Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Гостівської сільської ради Тлумацького району про визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що в [ADDRESS] проживає вона та її мати [PERSON], крім того, станом на 1990 рік проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] та батьково [PERSON], який помер [INFO] року. Всім їм на праві власності в рівних частинах по 1/6 частині кожному належав житловий будинок та господарські будівлі. Після смерті батька відкрилась спадщина на все належне йому на день смерті майно. Вона з мамою вступила в управління спадковим майном, проживали разом на день його смерті, вели господарство, проводили похорон батька, обробляли земельну ділянку. Мати [PERSON] та сестри [PERSON] і [PERSON] відмовляють в користь позивачки від спадкування належної батькові частки та від належних їм часток в майні двору. [PERSON] відмовляєть в користь позивачки від належної їй частки в майні двору. На даний час позивачка бажає оформити право власності на дане спадкове майно на своє ім'я, однак в нотаріальному порядку їй відмовлено в оформленні спадщини так як, як відсутній документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок та господарські будівлі на ім'я померлого батька, позивачки та відповідачів. Просила позов задоволити. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надіслала заяву, в якій позов підтримує, просить його задоволити та справу розглянути у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак від відповідачки [PERSON], яка також представляє інтереси відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] надійшла заява, в якій вона позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглянути у її відсутності, та у відсутності інших відповідачів. Представник відповідача - Гостівської сільської ради Тлумацького району в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача та щодо визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із по господарської книги №1 Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 1990 рік членами господарства, що знаходиться в [ADDRESS] були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 10). Відповідно до довідки Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 61/2-32 від 16.04.2014 року [PERSON], який помер [INFO] року, був постійним жителем с.Гостів. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON] та [PERSON], з якими разом проживали і вели спільне господарство, проводили похорон померлого, продовжують проживати у спадковому будинку. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі сільської ради не посвідчувався (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.11.1974 року [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] (а.с. 13) Згідно відповіді приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 01-16/206 від 22.04.2014 року спадкова справа, щодо майна померлого [PERSON] не заводилася (а.с. 35). Відповідно до заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідчених сільським головою Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області Нащук Г.Ю. відмовляються від належної їм частки в майні двору, крім того відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовляються від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 15-18). Постановою про відмову в вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] від 15.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка (батька) [PERSON] на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] відмовлено, так як відсутній правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок (а.с. 11). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вбачається, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній, строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім'я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Таким чином позивачці [PERSON], відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також померлому [PERSON] належало по 1/6 частині житлового будинку з господарським будівлями, на які останні свідоцтво про право власності не виготовили. Відповідно до статті 553 ЦК УРСР (ред.1963 року) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (ред.1963 року) фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Відповідачка [PERSON], хоч прийняла спадщину, однак відмовилася від спадкування на користь позивачки [PERSON], інші відповідачі відмовляються від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачка [PERSON] стала власником тільки 2/6 частин житлового будинку з господарським будівлями. За встановлених в судовому засіданні обставин позовну заяву [PERSON] слід задоволити частково, визнати за [PERSON] право власності на належну їй 1/6 частину житлового будинку та господарських будівель та на 1/6 частину житлового будинку та господарських будівель в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON], що не заперечувалося відповідачами, а разом на 2/6 частини житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 525, 527, 549, 553 ЦК УРСР (ред.1963 року), ст. 1223, 1261, 1266, 1268, 1296, прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»,

Outcome: dismissed