Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], 30 вересня 2011 року у сумі по 1000 гривень на кожну дитину окремо щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак шлюбні відносини з ним фактично припинені, і [PERSON] проживає окремо. Діти знаходяться на її повному утриманні, відповідач участі у їх вихованні не бере, коштів на утримання не надає, тому позивач самостійно займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням, а відтак змушена звертатись до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснивши, що він не працює, знаходиться по догляду за особою похилого віку, тому аліменти у розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину платити не має змоги. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на теперішній час мешкають окремо. Від шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти мешкають спільно із матір'ю, а батько достатньої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно з приписами ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує як стан здоров'я та матеріальне становище дітей, їх вік, потреби для забезпечення духовного та фізичного розвитку, так і стан здоров'я та матеріальне забезпечення платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач не працює, оскільки перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Віньковецької райдержадміністрації по догляду за особою похилого віку, та позивач у суді визнала, що 1000 гривень аліментів на одну дитину [PERSON] платити не зможе за відсутності у нього коштів. Тому, враховуючи, що [PERSON] сталих регулярних доходів не має, суд вважає за необхідне присудити аліменти у тверді грошові сумі у розмірі, що буде складати не менше як 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Крім того, згідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: partial