Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом , просить стягнути з АТ Банку « Фінанси та кредит» суму залишку вкладу в розмірі 831, 32 долари США , що становить 19062 грн. 17 коп, 1334 грн. 98 коп. пені , 2058, 66 грн. інфляційних нарахувань , 111грн. 21 коп. три відсотки річних , що передбачено умовами договору та нормами цивільного права ,також просить стягнути на її користь 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди . Вказує , що 04 листопада 2014 року між нею та відповідачем АТ Банк « Фінанси та кредит» в особі начальника відділення № 71 , що діяла на підставі довіреності № 1677 , було укладено договір - заявку № 300131/127689/3-14 про банківський строковий вклад «Стандарт». Згідно п. 1 договору заявки загальна сума вкладу становила 1500 доларів США , які позивачка внесла, а відповідач прийняв кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № 2630.2.162587.001 , на строк з 04.11.2014 року по 04. 02. 2015 року. Позивачка вказує , що 05 лютого 2015 року по закінченню визначеного договором заявкою строку дії договору , звернулась до АТ Банку «Фінанси та кредит» в м. Сарни , з яким безпосередньо укладала депозитний договір , з заявою про повернення банківського строкового вкладу. Однак їй було повідомлено про неможливість повернення одноразово всієї суми вкладу та про те , що сума вкладу буде повертатись їй щодня по 100 доларів США . Відповідачем всього їй було повернуто 700 доларів США , остання виплата здійснена була 04. 03. 2015 року. Решта вкладу в розмірі 831 ,32 доларів США їй не повернута за відсутності у відповідача валютних коштів. Неодноразові звернення позивачки з вимогою повернути залишок депозитного вкладу відповідачем залишені без виконання , що призвело до моральних страждань та переживань з приводу втрати грошових коштів , які для позивачки є значними. Моральну шкоду , завдану незаконними діями Банку , позивачка оцінила в 5000 грн. , яку просить стягнути з АТ Банк «Фінанси та кредит» з огляду на невдячність та недбале ставлення банку до умов договору , відповідно до якого позивачка надала банку свої кошти , якими відповідач користувався та користується , не повертаючи більшу половину вкладу тривалий час після закінчення строку дії договору . Заявою від 24. 07. 2015 року [PERSON] зменшила та уточнила позовні вимоги , просить стягнути з АТ Банк «Фінанси та кредит» на її користь суму залишку вкладу по депозитному вкладу в розмірі 731, 32 долар США , що становить 16096 грн. 35 коп. ; 3067 грн. 97 коп. пені ; 1902 грн. 98 коп. нарахованої суми інфляційних витрат ; 255 грн. 76 коп. трьох відсотків річних; та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди , всього 731,32 долари США ( 16096,35 грн. ) та 10226 грн. 71 коп. Зміну та уточнення позовних вимог [PERSON] пояснила тим, що з часу звернення до суду з позовом відповідачем 14 липня 2015 року було виплачено їй 100 доларів США із суми залишку по її депозитному вкладу. Разом з тим , збільшились нарахування пені , інфляційних витрат та трьох відсотків річних на залишок вкладу , які вона просить стягнути в примусовому порядку. Заявою від 23.10.2015 року позивачка підтримала позовні вимоги , просить задовольнити позов в повному обсязі , справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, тому відповідно до ст. 224 ЦК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані позивачкою письмові докази , суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог , виходячи з наступного . Відповідно до договору - заяви № 300131/127689/3-14 про банківський строковий вклад ( депозит) « Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті , [PERSON] внесла , а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок № 2630.2.162587.001 в сумі 1500 доларів США на строк з 04.11.2014 року по 04.02.2015 року. Відповідно до п.2 вказаного Договору за час користування коштами Вкладу протягом строку , визначеного Договором , Банк нараховує Вкладникові проценти за ставкою 10.00% річних, нараховані проценти зараховуються на рахунок , Вкладника , відкритий у Банку № 2638.9.162587.002.Після закінчення строку , визначеного в п. 1 Договору , Вклад повертається Вкладникові в порядку , строки та на умовах , передбачених п. 5.2 Основних умов. Факт невиконання Банком умов Договору заяви від 04.11.2014 року підтверджується листом на ім»я позивачки за підписом директора Центру роздрібного бізнесу [PERSON] від 26. 03. 2015 року № 9-037120/5082 , яким після розгляду звернення [PERSON] була проінформована про неможливість Банку виконати свої зобов»язання по поверненню депозитного вкладу з огляду на Постанову Правління Національного банку України № 160 від 03. 03. 2015 року» Про врегулювання ситуації на грошово - кредитному та валютному ринках України», відповідно до якої банки зобов»язані обмежувати видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до 150\~000 гривень на добу на одного клієнта, а також зобов»язані обмежити видачу готівки в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів в межах до 15. 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного Банку України. Позивачкою в заяві від 24. 07. 2015 року вказано, що станом на 23. 07. 2015 року їй не повернуто Банком депозиту в повному розмірі , є неповернутою сума вкладу в розмірі 731, 32 доларів США , що відповідно до курсу Національного Банку України становить 16096 грн. 35 коп. Суд приходить до висновку , що позовна вимога в цій частині підлягає до задоволення , оскільки виходячи з умов Договору заявки та 526 УК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору . Частиною 2 ст. 1060 ЦК Українир передбачвено , що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника . Вказані правовідносини врегульовані іншими нормами цивільного кодексу України і тому посилання директора Центру роздрібного бізнесу [PERSON] в листі від 26. 03. 2015 року № 9-037120/5082 на ім»я позивачки на Постанову Правління Національного банку України № 160 від 03. 03. 2015 року» Про врегулювання ситуації на грошово - кредитному та валютному ринках України» є надуманим з точки зору законодавства , а саме ст. 1166 ЦК України , якою гарантовані права вкладника безперешкодно розпоряджатись належними йому коштами . Також суд знаходить текою , що підлягає до задоволення вимога позивачки в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 3097 грн. 97 коп, яка обрахована станом на 23. 07. 2015 року із розрахунку , що пеня нараховується за кожен день прострочення споживачеві у розмірі трьох відсотків вартості послуги , що передбачено ч. 5 ст. 10 Закону України « Про захист прав споживачів». ( 83132 х 1.2 -0.3 х170): 365 = 139,39 доларів США , тобто 3067,97 грн. Також суд визнає , що боржником порушені права Вкладника і відповідно до ст. 625 ЦК України Банк не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання . Боржник , який прострочив виконання грошового зобов»язання , зобов»язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інше не встановлено договором. З огляду на встановлений індекс інфляції 10.4% сума боргу з врахуванням цього індексу становить 1902,98 грн. ( 831.32 х 10.4% = 86,46 доларів США ). Розмір трьох відсотків річних становить 255,76 грн.( 831,32 долар. х 3 х170 6\~365 х100 = 11.62 доларів , що відповідає 255 грн. 76 коп. відповідно до курсу Національного Банку України. Таким чином , суд приходить до висновку, що відповідач , не виконавши зобов»язання по договору заявці та не повернувши суму вкладу [PERSON] , порушив вимоги закону , тому позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі . Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з АТ Банку « Фінанси та кредит» 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди , суд виходить з наступного . Пунктом 2 ст.22 Закону України « Про захист прав споживачів передбачено , що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Постанова Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. під моральною шкодою розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, в порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам. Приймаючи до уваги ті моральні страждання , на які вказує позивачка , які були пов»язані з незаконністю дій відповідача та неможливістю розпоряджатись належними їй грошовими коштами , котрі вона довірила АТ Банк « Фінанси та кредит» , необхідністю неодноразово звертатись до відповідача з проханням виплатити їй залишок по депозитному вкладу після закінчення строку дії договору , суд приходить до висновку , що є підстави для задоволення вимоги [PERSON] в цій частині. Однак , приймаючи до уваги те , що позивачкою нічим не підтверджена глибина перенесених нею моральних страждань , суд приходить до висновку про можливість часткового задоволенні позовних вимог в цій частині , та вважає за можливе стягнути 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди . На підставі наведеного , ст. ст. 526, 625, 629, 638, 1058, 1060, 1066, 1074, 1167 ЦК України Законом України « Про захист прав споживачів « ,

Outcome: partial