Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до Договору купівлі-продажу від 01.10.2019 року посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченком В.Ю., зареєстровано в реєстрі №4432. Відповідно до Витягу №9607847 від 01.10.2019 року з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] в квартирі Позивача зареєстровані (прописані) такі особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , добровільно знялись з місця реєстрації та не проживають у квартирі позивача. Наявність інших зареєстрованих осіб у квартирі [PERSON] встановлює перешкоди у користуванні позивачем належного їй майна, останній несе додаткові витрати (комунальні платежі) на утримання квартири в зв`язку з зареєстрованими особами, не має можливості належним чином користуватися та розпоряджатися своїм майном. У зв`язку із не проживанням відповідачів за адресою реєстрації, останні втратили право користування квартирою, внаслідок їх відсутності без поважних причин понад один рік. Не проживають вони за місцем реєстрації починаючи з 2007 року без поважних причин, про було складено відповідний акт, були опитані свідки. За таких обставин, позивач просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 09 грудня 2019 у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Від представника позивача Неселовської В.В., надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутністю та за відсутність позивача. Представником просить задовольнити вимоги в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи . Відповідачі про день та час розгляду справи повідомляли у передбачений чинним ЦПК України спосіб, проте в судове засідання не з`явились, поважність причин неявки не повідомили. Заяв та клопотань від ним в адресу суду не надходило. Також відповідачами не надавався у встановленому законом порядку відзив на позов. За таких обставин, суд відповідно до приписів ст.ст. 223, 280,281 ЦПК України вважає за можливе ухвалити про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм належну оцінку суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 01.10.2019 року посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченком В.Ю., зареєстровано в реєстрі №4432 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1926695580000. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Разом з тим, як свідчать матеріали справи, в [ADDRESS] зареєстровані відповідачі: [PERSON] з 08.04.1999 року, [PERSON] з 06.05.1999 року, [PERSON] з 06.05.199 року , [PERSON] з 21.08.2001 року, [PERSON] з 19.8.2014 р. Як зазначає позивач, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не проживають у квартирі [ADDRESS] з 2007 року., а на даний час більше десяти років є тільки зареєстрованим, що перешкоджає позивачу належним чином користуватись та розпоряджатись даною квартирою. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України. Доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України, Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, як це визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Факт не проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у квартирі [ADDRESS] , також підтверджується актом від 04.10.2019р., рахунком-повідомленням про сплату комунальних послуг, а також показами сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що було здійснено Протокол опитування адвокатом Неселовською В.В., особи за її згодою. Також, представником надано протокол опитування адвокатом Неселовською В.В., особи за її згодою, за адресою : [ADDRESS] , а саме попереднього власника квартири [ADDRESS] . [PERSON] , що проживав за [ADDRESS] з 1999 року. Зазначив, що [PERSON] ,не проживала з 2007 року у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] з не проживав з 2001 року. [PERSON] не проживала, тільки була зареєстрована. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідачів в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником квартири, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном - спірною квартирою. Під час розгляду справи доказів того, що відповідачі проживають у спірному помешканні отримано не було. Також відсутні належні та допустимі докази того, що за місцем реєстрації відповідачів перебувають їх речі та вони поряд із власником несуть витрати по утриманню квартири та сплачують комунальні послуги. Крім того, не було встановлено обставин, які б свідчили, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] чиняться перешкоди у проживанні за місцем реєстрації - в квартирі [ADDRESS] .. Постановою Верховним Судом України в постанові від 16.01.2012 р. у справі № 6-57цс11 визначено, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а положення статті 7 цього Закону застосовуються до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Зважаючи на викладене, беручи до ваги обставини встановлені під час розгляду справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved