Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. І.Стислий виклад позиції учасників судового розгляду Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками п`ятьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З квітня 2012 року неповнолітні онуки проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідачі тривалий час ухиляються та фактично самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у житті дітей не приймають, спілкуються з ними дуже рідко, матеріально не забезпечують. На підставі наведеного, просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, зазначивши, що протягом понад як три роки відповідач [PERSON] дітей не відвідує і з ними не спілкується, не телефонує, їх життям не цікавиться. Відповідач [PERSON] з липня 2019 року проживає в іншому населеному пункті, дітей не відвідує, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідач [PERSON] зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дітей, однак ці котримує отримує її донька та витрачає на власні потреби. Усі витрати по утриманню п`ятьох неповнолітніх дітей несе позивач. Позбавлення батьківських прав відповідачів надасть можливість онукам отримувати піклування від держави, тому що самостійно забезпечити усім необхідним позивач змоги немає. Крім того, позивач вказала, що обставини, які викладені у акті обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача [PERSON] щодо перешкод у спілкуванні з дітьми дійсності не відповідають, він протягом трьох років не виявляв бажання спілкуватись зі своїми дітьми. Надаючи висновок про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, представник органу опіки та піклування не спілкувався ні з нею, ні з дітьми. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - органу опіки та піклування Малинської сільської ради Березнівського району Рівненської області Дзюбак Н.С. суду пояснила, що дітьми опікується лише бабуся - позивач [PERSON] . Протягом останніх трьох років відповідач [PERSON] дітей не відвідував, ще за часів спільного проживання із дочкою позивача він звертався до сільської ради із заявами, що він не є батьком неповнолітніх дітей. Не дбає про дітей також і відповідач [PERSON] , яка залишила їх та проживає на даний час із співмешканцем в іншому населеному пункті, а тому орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 07.10.2019 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 21.11.2019 року підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Як вбачається із повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу було надіслано судову повістку (поштове відправлення №3460002334072), [PERSON] відмовилась отримувати судову повістку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Як вбачається із повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу було надіслано судову повістку (поштове відправлення №3460002334056), [PERSON] 24.12.2019 року отримав судову повістку. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідачі були належним чином та своєчасно сповіщені про час та місце судового засідання. Відзиву [PERSON] , [PERSON] не подали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Згідно свідоцтв про народження серія [NUMBER] , серія [NUMBER] , серія [NUMBER] , серія [NUMBER] , Серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Малинської сільської ради Березнівського району Рівненської області №1788 від 04.09.2019 року [PERSON] сама виховує своїх п`ятьох онуків: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Згідно висновку органу опіки та піклування Малинської сільської ради Березнівського району Рівненської області мати неповнолітніх дітей [PERSON] не створила належних умов для їх проживання та розвитку, не приділяє належної уваги їх вихованню, не утримує їх матеріально, а тому визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо п`ятьох неповнолітніх дітей. Вказаний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Малинської сільської ради Березнівського району Рівненської області. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 04.09.2019 року встановлено, що у житловому будинку [ADDRESS] спільно із [PERSON] проживають: [PERSON] , 1986 року народження, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Умови проживання задовільні, в житловому будинку є всі необхідні умови для всебічного та гармонійного розвитку дітей. Згідно характеристик за місцем навчання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , батьки не приділяють вихованню дітей належної уваги, мама не цікавиться навчанням дітей, вихованням займається бабуся. Відповідно до висновку виконавчого комітету Бронниківської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 29.11.2019 року визнано недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] . Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] №115 від 28.11.2019 року вбачається, що [PERSON] з дружиною розлучений, проживає разом з матір`ю, двома братами і племінником в будинку, який належить матері. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи довічно. Фактично нічого не чує, ніде не працює, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1564 грн. У зв`язку з чим комісія зробила висновок, що утримувати п`ять дітей відповідач не в змозі, разом з тим причин позбавляти його батьківських прав причин немає. Зі слів [PERSON] він неодноразово відвідував дітей, однак його колишня дружина його виганяла його з будинку. Відповідно до висновку виконавчого комітету Бронниківської сільської ради Рівненського району Рівненської області позбавлення батьківських прав [PERSON] є недоцільним. ІV. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно положень ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Відповідач [PERSON] , [PERSON] відзиву на позовну заяву не подали, заперечень щодо позовних вимог не висловили, не представили суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки та піклування Малинської сільської ради Березнівського району Рівннської області вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] її батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Орган опіки та піклування Бронниківської сільської ради Рівненського району Рівненської області дійшов до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітніх дітей, проте з таким висновком суд не погоджується з наступних підстав. Вказаний висновок органу опіки та піклування було здійснено лише на підставі інформації, що була отримана безпосередньо від відповідача, ні з дітьми, ні з бабусею, з якою з 2012 року проживають діти, представники виконавчого комітету не спілкувались. Під час розгляду цивільної справи судом не було здобуто доказів, які б вказували, що відповідачам чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми, як і не було здобуто будь-яких доказів, що свідчили б про відсутність достатніх можливостей у відповідачів спілкуватись та дбати про своїх дітей. Та обставина, що відповідач отримує мінімальну пенсію є свідченням неможливості в достатній мірі фінансово забезпечити п`ятьох дітей, проте не унеможливлює спілкування з дітьми в належному для їх розвитку обсязі та турботу про них. Суд вважає, що таке ставлення відповідачів до виконання своїх батьківських обов`язків є результатом їх усвідомленої пасивної поведінки; [PERSON] та [PERSON] фактично самоусунулись від виховання своїх дітей за відсутності будь-яких об`єктивних та доведених перешкод до цього. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по утриманню і вихованню неповнолітніх дітей, а тому позбавлення їх батьківських прав буде відповідати інтересам дітей, які матимуть право на піклування з боку держави. За правилами частини 4 статті 167 Сімейного кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Оскільки діти позбавлені батьківського піклування, проживають з позивачем, суд вважає за можливе передати малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , під опікування бабусі [PERSON] . Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, підставною є вимога про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] , так як остання не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей. Положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Приймаючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved