Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями №92 по вул.А.Коломийця в с.Городець Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її матері [PERSON] відкрилась спадщина - житловий будинок в с.Городець. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за законом, однак спадкові права оформити не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. В судове засідання позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач визнав позов, про що подав суду письмову заяву, просив розглянути справу без його участі. Суд дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 23 травня 2016 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ГЮ №189247. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у звязку з його смертю. Судом встановлено, що за життя [PERSON] фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими спорудами №92 по вул.А.Коломийця в с.Городець Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується довідками Городецької сільської ради №4151 від 13.12.2016 року та №418 від 09.02.2017 року, технічним паспортом будівлі. Згідно запису у погосподарській книзі №3 житловий будинок №92 по вул.А.Коломийця в с.Городець Володимирецького району, особовий рахунок №02-0106 значиться за [PERSON], що підтверджується довідкою Городецької сільської ради №4151 від 13.12.2016 року. У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1967 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обовязкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У звязку з викладеним, [PERSON] набула право власності на житловий будинок №92 по вул.А.Коломийця в с.Городець Володимирецького району, хоча і не здійснила його державної реєстрації. В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] є неможливою, оскільки її цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України. З цих підстав позивачу [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності за покійною матірю та у оформленні спадщини після її смерті, що постановою державного нотаріуса [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №60/01-16 від 25.01.2017 року. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, оскільки заповіт покійною не складався, що підтверджується довідкою Володимирецької ДНК №60/01-16 від 25.01.2017 року. Та обставина, що позивач по справі є спадкоємцями майна [PERSON] 1-ої черги за законом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії 1-ГЮ №042288, свідоцтвом про народження позивача ІІ-ГЮ №473722. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері в порядку, встановленому\~ ст.1268 ЦК України, оскільки у визначений термін подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом, що підтверджується постановою державного нотаріуса [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №60/01-16 від 25.01.2017 року. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті матері, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями, у звязку з чим її позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved