Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із наведеним вище позовом в обґрунтування якого зазначала наступне. З відповідачем вона перебувала в цивільному шлюбі. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З 10.12.2015 року сторони припинили спільне проживання. Діти знаходяться на її утриманні, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З огляду на вказане, позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 його доходу починаючи з дня подання позовної заяви до суду, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 04.05.2017 року позивачка подала до канцелярії суду уточнення до позову, в якому просила стягнути з [PERSON]В на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 його доходу починаючи з дня подання позовної заяви до суду, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги з урахуванням уточнень до них, підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову, з урахування уточнень до нього, не заперечував. Крім того відповідач подав до канцелярії суду довідку № 271 від 24.04.2017 року видану ТОВ «Прогрес», на підтвердження того, що він є платником аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, згідно рішення Розівського районного суду Запорізької області від 14.04.2004 року. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у\~ справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі до 10 грудня 2015 року. Від цивільного шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 2, 3). З матеріалів справи вбачається, що причиною звернення позивачки до суду стало те, що відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. З грудня 2015 року діти знаходяться на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами на час розгляду даної справи не досягнуто. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу)матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Між тим, згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог діючого законодавства, письмових доказів, наявних в матеріалах справи, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що малолітні діти перебуває на утримання своєї матері, яка не працює, а також матеріальний стан батька дітей, який має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те що,уточнені позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому визначає аліменти на утримання неповнолітніх дітей у частці від доходу батька - у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved