Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовомякий пізніше уточнила, і остаточно заявила вимоги до [PERSON] про поділ спільно нажитого майна подружжя, в якому просила поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку № 12-а по вул. Зої Космодем»янської м.Вільнянськ Запорізької області (з господарськими будівлями та спорудами). На обґрунтування позовних вимог [PERSON] в своїй позовній заяві зазначила, що з 2007 року до 2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], за час якого вони за спільні кошти придбали житловий будинок № 12-а по вул. Зої Космодем»янської м.Вільнянськ Запорізької області. Проте за правовстановлюючими документами власником вказаного будинку вказаний лише її колишній чоловік. Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу відповідач категорично не бажає провести розподіл сумісного майна, позивач прохає суд розділити спірний житловий будинок, визнавши за нею право власності на 1/2 його частину. В судове засідання позивач не з»явилась. При цьому надала заяву про розгляд справи без її участі, та на уточнених вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. При цьому надав заяву про визнання ним позову, та розгляд справи без його участі. Відповідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов наступних висновків: 11.08.2007 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 118. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.05.2014 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Під час перебування у шлюбі сторонами був придбаний житловий будинок № 12-а по вул. Зої Космодем»янської м.Вільнянськ Запорізької області. Право власності на вказаний будинок зареєстровано за відповідачем [PERSON], що підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку від 18.02.2011 року ВРД 071957, посвідчений приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 284, витягом з Державного реєстру правочинів № 9602813 від 18.02.2011 року. Відповідно до\~ст.60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, спірний житловий будинок був набутий сторонами у шлюбі і, виходячи зі\~ст.60 СК України, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Стаття 69 СК України\~дає подружжю право на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. А\~ст.70 СК України\~говорить про рівність часток майна дружини та чоловіка у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо інше не визначене домовленістю подружжя або шлюбним договором. \~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин та вказаних норм матеріального права, є всі підстави для поділу майна сторін. \~\~\~\~\~\~\~ Суд враховує, що позивач просить суд поділити житловий будинок в ідеальних частках, при цьому клопотання щодо призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи для визначення можливості розподілу даного будинку та можливих варіантів такого розподілу позивачем заявлено не було. \~\~\~\~\~\~\~\~ Отже, виходячи з доведеним в судовому засіданні фактом, що спірний будинок є спільною сумісною власністю сторін, як подружжя, відсутності можливих варіантів поділу будинку в натурі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та поділити майно в ідеальних частках, виходячи з їх рівності, на яку вказує\~ст.70 СК України\~та за відсутності шлюбного договору і інших домовленостей подружжя. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод, чи інтересів інших осіб і тому на підставі ч.4 си.174 ЦПК України позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved