Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом та просила встановити факт належності [PERSON] на праві власності будинку №58 по вул. Фрунзе в с.Іванків Черняхівського р-ну Житомирської обл., та визнати за нею [PERSON] право власності на будинок № 58, розташований по вул. Фрунзе в с. Іванків Черняхівського району Житомирської області, як за спадкоємицею за законом після смерті її баби [PERSON], яка померла 26.02.2004 року в с. Іванків. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], який діє за довіреністю від 02.02.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 132, в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлений позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Зороківської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слуханнясправи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі. В звязку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому розгляді справи згідно ст.130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 26.02.2004 року в с. Іванків померла баба позивачки - [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 58, розташований по вул. Фрунзе в с. Іванків Черняхівського району Житомирськоїобласті, який побудований у 1951 році. Реєстрація будинку проведена згідно діючого на той час законодавства шляхом внесення відповідного запису до погосподарської книги сільської ради, у відповідності з яким в погосподарській книзі №3 за 2001-2005 роки [PERSON] записана власником спірного будинку (а.с.7). Позивачка у зв'язку із відсутністю спадкоємців попередніх черг, прийняла спадщину як спадкоємиця п'ятої черги спадкоємців за законом, що стверджується постановою державного нотаріуса від 03.12.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, із якої вбачається, що позивачка подала заяву про прийняття спадщини 19.05.2009 року (а.с.8). Із відповіді нотаріальної контори вбачається, що інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину, або осіб, які б мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця після смерті [PERSON] немає (а.с.31). Оформлення права на спадщину на спірний будинок в позасудовому порядку неможливо тому що, як вбачається із постанови держаавного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, право власності на спірний будинок за [PERSON] не зареєстровано (а.с.8). Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Спірний будинок не є самовільною забудовою, та документи на підставі яких проводилась його реєстрація в сільській раді не збереглися і відновити їхнеможливо. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що [PERSON] за свого життя та на час відкриття спадщини, володіла на праві власності будинком № 58, розташованим по вул. Фрунзе в с. Іванків Черняхівського району Житомирської області. Враховуючи викладене, суд вважає,що спірний будинок увійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст. 1218 ЦК України. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В звязку з цим, спірний будинок належить позивачці, як спадкоємиці за законом післясмертіТерещук Г.С. з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може предявитипозов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.Також відповідно до ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» дана особа може звернутися до суду з позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки іншихосіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В звязку з цим, слід встановити факт належності спадкодавиці [PERSON] на праві власності спірного житлового будинку, та, оскільки право власності на будинок зареєстровано не було, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які мали б право на обовязкову частку в майні спадкодавця, немає, нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, а тому слід визнати за позивачкою право власності на спірний будинок як за спадкоємицею за законом після смерті [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved