Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Закритого акціонерного товариства «Октябрьський віно-коньячний завод», третя особа [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном шляхом звільнення майна з-під арешту нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], накладеного ухвалою Київського районного суду м.Сімферополя по справі № 2/0109/1065/2012 від 03 лютого 2011 року у редакції ухвали Київського районного суду м.Сімферополя по справі № 2/0109/1065/2012 від 18 червня 2013 року. В обґрунтування якого зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS], яка перебуває під арештом (забороною відчуження) відповідно до ухвали Київського районного суду м. Сімферополя по справі №2/0109/1065/2012 за позовом ЗАТ «Октябрьський віно-коньячний завод» до [PERSON] про стягнення боргу, якою вжито заходи забезпечення позову від 03 лютого 2011 року, у яку внесено виправлення згідно ухвали Київського районного суду м. Сімферополя з вищевказаної справи від 18 червня 2013 року. Посилаючись на положення ст.ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України, позивач просить усунути перешкоди в користуванні майном, а саме: квартирою [ADDRESS], шляхом його звільнення з-під арешту накладеного ухвалою Київського районного суду м.Сімферополя по справі № 2/0109/1065/2012 від 03 лютого 2011 року у редакції ухвали Київського районного суду м.Сімферополя по справі № 2/0109/1065/2012 від 18 червня 2013 року. Представник позивача в судовому засіданні позивні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач будучі належно повідомленими про дату та місце слухання справи в судове засідання не явився, причин неявки не повідомив. Третя особа в судове засідання не явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, зі згоди представника позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача по доказах, що є в наявності, шляхом ухвалення заочного рішення. Вислухав представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду повно та всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити всі докази в їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради №1032 від 27 травня 2011 року «Про оформлення права приватної власності на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON]» за [PERSON] оформлено право власності на тикімнатну квартиру [ADDRESS], про що [PERSON] 23 червня 2011 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с. 4,5). Ухвалою Київського районного суду м: Сімферополя по справі №2/0109/1065/2012 від 03 лютого 2011 року за позовом ЗАТ «Октябрьський віно - коньячний завод» до [PERSON] про стягнення боргу, вжито заходи забезпечення позову, а саме: заборонено відчуження квартири [ADDRESS] до вирішення спору судом (а.с.3). Ухвалою Київського районного суду м. Сімферополя з вищевказаної справи від 18 червня 2013 року було внесено виправлення в ухвалу Київського районного суду м. Сімферополя по справі №2/0109/1065/2012 від 03 лютого 2011 року та зазначено вірну її дату « 03 лютого 2012 року» замість невірного « 03 лютого 2011 року»(а.с.12). 24 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АР Крим [PERSON] за реєстровим №698, відповідно до умов вказаного договору [PERSON] продав, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS].(а.с.7-9). 28 грудня 2012 року КРП «Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» на ім'я [PERSON] видано Витяг про державну реєстрацію прав №37059714 (а.с.11). Таким чином, [PERSON] стала власником спірного нерухомого майна з 24 грудня 2012 року, тобто, з моменту державної реєстрації договору купівлі-продажу квартири у Державному реєстрі правочинів. Позивач вважає, що належна їй квартира [ADDRESS] підлягає звільненню з під арешту. На момент винесення ухвали Київського районного суду м. Сімферополя по справі №2/0109/1065/2012 від 03 лютого 2011 року, у яку внесено виправлення згідно ухвали Київського районного суду м. Сімферополя з вищевказаної справи від 18 червня 2013 року, квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За правилом частин 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. ; Згідно статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, під арештом наразі перебуває майно, що належить особі, яка не є учасником судового процесу по справі №2/0109/1065/2012 за позовом ЗАТ «Октябрьський віно - коньячний завод» до [PERSON] про стягнення боргу, а тому суд дійшов думки про безпідставність такого арешту, наслідком чого має бути ухвалення судового рішення про звільнення майна з під арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved