Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна, мотивуючи тим, що 05 лютого 2013 року шлюб між ними припинено. За час\~перебування у\~шлюбі,\~разом з\~відповідачем в\~результаті спільної\~праці та\~за спільно\~зароблені кошти\~набули у\~спільну власність\~житловий і\~господарський будинки,\~загальною площею\~189,5\~кв.м,\~що знаходяться\~за адресою\~с.Медведівці,\~вул.Середня,323\~Бучацького району\~ Тернопільської\~області,\~яка на\~даний час\~переіменована на\~вул.Закаплична-Бічна,\~будинок 22.Вказаний житловий будинок було збудовано на підставі дозвільних документів та прийнято в експлуатацію на підставі акта державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом індивідуального житлового будинку і господарських будівель від 09 лютого 2000 року, затвердженого розпорядженням голови Бучацької районної державної адміністрації від 14.02.2000 року №41 «Про затвердження актів державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва індивідуального, одноквартирного житлового будинку з господарськими будівлями в с.Медведівці Бучацького району». Впродовж останнього року з відповідачем [PERSON] склались напружені відносини в тому числі і щодо її проживання у вказаному житловому будинку, що призводять до скандалу, а тому просить суд визнати за нею право власності на ? ідеальну частку на житловий і господарський будинку, загальною площею 189,5 кв.м, що знаходяться в с.Медведівці, вул.Середня,323 Бучацького району Тернопільської області, а також припинити право власності на житловий і господарський будинки, загальною площею 189,5 кв.м, що знаходяться в с.Медведівці, вул.Середня,323 Бучацького району Тернопільської області, зареєстроване за [PERSON]\~\~ В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позов підтримала, суду пояснила, що з 26 жовтня 1986 року по 05 лютого 2013 рік позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. В період шлюбу, в результаті спільної праці та за спільно зароблені кошти набули у спільну власність житловий і господарський будинки, загальною площею 189,5 кв.м, що знаходяться за адресою с.Медведівці, вул.Середня,323 Бучацького району Тернопільської області. Право власності на вказаний житловий будинок посвідчується свідоцтвом про право власності на жилий і господарський будинки, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Медведівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області від 24 лютого 2000 року та зареєстрований в Бучацькому районному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №40 за реєстровим номером 7 від 25 лютого 2000 року. Оскільки право власності на житловий і господарський будинки, що знаходиться в с.Медведівці, вул.Середня,323 набуто за час шлюбу, то частки кожного із співвласників є рівними, і кожен учасник спільної сумісної власності має право вимагати виділення ідеальних часток. У добровільному порядку поділити спільно нажите майно відповідач [PERSON] відмовляється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: З 26 жовтня 1986 року по 05 лютого 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, спільно проживали, були пов`язані спільним побутом; У шлюбі сторони в результаті\~спільної праці\~та за\~спільно зароблені\~кошти набули\~у спільну\~власність житловий\~і господарський\~будинки,\~загальною площею\~189,5\~кв.м,\~що знаходяться\~за адресою\~с.Медведівці,\~вул.Середня,323\~Бучацького району\~ Тернопільської\~області,вартість яких на момент розгляду справи становить 715060 грн.; Житловий будинок збудовано на підставі дозвільних документів та прийнято в експлуатацію на підставі акта державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом індивідуального житлового будинку і господарських будівель від 09 лютого 2000 року, затвердженого розпорядженням голови Бучацької районної державної адміністрації від 14.02.2000 року №41 «Про затвердження актів державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва індивідуального, одноквартирного житлового будинку з господарськими будівлями в с.Медведівці Бучацького району»; Право власності на жилий і господарський будинки, посвідчується свідоцтвом про право власності на жилий і господарський будинки, виданим на підставі рішення виконкому Медведівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області від 24 лютого 2000 року та зареєстрованим в Бучацькому районному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №40 за реєстровим номером 7 від 25 лютого 2000 року. Сторони не домовилися про порядок поділу жилого і господарського будинків. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України (ст.68 кодексу). Відповідно до\~ч.1\~ст.69\~СК України\~дружина і\~чоловік мають\~право на\~поділ майна,\~що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За вимогами частин 3-4 ст.368 Цивільного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, або законом. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, що означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов'язанні доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім'я одного подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано лише чоловіка, це ще не означає, що він є одноосібним власником майна. Згідно ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. За таких обставин і визначених відповідно до них правовідносин суд приходить до переконання, що житловий і господарський будинки по вул.Середня,323 в с.Медведівці Бучацького району Тернопільської області є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними і, що підстав для збільшення або зменшення часток співвласників немає.

Outcome: approved