Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON], з участю заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є її сином та інвалідом з дитинства 1-ої групи «А», має ряд захворювань, в тому числі і психічні захворювання (спастичний тетрапарез внаслідок перенесеного гострого менінгоенцефаліту, бульбарний синдром, симптоматична епілепсія з частими тонікоклонічними нападами, виражена когнітивна недостатність). Вказує, що з перших днів життя її син не сидить, не ходить, не розмовляє, нічого не усвідомлює та проживає разом із нею. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №252541 від 30.06.2016 року [PERSON] хворіє у тому числі і психічним захворюванням, потребує постійного стороннього догляду. В звязку з психічним захворюванням [PERSON] не здатний в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що позбавляє його можливості самостійно піклуватись про себе, вирішувати дрібні побутові питання. За вказаних обставин заявниця [PERSON] звернулась до суду та просить визнати її сина [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном. У судове засідання [PERSON] не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, подану заяву підтримує повністю та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради в судове засідання не з′явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними. У судовому засідання встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом 1-ї «А» групи з дитинства, має ряд захворювань, у тому числі і психічні захворювання (спастичний тетрапарез внаслідок перенесеного гострого менінгоенцефаліту, бульбарний синдром, симптоматична епілепсія з частими тонікоклонічними нападами, виражена когнітивна недостатність), і внаслідок психічного захворювання потребує постійного стороннього догляду та допомоги, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №252541 від 01.07.2016 року та випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 06.06.2016 року. Той факт, що заявниця є матірю [PERSON] підтверджується копією паспорту серії АС 651398, який виданий 14.03.2000 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області. Із посвідчення серії ААГ №061846 виданого 02.08.2016 року Волинським УСЗН убачається, що [PERSON], 1998 р.н, є інвалідом 1-ї «А» групи з дитинства та отримує державну соціальну допомогу. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №262 від 22.11.2016 року [PERSON], 12.05.1998 р.н, страждає на психічний розлад у формі глибокої розумової відсталості, наявний психічний розлад має хронічний стійкий характер і позбавляє [PERSON] можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів убачається, що [PERSON] страждає психічним захворюванням, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому його слід визнати недієздатним. Разом із тим, статтею 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки, рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради відносно можливості призначення [PERSON] опікуном [PERSON] відсутнє (не приймалось), то суд вважає, що в цій частині заявлених вимог слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial