overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ЖБК Файне місто 2 про стягнення сплачених нею грошових коштів в сумі 14838 грн. 45 коп., посилаючись на невиконання відповідачем умов договору про фінансування будівництва квартири №24, що по вул. Микулинецькій, 116 в м. Тернополі, укладеного між сторонами 27 жовтня 2015 року. Вказаний договір був розірваний між ними в добровільному порядку 25 квітня 2016 року. За його умовами передбачалось повернення позивачу протягом 14 робочих днів сплачених нею грошових коштів в сумі 200169 грн. Однак, ЖБК Файне місто 2 26 травня 2016 року повернув лише 185330 грн. 55 коп. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 651 ч. ч. 1 та 2 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до вимог ст. 653 ч. 5 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Судом встановлено, що 27 жовтня 2015 року між [PERSON] та ЖБК Файне місто 2 укладено договір про сплату пайових внесків. Пунктами 1.1., 1.5. та 2.1. цього договору передбачено фінансування будівництва квартири №24, що по вул. Микулинецькій, 116 в м. Тернополі, загальною площею 43,01 кв.м. та вартістю 6900 грн. за кв.м. Вказаний договір був розірваний між сторонами в добровільному порядку 25 квітня 2016 року. За його умовами передбачалось повернення позивачу протягом 14 робочих днів сплачених нею грошових коштів в сумі 200169 грн. Однак, ЖБК Файне місто 2 26 травня 2016 року повернув лише 185330 грн. 55 коп. Таким чином, заборгованість відповідача перед [PERSON] становить 14838 грн. 45 коп. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача понесені [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., оскільки суду не надано їх розрахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], після смерті своєї бабусі - [PERSON], яка померла [INFO] Представник позивача адвокат Коломоєць І.В. до початку судового засідання надала заяву, просить розглядати справу за її відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Запорізької міської ради Рибалкіна Я.М. у судове засідання не з'явилася, надіслала суду заяву у якій просить розглядати справу без її участі, заперечень проти позовних вимог не має. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є онукою [PERSON], яка померла [INFO] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. За життя [PERSON] залишила заповіт на свою онуку - [PERSON], в якому зробила розпорядження все своє майно, в тому числі і квартиру [ADDRESS] заповіла своїй онуці [PERSON] Позивачка [PERSON], в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON], шляхом подачі заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу запорізького міського округу Масловець Л.С. Але оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору не має можливості у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.08.2013 р. № 567/02-31. Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість об'єкту нерухомості ринкова вартість квартири [ADDRESS], станом на 01.10.2015 р. становить 1800000,00 грн. З наданих суду документів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємицею померлої за заповітом, тобто квартира [ADDRESS] після смерті заповідача переходить у її власність. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом на законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24.01.2017р. померла її тітка [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина квартира [ADDRESS], яка належала померлій на праві власності. Окрім неї спадкоємців у померлої немає. Позивачка звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, але оформити спадщину не змогла внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадщину. Просить в позові визнати право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та надала пояснення згідно доводів, викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні віднесла питання щодо правомірності позовних вимог на розсуд суду. Представник третьої особи о судового засідання не зявився та надав суду заяву з проханням розглянути справу без нього, заперечень на позов не надав. Суд, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.01.2017р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС № 380893 (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина - квартира [ADDRESS]. Вказана квартира за життя належала [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.07.94р. (а.с.16) та свідоцтвом про право на спадщину від 23.01.1998р. (а.с.18). Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.05.2017р. встановлено юридичний факт, що [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] (а.с.8). Отже, в силу ст.1265 ЦК України позивачка є спадкоємцем пятої черги після смерті [PERSON] Позивачка у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але листом нотаріуса від 07.03.2017р. позивачу було відмовлено в оформленні спадщини у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.60-89). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття та відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Захаровецької сільської ради Хмельницького району про визнання права власності на житловий будинок, який знаходиться по вул. Набережній, 29 в с. Захарівці Хмельницького району, після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 25 жовтня 2013року, та який за життя не оформив на нього право власності, що унеможливлює набуття позивачем права власності на вказане спадкове майно. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON], який помер 25 жовтня 2013року, був чоловіком позивача. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 березня 2012року визнано за ним право власності на спірний житловий будинок. Однак, за життя він на нього право власності не оформив. Відповідно до вимог ст. 25 ч. ч. 2 та 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ЗДП «Кремнійполімер» про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що вона перебував у трудових відносинах з відповідачем з 26 березня 1982 року по 09 жовтня 2014 року, працювала начальником виробничо-технічного відділу. 09 жовтня 2014 року позивач звільнилась з роботи з ЗДП «Кремнійполімер» за ст. 36.п.1 КЗпП України, згідно наказу № 151 від 09.10.2014 року, про що видано наказ та внесено запис до трудової книжки. При звільненні позивача існувала заборгованість по виплаті заробітної платі в сумі 12273 грн. 60 коп., яка по теперішній час їй невиплачена. З урахуванням порушень діючого законодавства України з боку ЗДП «Кремнійполімер», позивач просить суд стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату та судові витрати. Від позивача у справі надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлявся про день та час проведення судового засідання по справі, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, однак до суду представник відповідача не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомили, але надав заперечення. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ЗДП «Кремнійполімер» з 26 березня 1982 року по 09 жовтня 2014 року. 09.10.2014 року позивача звільнено з роботи з ЗДП «Кремнійполімер» за ст. 36.п.1 КЗпП України, про що видано наказ про припинення трудового та внесено запис до трудової книжки. Виходячи із розрахунку, виданого ЗДП «Кремнійполімер», на день звільнення позивача, борг ЗДП «Кремнійполімер» по заробітній платі складає 12273,60 грн. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується... Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче визначеної законом… Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом». Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, який не перевищує 14 календарних днів. Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що підлягають до сплати, проводиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч. 1 ст. 117 КЗпП України). Таким чином на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість по зарплаті в сумі 12273,60 грн. та середній заробіток за період з 10.10.2014 по день подачі позову в межах заявлених позовних вимог 44221,59 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду з позовом до Іванівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, вказавши, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], про що було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.12.1988 року. За життя [PERSON] склав заповіт, який було посвідчено Іванівською сільською радою Уманського району Черкаської області 18.07.1988 за реєстровим № 21. Відповідно до умов зазначеного заповіту, все належне спадкодавцеві майно він заповів їй - [PERSON] На момент смерті батька вона була зареєстрована та проживала разом з ним в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської № 350 від 24.05.2017. Тобто, вона фактично прийняла спадщину. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області. 15.08.2016 вона звернулась до Уманської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в [ADDRESS] Уманського району, Черкаської області. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2016 їй було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва. У зв'язку з тим, що за життя її батько не встиг належним чином зареєструвати право власності на житловий будинок [ADDRESS] та отримати правовстановлюючий документ, на підтвердження належності зазначеного будинку спадкодавцю, нею було надано довідку Іванівської сільської ради про належність спадкодавцю зазначеного будинку. За таких обставин вона не змогла оформити право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з чим змушена звертатись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Просить визнати за нею, [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача Іванівськоїсільської ради Уманського району не з'явився, попередньо подав заяву за вх. № 19861 від 02.10.2017 про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнають повністю. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Іванковецької сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] року, мотивуючи свої вимоги наступним. З [PERSON], з 17.07.1993 року, перебувала в зареєстрованому шлюбі. [PERSON] за життя мешкав по [ADDRESS] а останні роки свого життя переїхав жити в м. Макіївка Донецької області, де [INFO] року помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0186364, розташовану на території Іванковецької сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. В установлений законом 6-ти місячний термін після смерті чоловіка вона не зверталась, рахуючи, що спадщину прийняла фактичними діями, маючи на руках сертифікат на право на земельну частку (пай). Про те, що мала звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк не знала, ніхто з її знайомих та друзів не говорив, в газетах про це не друкувалось, тому звертається до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься її заява, де вона просить справу розглядати за її відсутності, при цьому вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, судові витрати просить покласти на неї. Відповідач - Іванковецька сільська рада Кіровоградської області - в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати за відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу (а.с.5). [PERSON] помер [INFO] року (а.с.6). Згідно відповіді завідуючої Знам'янської міської державної нотаріальної контори від 12.12.2014 року вих:№ 1439/02-14, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва ніхто не звертався. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про її прийняття. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що відповідач позов визнав і дане визнання не порушує прав будь-кого, строк на прийняття спадщини позивачем порушений з причин, які суд визнає поважними, суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай). Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 12 листопада 1998 року, право на земельну частку (пай) розміром 3, 29 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії РВ № 0101485, реєстраційний № 10485 від 05.11.1996, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області. В обґрунтування\~ позовних\~вимог посилається\~на те,\~що 12.11.1998 помер її батько [PERSON], який на день смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Як спадкоємець першої черги за законом, згідно ст. 549 ЦК УРСР (редакція 1963 року), вона вчасно прийняла спадщину. До маси спадкового майна увійшла вищевказана земельна ділянка. Про те, що за спадкоємцем обліковується сертифікат на земельну частку (пай) їй повідомили в Іваннівській сільській раді Дубенського району Рівненської області, де проводилась перевірка по не витребуваних державних актах та сертифікатах на земельну частку (пай). На запит адвоката з управління Держгеокадастру Дубенського району Рівненської області надійшло підтвердження про те, що дійсно за [PERSON] обліковується сертифікат на земельну частку (пай). Проте, належно оформити свої спадкові права в нотаріуса не може, оскільки зазначений сертифікат втрачено, тому змушена звернутись до суду. Позивач просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у позовній заяві. Відповідач, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не зявився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без участі представника Іваннівської сільської ради, позовні вимоги визнають (а.с. 22). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради та просить визнати за нею як спадкоємцем першої черги за законом право власності на 1/12 частину житлового будинку № 42 по вул.Некрасова м.Ізмаїла Одеської області після смерті матері-Гайдай [PERSON], померлої 07.09.2013 року, мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.08.1982 року, реєстровий № 2-4114, та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.08.2007 року належить 1/12 частину житлового будинку № 42 по вул.Некрасова м.Ізмаїла Одеської області. Згідно свідоцтву про смерть серії 1-ЖД № 344636 від 09.09.2013 року [PERSON] померла 07.09.2013 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/12 частина житлового будинку № 42 по вул.Некрасова м.Ізмаїла Одеської області. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру № 35427042 від 17.10.2013 року. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється її донька [PERSON] позивач у справі, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ УР № 050383 від 15.12.1960 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 499894 від 10.01.1981 року. Інших спадкоємців, які б заявили своє право на спадкове майно, в тому числі які мають право на обовязкову частку, немає. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач у строк, передбачений ст.1270 ЦК України, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів. Згідно ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved