Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000,00 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, просить стягнути з відповідача додаткові витрати у сумі 500 грн. щомісяця для оплати навчання. В обґрунтування вимог зазначає, що з 2008 по 2009 роки вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Дитина навчається в школі, також додатково навчається англійській мові. Вартість одного заняття коштує 200,00 гривень. Сума місячних витрат на заняття дитиною англійською мовою становить 1500,00 гривень. Крім того, донька відвідує спортивну школу та професійно займається стрибками на батуті, приймає участь у виїзних змаганнях. Розвиток даних здібностей потребує значних витрат, як на оплату тренування так і на придбання спортивної форми, оплату дорожніх витрат по виїзду на змагання та становлять від 1000,00 до 1500,00 гривень на місяць. У зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, в додаткових витратах на дитину участі приймати не бажає, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 19.03.2019 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю, відповідач мешкає окремо. (а.с.4,8,9). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. М інімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. М інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.. Згідно ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оскільки відповідач не надає регулярно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, то суд стягує з нього на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, з щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи стягування від дня пред`явлення позову до суду - 15.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Щодо інших позовних вимог, суд вважає зазначити наступне. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У якості доказів додаткових витрат позивачем надано: довідку директора КДЮСШ СТ «Спартак» від 11.03.2019 про те, що [PERSON] , 2009 року народження займається в комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі спортивного товариства «Спартак» на відділенні «стрибки на батуті» та довідку [PERSON] від 07.03.2019 про те, що [PERSON] , [INFO] відвідує додаткові заняття з англійської мови курси «Funny Fellow» вул. Гвардійців Широнінців, 46, місячний розмір сплати яких становить 1500,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, позивач не надала суду жодних доказів сплати нею зазначених коштів, тобто понесених додаткових витрат на дитину, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial