Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» та просить зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди в здійснення її права власності на квартиру [ADDRESS] і на документи на вказану квартиру; та витребувати у ПАТ «УкрСиббанк» правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS], а саме: договір купівлі-продажу на квартиру [ADDRESS]; технічний паспорт житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21017155 від 08 лютого 2008 року; витяг з реєстру правочинів. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що 07 квітня 2009 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір №1 відповідального зберігання документів, за умовами якого вона передала відповідачу за актом прийому-передачі оригінали документів на квартиру [ADDRESS], а відповідач прийняв оригінали цих документів та зобов'язався зберігати і повернути їх у схоронності. Також позивачка зазначила, що 15 липня 2013 року вона звернулась до відповідача з письмовою вимогою про повернення вищевказаних документів, але відповідач залишив цю вимогу без задоволення. Тому, позивачка вважає, що такі дії відповідача порушують її права на володіння, користування та розпорядження її власністю, у зв'язку з чим звернулась до суду з дійсним позовом. Справа розглядалась судами неодноразово. Представник позивачки у судовому засіданні підтримав вищевказані позовні вимоги і просив їх задовольнити. Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] та зазначила, що правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] були передані Банку на підставі договору іпотеки від 05 лютого 2008 року, укладеного в забезпечення належного виконання умов кредитного договору від 05 лютого 2008 року. Згідно умов вищевказаного іпотечного договору вказані документи передавались позивачкою Банку до повного виконання нею зобов'язань за кредитним договором. Тому представник відповідача вважає, що оскільки зобов'язання [PERSON] за укладеним із ПАТ «УкрСиббанк» кредитним договором не виконані, то, відповідно, підстави для повернення відповідачем вказаних документів відсутні. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки представників позивачки та відповідача, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що згідно договору № 1 відповідального зберігання документів від 07 квітня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», зобов'язався зберігати оригінали документів на квартиру [ADDRESS], а саме: договір купівлі-продажу на квартиру [ADDRESS]; технічний паспорт житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21017155 від 08 лютого 2008 року; витяг з реєстру правочинів, які були передані йому [PERSON], і повернути останній ці документи у схоронності, в строки, зазначені в цьому договорі. Пункти 3.1., 3.2. цього договору встановлюють, що [PERSON] повинна передати документи в повній комплектності за актом прийому-передачі згідно п. 1.2. цього договору банку в день підписання договору застави, який являється забезпеченням зобов'язань по кредитному договору № 11294240000 від 05 лютого 2008 року. Документи передаються банку в місті його територіального розташування, а саме за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 5. Факт передачі [PERSON] згаданих документів Банку підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі документів від 07 квітня 2009 року, що спростовує доводи відповідача з приводу того, що спірні документи були передані позивачкою за умовами іпотечного договору. За змістом п. 5.1 договору зберігання строк зберігання документів - до моменту повного виконання позивачкою зобов'язань за кредитним договором від 05 лютого 2008 року. Також судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2014 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за вищевказаним кредитним договором. 15 липня 2013 року позивачка звернулась до відповідача з письмовою вимогою про повернення правовстановлюючих документів на квартиру, але відповідач залишив цю вимогу без задоволення. Така відмова відповідача є незаконною, виходячи з наступного. Ч. 1 ст. 936 ЦК України передбачено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 938 ЦК України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Статтею 953 ЦК України визначено, що зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився. Таким чином, законодавством прямо передбачено право поклажодавця зберігати річ у зберігача до спливу строку зберігання, при цьому жодних обмежень для виконання цього обов'язку, в тому числі, в залежності від інших договорів і конкретно факту виконання чи невиконання їх положень, не встановлено. Тому, суд вважає, що [PERSON] помилково було відмовлено в достроковому поверненні документів. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки щодо зобов'язання відповідача не чинити їй перешкоди в здійснення її права власності на квартиру [ADDRESS] і на документи на вказану квартиру та витребування у ПАТ «УкрСиббанк» правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру, а саме: договір купівлі-продажу на квартиру [ADDRESS]; технічний паспорт житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21017155 від 08 лютого 2008 року; витяг з реєстру правочинів. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи, до яких відносяться витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Судом встановлено, що при подачі позову, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 230, 00 грн., які відповідно вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved