Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 20.02.2014 року позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] . Під час перебування у шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] .. 14.03.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачкою. Вказує, що з 2015 року відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання їхнього сина, жодного разу не відвідав дитини, не приділяє хлопчику уваги, не виявляє інтересу до життя, розвитку, здоров`я, потреб дитини, не робить спроб побачитися чи відвідати його. Крім цього, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання та лікування сина. На думку позивача, зазначені обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд в порядку загального позовного провадження. [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими викликами та оголошеннями у засобах масової інформації. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Представник Органу опіки і піклування Служба у справах дітей Галицької районної адміністрації Львівської міської ради Когут Р.Р. в судовому засіданні проти задоволення позову та ухвалення заочного рішення не заперечив. Позиція суду. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, показання свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. З 20 лютого 2014 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції /а.с.17/. 14 березня 2016 року рішенням Галицького районного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с.8/. Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю. Позивач стверджує, що відповідач всіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не приділяє хлопчику жодної уваги, не виявляє інтересу до життя, розвитку, здоров`я, потреб дитини, не робить спроб побачитися чи навідати його, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання та лікування сина. Позивач зазначає, що опікою дитини, оплатою за перебування дитини у дошкільному закладі, участю у святкових заходах, батьківських зборах займається лише вона. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав, в силу вимог закону, є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка передбачена правилами цієї статті і виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей. Тобто, особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Вирішуючи питання про позбавлення відповідача батьківських прав, суд враховує, що така міра сімейно-правової відповідальності має на меті насамперед, захист інтересів дитини, а також той факт, що невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо виховання дитини може негативно впливати на фізичний та моральний розвиток малолітнього [PERSON] . Судом перевірено висновок, наданий Галицькою районною адміністрацією Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] ( [INFO] ) від 22.04.2019 р. № 2608-1819. Згідно даного висновку, орган опіки та піклування Галицької районної державної адміністрації, виходячи з інтересів малолітньої дитини, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.12-13/. З довідки від 19 листопада 2019 року, виданої Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №168, вбачається, що дитиною опікується мати, оплату за перебування дитини в закладі дошкільної освіти здійснює вчасно, приймає участь у заходах закладу (святах, батьківських зборах). Батько за час перебування дитини в заклад не з`являвся. Згідно листа Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів станом на 28 листопада 2019 року виконавчі документи про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у відділ не надходили та на виконанні не перебувають. Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків підтверджуються також поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зазначають, що [PERSON] не цікавиться життям сина, не намагається побачитися з ним чи допомогти матеріально. Ствердили, що вихованням сина займається виключно позивачка. При вирішенні спору про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з фактичних інтересів дитини, умов її нормального виховання, враховує ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення для забезпечення інтересів дитини, а також приймає до уваги те, що відповідач не бере жодної участі у вихованні сина, не виявляє наміру забрати дитину, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, батьківської турботи не проявляє, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач в судове засідання не з`явився та не подав суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, враховуючи доведеність позивачем винної поведінки батька дитини, з урахуванням характеру такої поведінки, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин, на підставі встановлених та перевірених доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] є підставними та обґрунтованими, заявлені в інтересах дитини. Таким чином, позов підлягає до задоволення, адже вище наведені обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до вимог ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Щодо судових витрат Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 768,40 грн. при подані позову, слід покласти на [PERSON] .

Outcome: approved