Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її мати [PERSON] , яка померла [INFO]. в с.Зоряне Ружинського району Житомирської області, мала у приватній власності земельну ділянку площею 3.8384га, розташовану на території Зорянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на яку за нею посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку. Позивачка, як спадкоємець за законом, успадкувала її майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки в Державному акті на вказану земельну ділянку, виданому на ім'я спадкодавця, невірно вказано кадастровий номер земельної ділянки. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд визнати недійсним зазначений Державний акт в частині кадастрового номера земельної ділянки та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, належну спадкодавцю. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача-Зорянської сільської ради Ружинського району позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру в судове засідання не з'явився, заперечень відносно позову до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO]. в с.Зоряне Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть(а.с.8). 2 Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця. З спадкової справи №406/2014 , заведеної 14.11.2014р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлої [INFO]. [PERSON] , вбачається, що остання заповіт не залишила , а позивачка як дочка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги вказаної особи та у встановлений законом строк прийняла спадщину(а.с.29-41). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 26.02.2003р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації від 07.10.2002р. № 618 , судом встановлено, що до спадкового майна [PERSON] входить земельна ділянка, яка розташована на території Зорянської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, площею 3.8384 га( а.с.49). Проте, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори в Житомирські області від 17.12.2016р. №3369/02-14, державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину з підстав наявності розбіжностей в написанні кадастрового номера земельної ділянки, який вказаний в Державному акті на право власності на земельну ділянку та в Державному земельному кадастрі( а.с.12). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є розбіжності в написанні кадастрових номерів земельної ділянки, належної спадкодавцю. Так, судом встановлено, що у вказаному Державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено кадастровий номер земельної ділянки, належної [PERSON], як -[NUMBER]. В той же час, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, наданого відділом Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області 03.09.2015р. , на підставі вищевказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 3.8384 га, розташовану на території Зорянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої -[NUMBER] (а.с.10-11). З врахуванням викладеного, суд приходить до впевненості, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданому на ім'я спадкодавця [PERSON], невірно вказано кадастровий номер належної їй земельної ділянки. Внести зміни щодо виправлення вказаної помилки в оригінал правовстановлюючого документу після смерті спадкодавця неможливо, хоча право власності [PERSON] на зазначену у вказаному Державному акті земельну ділянку ніким не оспорюється. А тому усунення порушень прав позивачки можливо лише в судовому порядку шляхом визнання частково недійсним виданого спадкодавцю Державного акту та визнання за позивачкою права на спадкове майно. 3

Outcome: approved