Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29.06.2010 року. Мають малолітніх дітей- доньку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що не стало взаємного порозуміння, внаслідок чого настало охолодження взаємних почуттів, основа подружніх відносин втрачена. Шлюбні відносини між ними остаточно припинені з лютого 2016 року, не проживають як чоловік та жінка, проживає разом з дітьми окремо від відповідача у своїх батьків. Спільне господарство ними не ведеться. Суперечки щодо майна, що є спільною власністю, на даний час немає. Збереження сімї неможливе. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Суперечки щодо місця проживання дітей разом з позивачкою, немає. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2010 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29.06.2010 р., дружині після реєстрації шлюбу залишено прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін малолітніх дітей підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2010 року, від шлюбу мають малолітніх дітей- доньку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з лютого 2016 року разом не проживають і не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання та утримання малолітніх дітей вирішено, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 350 грн., що підтверджено відповідними фінансовими документами, слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved