Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що 04 грудня 2001 року в с.Піски Буринського району Сумської області померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на земельну частку (пай) розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 0184035, зареєстрованого 30.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №882. При житті [PERSON] склала заповіт від 05.10.2001 року, що був посвідчений секретарем Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області, в якому все своє майно і взагалі все те, що їй належатиме за законом на день її смерті, заповіла позивачці. Позивачка, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Нещодавно позивачка звернулася до нотаріуса з питанням оформлення спадщини на вищевказане майно - земельну частку (пай), але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно - земельну частку (пай) був втрачений. Оригінал сертифікату був втрачений за невідомих позивачці обставин. Позивачка просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Присеймівський» та розташована на території Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області, розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0184035, зареєстрованого 30.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №882, в порядку спадкування за заповітом після померлої 04 грудня 2001 року матері [PERSON]. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує ( а.с. 36). Представник відповідача - Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області у судове засідання не зявився, від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю ( а.с. 26). Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 грудня 2001 року в с. Піски Буринського району Сумської області померла мати позивачки - [PERSON] (а.с. 5-6, 8). Після смерті матері позивачки відкрилася спадщина на належне їй майно. Буринським відділом Держгеокадастру було видано довідку про те, що дійсно [PERSON], яка померла 04.12.2001 року, було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0184035, який зареєстровано 30.01.1997 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 882, земельна частка (пай) розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) знаходиться на території Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с. 11). З листа відділу Держгеокадастру у Буринському районі № 26/146-17 від 15.05.2017 р. вбачається, що [PERSON] не отримувала державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії СМ № 0184035 ( а.с. 10). З Додатку до Державного акту на право колективної власності на землю Серії СМ № 000010, виданого колгоспу «Присеймівський» 22.06.1995 року, вбачається, що [PERSON], яка проживала в с.Піски, внесена під № 882 до списку громадян - членів даного колгоспу ( а.с. 13-15). Згідно довідки Пісківської сільської ради Буринського району від 10.05.2017 року №02-28/204, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала у [INFO] ( а.с. 9). З листа відділу Держгеокадастру у Буринському районі від 22.06.2017 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі дублікату сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ № 0184035 оскільки така видача не передбачена законодавством за зазначено, що сертифікат виготовлявся в одному екземплярі і був виданий власнику, про що свідчить підпис власника сертифіката та було рекомендовано звернутись до суду ( а.с. 12). Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, відповідно до вищевказаного Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], будучи членом КСП, була включена до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю серії Серії СМ № 000010, виданого колгоспу «Присеймівський» 22.06.1995 року, реалізувала своє право на земельну частку (пай), площею 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Пісківської сільської ради, отримавши сертифікат на земельну частку (пай) серії СМ № 0184035 . Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд доходить висновку, що право [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 2,16 га в умовних\~\~ кадастрових гектарах на території Пісківської сільської ради було посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії СМ № 0184035, зареєстрованого 30.01.1997 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 882. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. При житті [PERSON] склала заповіт від 05.10.2001 року, що був посвідчений секретарем виконкому Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області, в якому все своє майно і взагалі все те, що їй належатиме за законом на день її смерті, заповіла позивачці [PERSON] (дошлюбне прізвище Нурієва) Л.С. (а.с. 5,7). Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-БП №064010 від 24 вересня 2011 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу має прізвище «Чернякова» (а.с. 6). Згідно ч.1 ст. 549 ЦК Української PCP (1963 року), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління\~ та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР (1963 року), являючись спадкоємцем за заповітом,що підтверджується довідкою Пісківської сільської ради Буринського району від 10.05.2017 року №02-28/204 (а.с. 9). Згідно ч.2 ст. 548 ЦК Української PCP (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З листа приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу [PERSON] від 04.07.2017 року № 451/01-30 вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право\~\~на спадщину за заповітом на право на земельну часку (пай), оскільки відсутній\~\~правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) на імя померлої 04.12.2001 року [PERSON] ( а.с. 16). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті матері позивачки [PERSON] не має, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину), довідкою Пісківської сільської ради Буринського району від 10.05.2017 року №02-28/204 ( а.с. 9, 33-35). Згідно п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває права власності також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка, яка прийняла спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлений іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права на спадкове майно в судовому порядку. Таким чином, наявні правові підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved