Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що разом з [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку № 28 в по вулиці Кременецькій в м. Луцьку. Вказує, що на праві власності належить 14/100 частин житлового будинку відповідно до договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу 24.11.1998 року, Р№ 1501 (квартира 5). Також позивачу належить на праві власності квартира № 4, яка становить 27/100 частин домоволодіння, яку вона успадкувала після смерті матері [PERSON] на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 17.04.2015 року. [PERSON] на праві власності належить 11/100 частин домоволодіння відповідно до договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 30.05.2005 року, Р № 1634 (квартира 2, квартира 3). [PERSON] на праві власності належить 12/25 частин домоволодіння, відповідно до Рішення Луцького міськрайонного суду в справі № 2-2297/10 від 17.06.2011 року та рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 2-2297/11 від 19.08.2011 року (квартира 1) Вказує, що між співвласниками фактично існує домовленість щодо порядку володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Однак через неприязні стосунки добровільно вирішити дане питання не представляється можливим. Просить суд припинити режим спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №28в, що розташований по вул. Кременецькій у місті Луцьку Волинської області. Виділити в натурі та визнати особистою приватною власністю [PERSON] відокремлене житлове приміщення з самостійним виходом - квартиру № 5 в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 32,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Кременецька, 28в, до складу якої входить: коридор 5-1, площею 3,3 кв.м.; кухня 5-2, площею 6,9 кв.м.; кімната 5-3, площею 10,7 кв.м.; кімната 5-4, площею 11,2 кв.м., 1/20 частин огорожі 1-2. Разом з тим, 22.02.2018 року відповідач [PERSON] до суду подав зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 01.03.2018 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов мотивований тим, що [PERSON], на праві власності належить 11/100 частин домоволодіння відповідно до договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 30.05.2005 року, Р № 1634 (квартира 2, квартира 3). В спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] перебуває 1/10 огорожі 1-2. [PERSON] на праві власності належить 14/100 частин житлового будинку відповідно до договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу 24.11.1998 року, Р№ 1501 (квартира 5). Також [PERSON] належить на праві власності квартира № 4, яка становить 27/100 частин домоволодіння, яку вона успадкувала після смерті матері [PERSON] на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 17.04.2015 року [PERSON] на праві власності належить 12/25 частин домоволодіння, відповідно до Рішення Луцького міськрайонного суду в справі № 2-2297/10 від 17.06.2011 року та рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 2-2297/11 від 19.08.2011 року (квартира 1 (загальна площа 61,2 кв.м., житлова 41,4 кв.м., допоміжна 19,8 кв.м.)) Вказує, що між співвласниками фактично існує домовленість щодо порядку володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю. Однак з наявністю позову [PERSON] до нього та [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, з метою повного захисту своїх інтересів, вважає за необхідне звернутись до суду з зустрічним позовом про припинення спільної часткової власності та виділ в натурі частки із майна, що є спільній частковій власності. На підставі наведеного просить суд припинити режим спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №28в, що розташований по вул. Кременецькій у місті Луцьку Волинської області. Виділити в натурі та визнати особистою приватною власністю [PERSON] відокремлене житлове приміщення з самостійним виходом:- квартиру № 2 в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 38,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Кременецька, 28в, до складу якої входить: коридор 2-1 площею 2,1 кв.м.; кухня 2-2 площею 11,6 кв.м.; туалет 2-3 площею 1,2 кв.м.; кімната 2-4 площею 9,9 кв.м.; кімната 2-5 площею 13,7 кв.м.- квартиру № 3 в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 54,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Кременецька, 28в, до складу якої входить: коридор 3-1 площею 4,5 кв.м.; кухня 3-2 площею 12,0 кв.м.; кімната 3-3 площею 7,4 кв.м.; ванна 3-4 площею 2,3 кв.м.; сходова 3-5 площею 4,8 кв.м.; кімната 3-6 площею 10,7 кв.м.; кімната 3-7 площею 13,0 кв.м, сарай Б-1, сарай М-1, погріб під частиною будівлі м, вбиральня Л., 1/20 частин огорожі 1-2. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справу у їхній відсутності. Просили первісний позов задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову не заперечували та його визнали. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення первісного позову не заперечував та його визнав. Зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені докази в справі, суд приходить до висновку, що первісний позов та зустрічний позов підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 14/100 частин житлового будинку відповідно до договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу 24.11.1998 року, Р№ 1501 (квартира 5). Фактично в користуванні [PERSON] знаходиться приміщення (квартира 5): 5-1Коридор площею 3,3 кв.м. Кухня площею 6,9 кв.м. Кімната площею 10,7 кв.м. Кімната площею 11,2 кв.м. Загальна площа квартири № 5 становить 32,1 кв.м, житлова 21,9 кв.м, допоміжна 10,2 кв.м. Згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 17.04.2015 року [PERSON] належить на праві власності квартира № 4, яка становить 27/100 частин домоволодіння, яку вона успадкувала після смерті матері [PERSON] (а.с. 34,35) До складу квартири № 4 входять наступні приміщення 4-1 тамбур площею 2,2 кв.м. 4-2 ванна площею 4,8 кв.м. 4-3 коридор площею 6,7 кв.м. 4-4 кухня площею 7,7 кв.м. 4-5 кімната площею 14,1 кв.м. перший поверх 4-6 сходові площею 6,2 кв.м. 4-7 кімната площею 14,1 кв.м 4-8 кімната площею 8,4 кв.м. другий поверх Загальна площа 64,2 кв.м, житлова 36,6 кв.м, допоміжна27,6 кв.м. Також до складу квартири № 4, відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду входить гараж Е-1, сарай е, сарай Б-1. [PERSON] на праві власності належить 11/100 частин домоволодіння відповідно до договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 30.05.2005 року, Р № 1634 (квартира 2, квартира 3) Фактично в користуванні [PERSON] знаходяться приміщення Квартира № 2 2-1 веранда площею 2,1 кв.м. 2-2 кухня площею 11,6 кв.м. 2-3 туалет площею 1,2 кв.м. 2-4 кімната площею 9,9 кв.м. 2-5 кімната площею 13,7 кв.м. загальна площа 38,5 кв.м., житлова 23,6 кв.м., допоміжна 14,9 кв.м. Квартира №3 3-1 коридор площею 4,5 кв.м. 3-2 кухня площею 12,0 кв.м. 3-3 кімната площею 7,4 кв.м. 3-4 ванна площею 2,3 кв.м. перший поверх 3-5 сходова площею 4,8 кв.м. 3-6 кімната площею 10,7 кв.м. 3-7 кімната площею 13,0 кв.м. другий поверх загальна площа 54,7, житлова площа 31,1 кв.м. допоміжна 23,6 кв.м. до складу квартир № 2 та №3 входять сарай Б-1, сарай М-1, погріб під частиною будівлі м, вбиральня Л. В спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] перебуває 1/10 огорожі 1-2. [PERSON] на праві власності належить 12/25 частин домоволодіння, відповідно до Рішення Луцького міськрайонного суду в справі № 2-2297/10 від 17.06.2011 року та рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 2-2297/11 від 19.08.2011 року (квартира 1) Фактично в користуванні [PERSON] перебувають приміщення (квартира 1): 1-1коридор площею 5,1 кв.м., 1-2ванна площею 3,0 кв.м. 1-3кладова площею 2,4 кв.м., кімната площею 10,1 кв.м. кімната площею 12,3 кв.м. кімната площею 19,0 кв.м., кухня площею 9,3 кв.м. загальна площа 61,2 кв.м., житлова 41,4 кв.м., допоміжна 19,8 кв.м. До складу квартири № 1 також входять гараж Д-1, сарай д, сарай В-1, гараж Г-1, вбиральня Ж та 9/10 частин огорожі. Частиною 1\~статті 356 ЦК України\~передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3\~ст. 358 ЦК України\~кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно п. 6 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру); виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.\~183,\~358,\~364,\~379,\~380,\~382 ЦК України\~слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13. Технічна можливість поділу спірного будинковолодіння відповідно до часток співвласників встановлена висновком будівельно-технічної експертизи № О-21 від 15.02.2013 року (а.с. 21-27). З даного висновку вбачається, що розподіл в натурі будинковолодіння по вул. Кременецькій, 28в в м. Луцьку (по фактичному користуванні частинами будинковолодіння) з метою обладнання окремих ізольованих квартир можливий без виконання переобладнань будинку. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісний позов [PERSON], а також зустрічний позов [PERSON] слід задовольнити відповідно до заявлених вимог.

Outcome: approved