Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, згідно якого просить визнати право власності на земельну ділянку площею 1,0892 га., що розташована на території Ценівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, кадастровий номер 6123088400:01:001:0756, що належить їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №818976 від 15.03.2006 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй належить земельна ділянка площею 1,0892\~га. кадастровий номер 6123088400:01:001:0756 на території Ценівської сільської ради Козівського району Тернопільської області на підставі державного акта серії ЯБ\~№818976 від 15.03.2006 року. Зазначає, що у звязку із втратою вказаного державного акта не має змоги укласти договір оренди земельної ділянки, а тому змушена звернутись з позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, однак подала клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити та розглядати справу за її відсутності без застосування технічних засобів (а.с.15). Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого сільська рада не заперечує щодо визнання права власності на земельну ділянку справу розглядати без його участі (а.с.24). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 15.03.2006 року [PERSON] видано державний акт серії ЯБ\~№818976 про право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0892\~га. на території Ценівської сільської ради Козівського району Тернопільської області на підставі розпорядження Козівської районної державної адміністрації від 28.11.2005 року 527 (а.с.3). Оригінал вказаного державного акта втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №88 (3126) від 11.11.2016 року (а.с.16). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved