Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON]\~звернулась до\~суду із\~вказаним позовом,\~у якому\~просила визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 1,6 в умовно-кадастрових гектарах, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. В обґрунтування позову вказувала, що вона є власником земельної частки (пай) розміром 1,6\~умовних кадастрових\~гектара на території Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області по колишній агрофірмі «Зіньків» згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0403145. Однак вказаний сертифікат вона втратила, та у звязку з цим не може реалізувати своє право на реєстрацію права власності на земельну ділянку. А тому, покликаючись на п. п. 2, 5, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 158 ЗК України, з метою захисту свого права вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 11.12.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 09.01.2019 року замінено неналежного відповідача -- Адамівську сільську раду на належного -- Зіньківську сільську раду. Ухвалою суду від 25.01.2019 року справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання 12.02.2019 року учасники справи, будучи належним чином повідомленими, не зявились. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій справу просила розглянути за її відсутності, та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Зіньківської сільської ради сільський голова [PERSON] надав письмове клопотання, у якому просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради, та визнав позовні вимоги. Представник відповідача, Віньковецької районної державної адміністрації, будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у визначений\~в ухвалі\~строк відзив\~суду не\~надав, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. За неявки сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що 13.12.2000 року колективному сільськогосподарському підприємству агрофірмі «Зіньків» с. Зіньків Віньковецького району Хмельницької області видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ № 029, та у списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), за № 125 значиться позивач [PERSON]. На підставі\~рішення Віньковецької\~районної державної\~адміністрації [PERSON]\~ отримала\~ сертифікат\~ на\~ право\~ на\~земельну частку\~(пай)\~серії ХМ\~№ 0403145,\~згідно якого\~має право\~на земельну\~частку (пай) розміром 1,60\~умовних кадастрових\~гектара на території Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству агрофірмі «Зіньків», однак вказаний сертифікат нею втрачено. Наведені обставини підтверджуються копією паспорта позивача; Державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ № 029 від 13.12.2000 року із Додатком № 1 до нього; копією із Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Віньковецькою райдержадміністрацією по колективному сільськогосподарському підприємству агрофірмі «Зіньків» с. Зіньків; оголошенням позивача в газеті «Сільські новини» № 47 від 23.11.2018 року про втрату сертифіката. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Отже, за змістом цієї норми особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899 від 05.06.2003 р. встановлено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Відповідно до частини 2 вищевказаного Закону документом, що посвідчує право на земельну частку пай є також рішення суду. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», слідує, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Судом встановлено, що [PERSON] була включена у список Додатку № 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ № 029, виданого 13.12.2000 року, як особа, що має право на земельну частку (пай), та їй видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського\~підприємства агрофірми «Зіньків», що розташована на території Зіньківської сільської ради, отже вона набула право на земельну частку (пай). Однак у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання земельної ділянки. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, враховуючи, що через відсутність сертифіката на земельну частку (пай), позивач не в змозі реалізувати своє право на набуття землі, а у суді доведено правомірність набуття нею права на земельну частку (пай), позов належить задовольнити. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved