Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини, з якою проживає дитина. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 17 лютого 2018 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даних шлюбних стосунків сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З липня 2019 року між сторонами припинено. Дочка проживає разом позивачем та знаходиться на ї повному утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини, регулярно, в передбаченому розмірі, не надає, в зв`язку з чим сім`я перебуває в скрутному становищі. З 17.01.2019року позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач походить службу в Збройних силах України за контрактом, інших утриманців не має, у добровільному порядку не приймає участі у матеріальному утриманні дитини. В зв`язку з зазначеним просила суд стягнути відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28.08.2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду. У відповідності до ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26.09.2019 року, на підставі клопотання позивача, судом витребувано докази, необхідні для встановлення обставин у справі, повного та всебічного розгляду справи по суті. До початку судового засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Від відповідача до судового засідання надійшла заява, згідно якої позовні вимоги він визнає частково, не заперечує порти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а також не заперечує порти стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/5 частини його доходів. Розгляд справи просить провести за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстровано Арбузинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 17 лютого 2018року за актовим записом № 04, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від подружнього життя, сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно копії довідки Арбузинської селищної ради Миколаївської області № 2169 від 19.08.2019 року [PERSON] поживає в [ADDRESS] та до складу її сім`ї входить донька [PERSON] (а.с. 9). У відповідності до повідомлення ГУ ПФУ в Миколаївській області № 2034/0222 від 01.10.2019 року [PERSON] на обліку в управління ПФУ не перебуває, ніяких видів пенсій не отримує (а.с. 25). Згідно повідомлення Братської районної філії Миколаївський обласний центр зайнятості № 412/03-19 від 02.10.2019 року [PERSON] на обліку як безробітній не перебуває (а.с. 28). Відповідно до повідомлення РСЦ МВС в Миколаївській області № 31/14-3133 від 02.10.2019 року за [PERSON] зареєстровано автомобіль Volkswagen Bora 1800,номерний знак [NUMBER] (а.с. 32). Згідно копії контракту від 19.10.2018 року [PERSON] проходить службу в Збройних силах України. Строк дії вказаного контракту 1 рік. (а.с. 41-44) Як вбачається з відомостей про наявність доходів [PERSON] за період 2018 року останній має сукупний дохід, без врахування сплачених податків в сумі 109253 грн. 69 коп. (а.с. 45). У відповідності до повідомлення Братського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області № 6842 від 02.10.2019 року у відділі ДВС не перебуває на примусовому виконанні будь-які виконавчі документи учасником яких є [PERSON] (а.с. 48). Згідно довідки УСЗН Братської РДА № 616 від 03.10.2019 року [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Братської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. на місяць (а.с. 50). Відповідно до довідки ПП «Южноукраїнська фармацевтична компанія» № 79 від 26.09.2019 року [PERSON] працює фармацевтом ПП «Южноукраїнська фармацевтична компанія» з 12.04.2017 року та на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 51). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При цьому, згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також, відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На теперішній час сторони проживають окремо. Малолітня дитина проживає разом з матір`ю. На момент звернення до суду позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у зв`язку з чим остання позбавлена можливості одержувати будь-який дохід та мати самостійне джерело існування. З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд приходить до висновку, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти як на дитину, так і дружину. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Дослідивши докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, враховуючи потребу дитини та матері у матеріальній допомозі та спроможність відповідача її надавати, з урахуванням того, що відповідач отримує регулярний дохід, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття та аліменти на утримання дружини у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, розмір яких буде необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини та матеріального забезпечення дружини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки,\~позивачі у\~справах про\~стягнення аліментів\~звільнені від\~сплати судового\~збору,відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини та позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі по 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну позовну вимогу, що становить 1536 грн. 80 коп.

Outcome: partial