Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом за її мамою [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Тур`я Пасіка Перечинського району Закарпатської області. Свою позицію мотивує тим, що [INFO] в с. Тур`я Пасіка Перечинського району померла її мама [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими\~ будовами\~ та\~ спорудами\~ [ADDRESS] . [PERSON] ще за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй, [PERSON] . Оскільки вона у встановлений законом спосіб подала заяву про прийняття спадщини за покійною мамою\~ та\~ одноосібно\~ прийняла\~ спадщину\~ (інша\~ донька\~ [PERSON] [PERSON] дії для прийняття спадщини не вчинила), однак нотаріусом в оформленні такої їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадковий будинок, тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді Перечинського районного суду від 14 грудня 2020 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом; залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою цього ж суду від 20 квітня 2021 року до участі у даній справі залучено правонаступника відповідача Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області Тур`є-Реметівську сільську раду Ужгородського району. У підготовче судове засідання [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не вирішувати питання розподілу понесених нею судових витрат. Представник Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району як відповідача в підготовче судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та не заперечила щодо задоволення позову. У підготовче судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності та вказала, що заперечень щодо задоволення позову не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] в с. Тур`я Пасіка Перечинського району Закарпатської області померла мама [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 16 грудня 2019 року (а. с. 5-9, 42-44, 47, 48). Також встановлено, що згідно довідок виконкому Тур`я Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області [PERSON] , яка померла [INFO] , являлася головою домогосподарства [ADDRESS] , де на момент смерті була одноосібно зареєстрована (а. с. 12, 13). Крім цього встановлено, що [PERSON] на випадок смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, що буде належати ї на день її смерті та на що за законом вона матиме право, заповіла своїй доньці [PERSON] , про що свідчить заповіт від 19 серпня 2000 року, посвідчений секретарем виконкому Тур`я-Пасіцької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 59 (а. с. 10, 37, 46). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Так, 29 травня 2020 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи № 13/2020 стосовно майна спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. 23 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Закарпатської області Волковій В.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 0,1600 га по [ADDRESS] (а. с. 41-89). Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу за вих. № 55/02-14 від 08 грудня 2020 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні житлового будинку [ADDRESS] як спадщини за спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки документ, що посвідчує право власності на вказаний будинок відсутній (а. с. 14, 89). Згідно довідки Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 634/02-26 від 10 грудня 2018 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №234640189 від 30 листопада 2020 року щодо будинку [ADDRESS] відомості про реєстрацію права власності на останній в архіві БТІ та вказаних реєстрах також відсутні (а. с. 15, 16). Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1217, 1223 ЦК України). Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, враховуючи те, що [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено (а. с. 12, 41-89), тому позивач прийняла таку одноосібно. Оскільки у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № 0610840118 від 08 грудня 2020 року позивачем [PERSON] сплачено 1 407 грн. судового збору (а. с. 24). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вбачається з поданої позивачем заяви, остання, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених нею судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved