Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому прохає позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх спільного неповнолітнього сина [PERSON] , 2012 року народження. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Не піклується про фізичний та психічний стан здоров`я дитини, не створює належних умов для її проживання, не здійснює обов`язок щодо сплати аліментів у присудженому судом розмірі. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26.11.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання (а.с.35). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 12.02.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.77). \~ \~ \~ \~Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони та представники третіх осіб до суду не прибули, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~У наданих на адресу суду заявах позивач заявлені вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, відповідач позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав у відношенні до сина [PERSON] , представники третіх осіб (Органи опіки та піклування Київської районної у м.Полтаві ради та Подільської районної у м.Полтаві ради) позовні вимоги підтримали. \~ \~ \~ \~Аналогічні позиції учасники судового процесу висловили під час підготовчого провадження, будучи присутніми в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Суд, з`ясувавши позиції позивача, відповідача, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.7\~та ч.8 ст.7 СК України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Отже, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При цьому, права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Судом встановлено, що 26.01.2012 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області за актовим записом №13 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який за рішенням Київського районного суду м.Полтави від 01.03.2013 розірвано (а.с.14). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11), батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі. За довідкою КП «Житлово-експлуатаційна організації №2» Полтавської міської ради» від 09.10.2020 (а.с.10), місце проживання малолітнього [PERSON] зареєстровано разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Як убачається з матеріалів справи (а.с.8,9) на примусовому виконанні Подільського відділу ДВС у м.Полтаві знаходиться виконавчий лист виданий 10.04.2015 Київським районним судом м.Полтави про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] і згідно з наданим розрахунком заборгованість відповідача із сплати аліментів станом на 01.10.2020 складає 100673,00 грн. Згідно із довідкою №32 від 24.07.2020, [PERSON] , 2012 року народження, є учнем комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №11 Полтавської міської ради Полтавської області» (а.с.4) та згідно із наданими характеристиками навчанням та вихованням дитини займається його мати (а.с.5,7). За змістом довідки №75 від 30.07.2020 (а.с.6), у період з 01.09.2016 по 31.08.2018 [PERSON] відвідував Полтавський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №82 «Оленка», вихованням дитини займалась одна мати, яка на належному рівні виконувала свої батьківські обов`язки. \~ \~ \~ \~Згідно із висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м.Полтаві ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету за №44 від 26.01.2021 (а.с.58-59), позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визнано доцільним. Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради за №26 від 26.01.2021 було затверджено висновок органу опіку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.71). Згідно із вказаним висновком виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради, як органу опіки та піклування, (а.с.72-74), визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] . \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що у відповідності до ст.19 СК України, при розгляді\~судом спорів\~щодо позбавлення\~батьківських прав\~ обов`язковою\~є участь\~органу опіки\~та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. \~ \~ \~ \~За змістом обох поданих висновків, мати дитини завжди приділяє належну увагу вихованню сина, бере участь у шкільному житті, батько дитини за період навчання сина батьківські збори не відвідував, шкільними успіхами сина не цікавився, має заборгованість зі сплати аліментів, не спілкується з дитиною та не виявляє інтересу до життя сина. Малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом із матір`ю, їх умови проживання є задовільними, для дитини створені умови для проживання, навчання та проведення дозвілля, останній забезпечений необхідним одягом, продуктами харчування. Під час бесіди з дитиною, [PERSON] повідомив, що батько з ним не спілкується, не відвідує, не телефонує, не вітає зі святами. \~ \~ \~ \~Наведені у висновках відомості, підтверджуються наданими органом опіки та піклування повідомленнями служби у справа дітей, КП «Центр первинною медико-санітарної допомоги №1 Полтавської міської ради», характеристикою з місця навчання дитини, актом обстеження умов проживання тощо (а.с.66-70). \~ \~ \~ \~З урахуванням викладених обставин, суд вважає надані органами опіки та піклування висновки щодо розв`язання спору обґрунтованими. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України.) Згідно із ч.2, ч.4 ст.155 СК України,\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Суд вказує, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом\~ст.165 Сімейного кодексу України\~право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.ст.11,\~12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по відношенню до дитини, не проявляючи до сина батьківської турботи, не спілкується та не опікується ним, хоча має таку можливість, матеріальної підтримки не надає. З огляду на досліджені докази, суд вважає, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною а поведінка відповідача відносно сина є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. Зазначені фактори суд розцінює як умисне ухилення відповідачем від виховання дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав у відношенні до малолітнього сина [PERSON] . Таким чином суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Між тим, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що у відповідності до вимог\~ст.169 СК України\~мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved