Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , вказавши, що з відповідачем перебувала у шлюбі та сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Діти постійно мешкають із позивачем та перебувають на її утриманні. Оскільки відповідач після розірвання шлюбу матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, позивач просила стягнути на свою користь з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в сумі 2218 гривень, щомісячно, а на утримання [PERSON] в сумі 1779 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 22.01.2020 року у цивільній справі відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановлений судом строк відповідачем до суду не подано заяви івз запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також не надійшло і відзиву на позовну заяву. Сторонами клопотання та заяви до суду не подавались, а судом не вирішувались. При дослідженні письмових доказів, наданих позивачем, встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фактичне проживання неповнолітніх дітей разом із матір`ю підтверджено довідкою Арапійського муніципалітету Ширакської області Республіки Вірменія. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до положень ст. 180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки сторонами не надано доказів на підтвердження свого фактичного матеріального стану, розміру доходу, стану здоров?я сторін, наявність у них інших утриманців, суд, зважаючи на положення ст. 191 ч. 1 СК України, вбачає підстави для стягнення аліментів в сумі 1109 гривень на утримання [PERSON] та в сумі 889,5 гривень на утримання [PERSON] , що дорівнює 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на день розгляду справи судом, тобто мінімальному гарантованому розміру аліментів, встановленому законом, починаючи від дня пред`явлення позову. Підстав для стягнення з відповідача аліментів в мінімальному рекомендованому розмірі, суд не вбачає, адже позивачем не надано доказів достатності заробітку (доходу) платника аліментів для сплати аліментів в цій сумі. З урахуванням положень ст. 141 СК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial