Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи його тим, що 08.05.2008 р. її мати [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,4454 га, що в с. Людавка Жмеринського району Вінницької області по вул. Леніна, 107, переданої для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, належної спадкодавцю [PERSON], який помер 04.12.2005 р., на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН ІІІ-ВН №034881, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області 12.04.2001 р. та зареєстрований в книзі записів державних актів на права приватної власності на землю за №172, кадастрові номера: 0521083800:01:002:0015, 0521083800:01:002:0016. Але за життя, не отримавши державного акту на право власності на земельну ділянку взамін свідоцтва про право на спадщину за законом, її мати [PERSON] 14.05.2015 р. в с. Людавка Жмеринського району Вінницької області померла. До дня своєї смерті її мати проживала та була зареєстрована в [INFO]. Разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований. Відповідно до заповіту посвідченого 28.08.2008 р. [PERSON] все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] та сину [PERSON] Даний заповіт не змінено та не відмінено. [PERSON] відмовився від спадщини після смерті матері [PERSON] шляхом подачі письмової заяви про відмову від спадщини до Жмеринської райдержнотконтори. Спадщину після смерті матері прийняла вона подавши до нотконтори заяву, а 23.06.2016 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, що в с. Людавка Жмеринського району Вінницької області по вул. Соборна (колишня Леніна), 107. Згідно довідки Держгеокадастру від 30.06.2016 р. земельна ділянка площею 0,4454 га на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право власності на землю рахується за [PERSON] Станом на 01.01.2013 р. на [PERSON] правовстановлюючий документ на земельну ділянку не видавався, земельна ділянка для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства. Отримати в нотконторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку вона не може, оскільки за життя її мати не отримала державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку взамін свідоцтва про право на спадщину, тобто відсутній правовстановлюючий документ. За цих обставин постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Після смерті матері вона користується і обробляє земельну ділянку по вул. Соборна, 107 в с. Людавка Жмеринського району Вінницької області. Інших спадкоємців після смерті матері немає. На підставі викладеного просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,4454 га в с. Людавка Жмеринського району Вінницької області по вул. Соборна (колишня Леніна), 107, яка належала померлому 04.12.2005 р. [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомленою (а.с.73), не з»явилась, у позовній заяві зазначила, що позовні вимоги нею підтримуються у повному обсязі, у зв»язку із неможливістю явитись у судове засідання, просить справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області, будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце проведення судового засідання (а.с.74), до суду не зявився, сільський голова [PERSON] надав письмову заяву у якій позовні вимоги позивачки про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування визнав, просить справу розглядати у його відсутність. (а.с. 36) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутність сторін, що не зявились, відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що сторони скористались своїми процесуальними правами. Суд, оглянувши позовну заяву, заяву представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні, відповідно до матеріалів справи, встановлено, що 04.12.2005 р. [PERSON] помер (а.с. 60-зворот), після його смерті відкрилась спадщина, до складу якого, окрім іншого майна, входила земельна ділянка площею 0,4454 га на території [PERSON] сільської ради по вул. Леніна, 107 в с. Людавка для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН №034661 від 12.04.2001 р., виданого на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 25.12.1993 р. та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №172 (а.с. 17) Спадщину як спадкоємець за законом першої черги після смерті чоловіка прийняла мати позивачки [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №100/1-1541 до майна померлого 04.12.2005 року [PERSON] (а.с. 16, 58-68), в тому числі і на земельну ділянку площею 0,4454 га на території [PERSON] сільської ради по вул. Леніна, 107 в с. Людавка для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН №034661 від 12.04.2001 р., виданого на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 25.12.1993 р. та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №172 (а.с.66) 14.05.2015 р. [PERSON] померла. (а.с. 10) Відповідно до заповіту від 28.08.2008 р., який посвідчено секретарем Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за №127, [PERSON] заповіла все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося дочці [PERSON] та сину [PERSON] порівну. (а.с. 11) Заповіт не змінено та не відмінено. (а.с. 13) Відповідно до довідок виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області №02-20-197 від 05.04.2016 р. (а.с. 14), №02-20-323 від 24.06.2016 р. (а.с. 15) [PERSON], яка померла 14.05.2015 р. була зареєстрована і проживала в [INFO], згідно запису в погосподарській книзі разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований; [PERSON] постійно користується та обробляє земельну ділянку загальною площею 0,4454 га за адресою с. Людавка, вул. Соборна, 107. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області №63 від 26.11.2015 р. «Про перейменування вулиць населеного пункту» (а.с. 18) вулицю Леніна перейменовано на Соборна. Відповідно до довідки управління Держгеокадастру у Жмеринському районі Вінницької області № 29-28-99.3-1236/2-16 від 30.06.2016 р. (а.с. 26) земельна ділянка площею 0,4454 на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акта на право власності на землю, виданий на підставі рішення 14 сесії 21 скликання [PERSON] сільської ради від 12.04.2001 р. рахується за [PERSON]; згідно наявної інформації станом на 01.01.2013 р. на [PERSON] правовстановлюючий документ на земельну ділянку не видавався; земельна ділянка площею 0,4454 га знаходиться на території [PERSON] сільської ради для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства; вартість земельної ділянки становить 50342,18 грн. Позивачці державним нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини за законом на вищезазначену земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON] в звязку із тим, що спадкодавець, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] [PERSON] не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку та не зареєструвала його в Державному земельному кадастрі. (а.с. 27) Відповідно до витягів зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори/спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №442637750 та №44263742 від 23.06.216 р. (а.с. 12, 13) спадкова справа після смерті 14.05.2015 р. [PERSON] заводилась, свідоцтва видавались, заповіт чинний. Згідно копії спадкової справи №375/2015 до майна померлої 14.05.2015 р. [PERSON] (а.с. 38-57) [PERSON] у визначений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до Жмеринської райдержнотконтори із письмовою заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] у визначений ст. 1270 ЦК України строк подав до нотаріальної контори письмову заяву про відмову від спадщини. За заявою представника позивачки [PERSON] [PERSON] на імя позивачки нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно до складу якого входять: житловий будинок з господарськими будівлями, що в с. Людавка Жмеринського району Вінницької області по вул. Соборна (Леніна), 107; земельна ділянка площею 3,0373 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0521083800:02:002:0276; земельна ділянка площею 3,0373, що на території [PERSON] сільської ради Жмеринського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0521083800:02:002:0277. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами виникли правовідносини спадкування за законом, що регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті. Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України - право власності припиняється в разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини(ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкодавцю з часу її відкриття, незалежно від часу її прийняття. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до розяснень, що містяться у п.10 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ст. 125 ЗК України, що діяла в редакції на час смерті спадкодавця [PERSON], право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України, що діяла в редакції на час смерті спадкодавця [PERSON] право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, форми яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Отже, з огляду на викладене, судом встановлено, що померлому 04.12.2005 р. [PERSON], який є власником земельної ділянки по вул. Соборній (колишня Леніна), 107 в с. Людавка Жмеринського району Вінницької області відповідно до земельного законодавства чинного на час виникнення права власності. Спадщину після його смерті прийняла дружина мати позивачки [PERSON] [PERSON], однак не отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю земельну ділянку площею 0,4454 га, що в с. Людавка Жмеринського району Вінницької області по вул. Соборній (колишня Леніна), 107, переданої для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, кадастрові номери 0521083800:01:002:0015, 0521083800:01:002:0016. Нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, наявності осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині не встановлено. За таких обставин суд вважає, що позов належить задовольнити. Відповідно до ст.ст. 16, 25, п.11 ч.1 346, 1216, 1217, 1218, ч.1 ст.1223, ч.1 ст. 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України ст. 81, 125, ч.1 ст. 126 ЗК України,

Outcome: approved