Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом Филенківської сільської ради Чутівського району Полтавської області та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно, якій обґрунтовувала тим, що 20.07.2001 р. між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу належного останнім жилого будинку з господарським будівлями (надалі - домоволодіння), розташованими по [ADDRESS], та земельної ділянки площею 0, 34 га, на який розташований даний будинок, яка належала [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю. [INFO] р. [PERSON] померла. Рішенням Чутівського районного суду від 16.05.2007 р. був визнаний дійсним договір купівлі-продажу зазначеного домоволодіння, укладений між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], та за [PERSON] визнано право власності на зазначене домоволодіння. [PERSON] провела державну реєстрацію зазначеного домоволодіння, але державну реєстрацію земельної ділянки, на якому домоволодіння розташовано, та яка також була предметом купівлі-продажу, не проведена у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджуючих право власності [PERSON] на неї. Позивачка просить визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнати за нею право власності на цю земельну ділянку. Позивач та представник позивача надали заяву, в яких позов підтримали і просили його задовольнити, а справу розглянути в його відсутності. Відповідачі надали заяви, в яких позов визнали і просили його задовольни, а справу просила розглянути в їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачами позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачами позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову. 20.07.2001 р. між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу належного останнім жилого будинку з господарським будівлями, розташованими по [ADDRESS] Полтавської області, а також [PERSON] земельної ділянки площею 0, 34 га, яка розташована на території Филенківської сільської ради Чутівського району Полтавської області, на який розташований даний будинок та яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка належала [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Филенківською сільською радою Чутівського району Полтавської області 28.08.1997 р. [INFO] р. померла [PERSON], а [INFO] р. помер [PERSON] Рішенням Чутівського районного суду від 16.05.2007 р. був визнаний дійсним договір купівлі-продажу зазначеного домоволодіння, укладений між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], та за [PERSON] визнано право власності на зазначене домоволодіння. [PERSON] провела державну реєстрацію зазначеного домоволодіння, але державну реєстрацію земельної ділянки, на якому домоволодіння розташовано, та яка також була предметом купівлі-продажу, не проведена у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджуючих право власності [PERSON] на неї. Можливість укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки відповідно до вимог законодавства відсутня у зв'язку зі смертю власника земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Стаття 381 ЦК України наголошує, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved