Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа: КП «Житловик-2» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона проживає і зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Наймачем цієї квартири являвся її дядько - [PERSON], який помер [INFO] р. Після його смерті вона проживає у квартирі із своєю донькою - [PERSON], [INFO]. Відповідачка по справі являлася дружиною дядька. У 2001 р. вона поїхала у Росію на заробітки, де зареєструвала шлюб і знаходиться по теперішній час. На теперішній час він має намір переоформити договір найму квартири на себе, але не може цього зробити, оскільки за спірною адресою також зареєстрована відповідачка, хоча з 2001 р. у спірній квартирі не проживає, її особистих речей в ній немає. Крім того, вона сплачує комунальні послуги із урахуванням реєстрації відповідачки, що ускладнює її матеріальне становище. Просить суд позовну заяву задовольнити, визнати [PERSON] особою, яка втратила право користування житловим приміщенням квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день слухання справи повідомлялася належним чином судовою повісткою. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв'язку із неявкою відповідача та за згодою позивача суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача - на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Вислухавши в судовому засіданні позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, свідок [PERSON] пояснила суду, що вона являється сусідкою позивачки і проживає за адресою: [ADDRESS]. Позивачка проживає у квартирі 10 разом із дитиною. Зі слів позивачки їй відомо, що у квартирі також зареєстрована відповідачка [PERSON], але вона її ніколи не бачила. Свідок [PERSON] дав суду аналогічні пояснення. З копії особистого рахунку на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], неповнолітня [PERSON], [INFO], а також відповідачка [PERSON]. (а.с.5-6). З акту КП «Житловик-2» вбачається, що відповідачка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає з 2001 р., особистих речей її у квартирі немає. (а.с.11) Статтею 4 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. До житлового фонду включаються також жилі будинки, що належать державно-колгоспним та іншим державно-кооперативним об'єднанням, підприємствам і організаціям. Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік до цих будинків застосовуються правила, встановлені для громадського житлового фонду. Призначенням жилих будинків і жилих приміщень у відповідності до ст. 6 Житлового кодексу Української РСР є постійне проживання громадян, а також використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Таким чином, житлове приміщення, в якому зареєстрований відповідач, відноситься до жилих приміщень, правила користування якими регулюється нормами Житлового кодексу Української РСР. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 71 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі ст. 107 ЖК Української РСР якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Верховний Суд України у п. 11 постанови пленуму № 2 від 12.04.1985р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив, що відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Із установлених судом обставин справи, вбачається, що відповідач - [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] понад шість місяців, тому у відповідності до ч. 1 ст. 71, ст. 72, 107 ЖК Української РСР є такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач не вимагає компенсації судових витрат, пов'язаних із розглядом справи. На підставі ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України та

Outcome: approved