Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 листопада 1985 року помер [PERSON], дід позивача та батько [PERSON]. Відтак, відкрилась спадщина на належне [PERSON] майно, до складу якої входив житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Челюскіна, 11. Спадкодавцеві нерухоме майно належало на праві приватної власності, набутого внаслідок укладення договору безстрокового користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 03.12.1958 року за № 9_8432 та зареєстрованого в Луцькому міжміському бюро технічної інвентаризації 12.12.1966 року за № 4094. Після смерті діда було видане свідоцтво про право на спадщину за законом 01 серпня 1999 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-2070. Відповідно до даного свідоцтва спадкоємцями після його смерті за законом на ? частини житлового будинку у м. Луцьку по вул. Челюскіна, 11 є в рівних частках: дружина - [PERSON], син - [PERSON], син - [PERSON], тобто по 1/6 частини житлового будинку кожному. Окрім того, у свідоцтві визначено, що ? частини житлового будинку спадкується за заповітом дружиною, яка його пережила. Таким чином, [PERSON] успадкувала 2/3 житлового будинку після смерті [PERSON]. Після смерті діда, в житловому будинку у м. Луцьку по вул. Челюскіна, 11 постійно проживала його дружина та два сини, де вони спільно вели домашнє господарство. Таким чином, вони прийняли спадщину після смерті [PERSON]. 01.08.1990 року [PERSON] зареєстрував право власності на 1/6 частини житлового будинку загальною площею 78,8 кв.м, житловою площею 52,8 кв.м. за адресою: м. Луцьк, вул. Челюскіна, 11 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-2070. 07 квітня 2007 року померла бабуся позивача та мати [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 042768, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області. Відтак, відкрилась спадщина на 2/3 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Луцьк, вул. Челюскіна, 11. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були її діти: [PERSON] та [PERSON]. Проте, [PERSON] вважається таким, що спадщину не прийняв, оскільки на час відкриття спадщини він не проживав постійно зі спадкодавцем, не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом встановлених ЦК України строків та не отримав свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи факт неприйняття [PERSON] спадщини, його брату, [PERSON] після смерті матері належало 5/6 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Луцьк, вул. Челюскіна, 11. 14 серпня 2007 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на 5/6 частки житлового будинку у м. Луцьку по вул. Челюскіна, 11. Враховуючи ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями після його смерті були: його дружина - [PERSON], син - [PERSON] та дочка - [PERSON]. Відтак, спадкування відбулось у рівних частках, по 5/18 кожному із спадкоємців. 10.04.2009 року дані особи зареєстрували право власності на свої частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 4-116 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 4-115. Дана інформація підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 63837442. 07 грудня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області серії І-ЕГ № 175891. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входила 1/6 частина житлового будинку (А-1), загальною площею 78,8 кв.м., житловою площею 52,8 кв.м. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, однак, йому було відмовлено у прийнятті спадщини на будинок, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. На підставі наведеного, просить суд, визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в м. Луцьку по вул. Челюскіна, 11. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали та заперечень щодо задоволення позову не мають. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що 11 листопада 1985 року помер [PERSON], дід позивача та батько [PERSON]. Стаття 525 ЦК України (в редакції 1963 року) визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відтак, відкрилась спадщина на належне [PERSON] майно, до складу якої входив житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Челюскіна, 11. Спадкодавцеві нерухоме майно належало на праві приватної власності, набутого внаслідок укладення договору безстрокового користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 03.12.1958 року за № 9_8432 та зареєстрованого в Луцькому міжміському бюро технічної інвентаризації 12.12.1966 року за № 4094. Після смерті [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом 01 серпня 1999 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-2070 (а.с. 7). Відповідно до даного свідоцтва спадкоємцями після його смерті за законом на ? частини житлового будинку у м. Луцьку по вул. Челюскіна, 11 є в рівних частках: дружина - [PERSON], син - [PERSON], син - [PERSON], тобто по 1/6 частини житлового будинку кожному. Окрім того, у свідоцтві визначено, що ? частини житлового будинку спадкується за заповітом дружиною, яка його пережила. Таким чином, [PERSON] успадкувала 2/3 житлового будинку після смерті [PERSON]. Після смерті [PERSON], в житловому будинку у м. Луцьку по вул. Челюскіна, 11 постійно проживала його дружина та два сини, де вони спільно вели домашнє господарство. Таким чином, вони прийняли спадщину після смерті [PERSON]. 01.08.1990 року [PERSON] зареєстрував право власності на 1/6 частини житлового будинку загальною площею 78,8 кв.м, житловою площею 52,8 кв.м. за адресою: м. Луцьк, вул. Челюскіна, 11 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-2070. 07 квітня 2007 року померла бабуся позивача та мати [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 042768, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відтак, відкрилась спадщина на 2/3 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Луцьк, вул. Челюскіна, 11. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були її діти: [PERSON] та [PERSON]. Проте, [PERSON] вважається таким, що спадщину не прийняв, оскільки на час відкриття спадщини він не проживав постійно зі спадкодавцем, не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом встановлених ЦК України строків та не отримав свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи факт неприйняття [PERSON] спадщини, його брату, [PERSON] після смерті матері належало 5/6 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Луцьк, вул. Челюскіна, 11. 14 серпня 2007 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на 5/6 частки житлового будинку у м. Луцьку по вул. Челюскіна, 11. Враховуючи ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями після його смерті були: його дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON]. Відтак, спадкування відбулось у рівних частках, по 5/18 кожному із спадкоємців. 10.04.2009 року дані особи зареєстрували право власності на свої частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 4-116 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 4-115. Дана інформація підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 63837442. 07 грудня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області серії І-ЕГ № 175891. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входила 1/6 частина житлового будинку (А-1), загальною площею 78,8 кв.м., житловою площею 52,8 кв.м. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Судом встановлено, що позивач не може оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки на даний час в неї відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно (а.с. 12). Із матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] являвся батьком позивача [PERSON] (а.с. 10 копії спадкової справи). Таким чином, враховуючи ті обставини, що [PERSON] являється спадкоємцем майна після смерті батька, прийняв спадщину, а тому суд прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно 1/6 частину житлового будинку № 11 по вул. Чекаліна в м. Луцьку Волинської області.

Outcome: approved