Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Харківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи такою що втратила право користування житлом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область Харківський район, м. Мерефа, пров. Дніпропетровський, 10/2, на підставі договору дарування від 23.07.1970 р. за реєстраційним номером 2369. Відповідно до будинкової книги у вказаному будинку зареєстрований син позивача [PERSON], [INFO] Згідно інформації, наданої з Харківського відділу поліції ГУ ПН у Харківський області син відповідача 06.07.2015 р. оголошено у розшук. До теперішнього часу місце знаходження [PERSON] не відоме, відповідач відсутній у житловому будинку за місцем реєстрації більше ніж один рік. На підставі цього, позивач, як власник житлового будинку, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за вказаною адресою. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу у її відсутність та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні документи, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Представник третьої особа Харківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову до суду не надходило. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 23.07.1970 р. реєстраційний номер 2369, будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область Харківський район, м. Мерефа, пров. Дніпропетровський, 10/2 належить на праві приватної власності [PERSON]. (а.с. 9-10). Відповідно до даних будинкової книги, для прописки громадян, що проживають в [INFO] за вказаної адресою прописаний [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8). Згідно інформації наданої Харківським ВП ГУ НП в Харківській області від 31.05.2016 р. № Б-567-119/90/03/24-2016, [PERSON], [INFO], якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, з 06.07.2015 року оголошено у розшук. До теперішнього часу місце знаходження [PERSON] органу досудового розслідування не відоме (а.с. 11). Відповідно до ст.ст. 71. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї, жиле приміщення зберігається за ними на протязі 6 місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. У даному випадку суд не вбачає будь-яких поважних причин для збереження за відповідачем права користування у вказаному будинку. В той же час реєстрація відповідача [PERSON], який не проживає за місцем реєстрації більше ніж один рік за вказаною адресою порушує цивільні права позивача. Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого оспорюваного, невизнаного чи порушеного цивільного права. Способи такого правового захисту встановлені ст.16 ЦК України, зокрема, припинення правовідношення. Цивільні права та обов'язки виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, в тому числі, з судових рішень. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації такої особи компетентним органом. Таким чином, в судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини, на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved