Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2006 року визнано, що [PERSON] є батьком [PERSON] [PERSON] помер [INFO] в м. Харкові. Батьку на праві власності належало ? частини квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округ Жамойда Г.М. від 03.05.2012 року за реєстраційним № 773; 7/100 частини комунальної квартири [ADDRESS] на підставі договору міни від 23.06.2008 року за реєстраційним № 808. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вказане майно, до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини звернулись його донька [PERSON] та дружина [PERSON] Відповідно до витягу зі спадкового реєстру від 27.03.2014 року, наданого приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.Є., після смерті батька була відкрита спадкова справа і видані свідоцтва про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] Позивач зазначає, що відповідачі не повідомили їй про смерть батька, тільки на початку весни 2014 року, коли вона прийшла за місцем роботи батька, дізналася про його смерть. Заяву про прийняття спадщини приватний нотаріус ХМНО Васікова Л.Є. приймати відмовилась, мотивуючи видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] та [PERSON] в 2013 році і відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. На направлену [PERSON] поштою заяву про прийняття спадщини вона отримала відповідь про неможливість розгляду заяви, так як пропущений шестимісячний строк для звернення і запропоновано вирішення цього питання в судовому порядку. Також, приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.Є. 21.11.2014 року прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за заявою [PERSON] Позивач вважає, що встановлений ст. 1270 ЦК України на прийняття спадщини пропущений з поважних причин у зв'язку із приховуванням від неї факту смерті батька, тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO] в м. Харкові, на два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Зазначає, що мала погані відносини з дружиною батька, а тому остання приховала від неї факт його смерті. В судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачі, третя особа у судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наданих доказів, в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] помер [INFO] в м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. (а. с. 9). Після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини звернулись його донька [PERSON] та дружина [PERSON] Відповідно до витягу зі спадкового реєстру № 37002241 від 27.03.2014 року, наданого приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.Є., після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа № 54128332 і видані свідоцтва про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] (а.с.12-13). Відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2006 року визнано, що [PERSON] є батьком [PERSON]. (а.с.10-11). Листом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального кругу Васікової А.Є. на ім'я [PERSON] повідомлено, що оскільки після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], шестимісячний строк давно минув, її заява не може розглядатись як своєчасно подана заява про прийняття спадщини. Крім того, іншим спадкоємцям, які своєчасно прийняли спадщину - [PERSON] та [PERSON], вже видані свідоцтва про право на спадщину 30.10.2013 року. Зміни в свідоцтво про право на спадщину можуть бути внесені нотаріусом тільки за згодою спадкоємців, які вже отримали свідоцтво про право на спадщину або це питання може бути вирішено в судовому порядку. (а.с.14). 21.11.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.Є. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], померлого [INFO]. (а.с.15). Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] надійшла у стаціонар 20.05.2013 року та була виписана 21.05.2013 року. (а.с.70). Згідно досліджених у судовому засіданні матеріалів спадкової справи № 09/2013, до майна померлого [INFO] [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернулись лише [PERSON] та [PERSON], яким видані свідоцтва про право на спадщину. (а.с.86-88). Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивач за адресою: [ADDRESS], проживала разом із батьком у 2008-2009 роках. Потім батько переїхав за іншою адресою. [PERSON] інколи приходила на роботу до батька, спілкувались вони рідко, останній раз свідок бачила [PERSON] влітку 2009 року. Зі слів своєї матері [PERSON] відомо, що дружина [PERSON] була проти його спілкування з дочкою [PERSON] Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2 ст.59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Згідно з нормами ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, проаналізувавши встановлені під час розгляду обставини, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв'язку, оскільки згідно вимог ч.3 ст. 1272 ЦК України, судом може бути встановлено додатковий строк на прийняття спадщини, якщо судом буде визнано поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, виходячи із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, враховуючи, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що у нього були поважні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини судом не встановлено, на підставі чого, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Outcome: dismissed