Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із наведеним вище позовом в обґрунтування якого зазначала наступне. 30.04.2004 року у виконавчому комітеті Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області, під актовим записом № 2, вона зареєструвала шлюб із [PERSON] Від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча має таку можливість. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. З огляду на вказане, позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у\~ справі. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30.04.2004 року у виконавчому комітеті Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області, під актовим записом № 2 (а.с. 5). Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що причиною звернення позивачки до суду стало те, що відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини. Дитина знаходяться на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами на час розгляду даної справи не досягнуто. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~\~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 наведеної статті СК України, визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. З урахуванням вимог діючого законодавства, письмових доказів, наявних в матеріалах справи, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує, що неповнолітня дитина перебуває на утримання своєї матері, яка не працює (а.с.8-9). Батько дитини офіційно працевлаштований (а.с. 25), інших неповнолітніх дітей, чи непрацездатних осіб немає, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини, у тому числі і за станом свого здоровя. За таких обставин, суд доходить висновку про те що, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved