Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту батьківства, мотивуючи тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Спадкоємцями за законом на спадкове майно є заявниця [PERSON] та донька померлого [PERSON] Інших спадкоємців передбачених законом не має, заповіту не має. Маючи намір прийняти спадщину за законом заявниця звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька. Однак, як її стало відомо що у її свідоцтві про народження у графі батько відсутні відомості про її батька, а саме лише зазначено ім'я «[PERSON]» зі слів матері заявниці. Встановлення факту батьківства між [PERSON] та померлим [PERSON] який помер [INFO] року, як між дочкою та батьком має для неї юридичне значення, оскільки дає можливість оформити нотаріально спадщину. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила суд встановити факт батьківства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, як така, що знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Заявниця [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою її оформленням, однак нотаріус оглянув представлені документи та виявив певну невідповідність у документах, що підтверджують родинний зв'язок між нею та її батьком. Вищевказана невідповідність пов'язана з тим, що батьки заявниці мали сімейні стосунки та проживали разом однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу. За період спільного проживання батьків [INFO] року народилася [PERSON] (а.с.11), що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Оскільки на момент народження заявниці її батьки проживали без державної реєстрації шлюбу, то запис про батька у свідоцтві про народження [PERSON] було здійснено за вказівкою матері. Таким чином, при реєстрації народження ім'я та по батькові батька у свідоцтві про народження [PERSON] було зазначено як «[PERSON]». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно п.9 ППВСУ №3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Той факт, що [PERSON] та [PERSON], є рідними між собою дочкою та батьком, також підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили той факт, що [PERSON] доводиться заявниці батьком і вони проживали однією сім'єю. Окрім цього даний факт підтверджується довідкою Мельниківської сільської ради Немирівського району про спадкове майно та коло спадкоємців (а.с. 9) , а також випискою з по господарської книги № 6 за 1950-1952 роки. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Тобто в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, належним способом захисту може бути лише встановлення факту батьківства (така правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 16 грудня 2015 року в справі № 6-24384св15). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, заява розглядається в порядку окремого провадження. Встановлення факту батьківства між [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року, як між дочкою та батьком має для заявниці юридичне значення, оскільки дає можливість оформити нотаріально спадщину. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved