Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування, у якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 1,67 га в умовно-кадастрових гектарах із земель СКС «Промінь» території Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0133361, зареєстрованого за № 856 від 20.09.1997 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що 09.03.1996 року померла її мати [PERSON], якій належав сертифікат на земельну частку (паю) із земель СКС «Промінь» с. Зіньків серії ХМ № 0133361, оригінал якого було втрачено. Після смерті матері відкрилась спадщина, яку позивач прийняла, вступивши в оперативне управління майном. Однак при звернені до державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ № 0133361 було втрачено. Тому з метою реалізації своїх спадкових прав [PERSON] змушена звернутися до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай). У судове засідання 22.02.2017 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились, у зв`язку з чим справа розглянута згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник позивача [PERSON] [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова [PERSON] також надав суду письмову заяву, у якій проти позовних вимог [PERSON] не заперечував та просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Судом встановлено, що 09.03.1996 року у с. Сухий ЯР Ставищенського району Київської області померла мати позивача [PERSON], якій належало право на земельну частку (пай) розміром 1,67 в умовних кадастрових гектарах із земель бувшій СКС «Промінь» на території Зіньківської сільської ради, після чого на вказане майно відкрилась спадщина. 20.09.1997 року, тобто після смерті [PERSON], на її імя Віньковецькою райдержадміністрацією було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0133361. Дочка померлої [PERSON], як спадкоємиця першої черги за законом прийняла спадщину після смерті [PERSON] Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-ОК № 376614; паспортом позивача; свідоцтвом про народження V-УР № 1109794, із якого слідує, що матір`ю [PERSON] записана [PERSON]; свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-БК № 470393, згідно якого [PERSON] 09.09.1984 року уклав шлюб із [PERSON], і прізвище дружини після одруження «Куценко»; відповіддю відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі № 29-28-99.6-2779/15-16 від 28.09.2016 року, із якої слідує, що на ім`я [PERSON] 20.09.1997 року видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0133361, розміром 1,67 в умовних кадастрових гектарах; копією Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ № 026, де в списку Додатку № 1 записана [PERSON]; довідками Зіньківської сільської ради № 241, № 240 від 10.02.2017 року, згідно яких [PERSON] до дня смерті 09.03.1996 року була зареєстрована та проживала в с. Станіславівка одна, а після її смерті дочка [PERSON] вступила в оперативне управління майном. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. ст. 524, 529 ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже,позивач як спадкоємець за законом, має право на спадкове майно, та зокрема на земельну частку (пай) розміром 1,67 в умовних кадастрових гектарах. Спадщину [PERSON] прийняла, вступивши в оперативне управління майном. Однак, як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2016 року, приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) СКС «Промінь» після смерті [PERSON], яка померла 09.03.1996 року, у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезазначене майно. А із оголошення в газеті «Сільські новини» № 51 від 16.12.2016 року, вбачається, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0133361, виданий на ім`я [PERSON] вважається недійсним. Таким чином, враховуючи, що у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно - земельну частку (пай) позивач позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Визнання права власності за [PERSON] на земельну частку (пай) в порядку спадкування не оспорюється відповідачем, не порушує прав чи інтересів інших осіб, та враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved