Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її дядько [PERSON], який помер [INFO]. та заповів їй все своє майно, мав у приватній власності земельні ділянки, розташовані на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на які за ним посвідчено Державними актами на право власності на земельну ділянку. Позивачка, як спадкоємець по заповіту, успадкувала його майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки в Державних актах на вказані земельні ділянки, виданих на ім'я дядька, невірно вказано кадастрові номера земельних ділянок. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд визнати недійсними зазначені Державні акти в частині вказаних і них кадастрових номерів земельних ділянок, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, належні спадкодавцю. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача- Городоцької сільської ради Ружинського району - позовні вимоги визнає. Представник відділу Держземагенства у Ружинському районі проти задоволення позову не заперечує про що подав відповідну заяву до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO]. в с.Городок Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть(а.с.12). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 2 Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З матеріалів спадкової справи №164/2011, заведеної 14.06.2011 року Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлого [INFO]. [PERSON], вбачається, що позивачка є єдиним спадкоємцем по заповіту вказаної особи та у встановлений законом строк прийняла його спадщину(а.с.40-57). На підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №047343,ЖТ №047344, ЖТ № 047345, виданих 10.02.2003р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації від 27.06.2002р. №320, судом встановлено, що до спадкового майна [PERSON] входять земельні ділянки, розташовані на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею, відповідно, 0.3818, 2.5109, 0.2604 га (а.с.7-10). Проте, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори в Житомирські області від 11.02.2015р. №326, державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину з підстав відсутності витягів з Державного земельного кадастру(а.с.23). Відділом Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області позивачці відмовлено у видачі вказаних витягів з Державного земельного кадастру в зв'язку з допущеними помилками в кадастрових номерах земельних ділянок, належних [PERSON].(а.с.22). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є відсутність витягів Державного земельного кадастру на успадковані нею земельні ділянки. Судом встановлено, що у вказаних Державних актах на право власності на земельну ділянку зазначено кадастрові номери земельних ділянок, належних [PERSON], а саме: на земельну ділянку площею 0.3818 га - №182528280021000101; на земельну ділянку площею 2.5109 га - № №182528280005000007, на земельну ділянку площею 0.2604 га - №182528280009000006. В той же час, як вбачається з вищевказаного повідомлення, наданого відділом Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області 04.02.2015р.,витягів з Державного кадастру про земельну ділянку, на підставі вищевказаних Державних актів на право власності на земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки площею 0.3818га, 2.5109 га, 0.2604 га, розташовані на території Городоцької сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номера яких, відповідно -1825282800:01:000:0388, 1825282800:02:000:0113, 1825282800:03:000:0023 (а.с.13-22). З врахуванням викладеного, суд приходить до впевненості, що в Державних актах на право власності на земельну ділянку, виданих на ім'я спадкодавця [PERSON], допущено помилки, а саме: невірно вказані кадастрові номера належних йому земельних ділянок. Внести зміни щодо виправлення вказаної помилки в оригінали правовстановлюючих документів після смерті спадкодавця неможливо, хоча право власності [PERSON] на зазначені вказаних Державних актах земельні ділянки ніким не оспорюється. А тому усунення порушень прав позивачки можливо лише в судовому порядку шляхом визнання частково недійсними виданих спадкодавцю Державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання за позивачкою права на спадкове майно. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити позивачці її обов'язок відповідно до вимог Податкового кодексу України провести декларування отриманої спадщини. 3

Outcome: approved