позовної давності. У зв`язку з викладеним просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 2216 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором № 010/0414/82/0087065 від 06 червня 2012 року на загальну суму 26508 грн. 04 коп. та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Аланд»був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток, що були отримані уповноваженими особами, проте до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна у судовому засіданні була відсутня, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю, а також направила до суду документи, на підставі яких бло вчинено оскаржуваний виконавчий напис. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 19\~ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 18 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296/5 (далі Порядок) містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо, нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку документів. При цьому цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172\~(далі - Перелік), для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (постанова Великої Палати Верховного суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц). Як вбачається з матеріалів справи 06 червня 2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та\~ [PERSON] \~укладено договір № 010/0414/82/0087065 про надання кредиту. З наданих третьою особою на виконання ухвали суду про витребування доказів документів вбачається, що 20 січня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису, в якій просить стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», який є кредитором по кредитному договору № 010/0414/82/0087065 від 06 червня 2012 року на підставі договору про відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА від 02 жовтня 2019 року заборгованість з боржника\~ [PERSON] . Згідно вказаної\~заяви,\~строк платежу\~по кредитному\~договору настав,\~боржником допущено\~прострочення платежів,\~а саме\~останній платіж\~вчинений боржником\~19\~липня 2018\~року.\~Сума заборгованості\~станом на\~20\~січня 2020\~року складає\~26208\~грн.\~04\~коп.,\~в тому\~числі:\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту \~23311\~грн.\~08\~коп.,\~прострочена заборгованість\~по процентам\~ 2896\~грн.\~96\~коп. Нотаріусу також надавався витяг з договору відступлення права вимоги № 02/10/2019-КА від 02 жовтня 2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Аланд» та ТОВ КУА «Прімоколект-капітал», за яким до ТОВ «ФК «Аланд» перейшло право вимоги за кредитним договором № 010/0414/82/0087065 від 06 червня 2012 року, боржником за яким є [PERSON] . Для вчинення виконавчого напису нотаріусу була також надана виписка з рахунка\~ [PERSON] \~за кредитним договором, яка містить відмітку про розмір заборгованості станом на 20 січня 2020 року (включно) та її складові, а також вказівку на те, що заборгованість за вказаним кредитним договором не погашена. Разом з тим, матеріали справи не містять даних про отримання\~ [PERSON] письмової вимоги (повідомлення) від ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про наявну заборгованість. З пояснень позивача вбачається, що про наявність виконавчого напису, виданого за зверненням ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» вона дізналась, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 квітня 2020 року, копія якого наявна в матеріалах справи. Так, 21 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за № 2216, про стягнення з\~ [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 26208 грн. 04 коп. за період з 19 липня 2018 року по 29 листопада 2019 року. Перевіряючи додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, суд дійшов висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Також суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17). Слід зазначити, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17 та постанові від 10.10.2018 року у справі N 405/1015/17. Також суд враховує правовий висновок, якого дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що повідомлення про зміну кредитора в зобов`язанні з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором на підставі якого було вчинено виконавчий напис був отриманий позивачем, а тому остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості за кредитним договором та можливості або оспорити вимоги\~ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. При цьому у розпорядженні нотаріуса були також відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. На підтвердження факту існування заборгованості у\~ [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд»\~надано виписку з рахунка [PERSON] , проте така виписка не може бути належним доказом, що підтверджує наявність чи відсутність заборгованості, її розмір, оскільки такий документ не є первинним та оформленим у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». При цьому, позивач оспорює суму заборгованості, оскільки вказує, що нею отримувались кредитні кошти лише у розмірі 6100 грн., що являється сумою кредиту за договором та оспорює той факт, що звернення кредитора до нотаріуса вчинено в межах позовної давності. Відповідачем такі доводи позивача не спростовані, докази, що свідчать про наявність заборгованості в розмірі, вказаному у виконавчому написі не надані. З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів, які б відображали рух коштів за рахунком позивача, сплачені нею на виконання умов кредитного договору суми, суд позбавлений можливості встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис було вчинено, на підставі документів, які не входять до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, дані документи не підтверджують безспірність заборгованості позивача, відсутнє підтвердження вручення боржнику повідомлення з вимогою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, суд віршує питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved