Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач послалась на те, що [INFO] помер її рідний дядько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства імені Дзержинського та розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, розміром 8,72 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] ; земельну ділянку, розміром 4,8800 га, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, відповідно до Державного акту на право власності серії [NUMBER] ; земельну ділянку, площею 0,1917 га, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, відповідно до Державного акту на право власності серії [NUMBER] ; земельну ділянку, розміром 0,3826 га, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, відповідно до Державного акту на право власності серії [NUMBER] . Спадкоємцем його майна другої черги за законом повинна бути його рідна сестра (мати позивача) - [PERSON] , оскільки [PERSON] на момент смерті не мав родини та інших членів сім`ї, які б входили в коло спадкоємців першої черги за законом. Однак, задовго до відкриття спадщини, а саме [INFO] [PERSON] померла. Позивач є племінницею спадкодавця. Інших осіб, які б мали право на спадщину за законом або за заповітом, не існує. Позивач звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини на вищевказане майно - земельні ділянки, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно - земельні ділянки. Єдиним належним способом захисту її прав є визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Тому позивач з урахуванням уточнених вимог просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, розміром 4,8800 га, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, відповідно до Державного акту на право власності серії [NUMBER] ; земельну ділянку, площею 0,1917 га, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, відповідно до Державного акту на право власності серії [NUMBER] ; земельну ділянку, розміром 0,3826 га, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, відповідно до Державного акту на право власності серії [NUMBER] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] дядька - [PERSON] ; Визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства імені Дзержинського та розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, розміром 8,72 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрованого 17 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 433, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] дядька - [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача - адвокат Кузнєцова Т.А. підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області у судове засідання не з`явився, від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення (а.с. 210, 219). Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Луганській області у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення взяти до уваги письмові пояснення надані суду (а.с.215). Третя особа надала суду письмові пояснення на позовну заяву від 25.03.2018 року, у яких Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області зазначено, що [PERSON] , який помер [INFO] було видано Державні акти про право власності на земельні ділянки: серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю громадян 25.10.2004 року за № 010441701847, виданого на підставі розпорядження голови Сватівської районної державної адміністрації від 16.09.2004 року № 543, земельна ділянка загальною площею 4,8800 га (рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка за даними державного земельного кадастру враховується на території Містківської сільської ради Сватівського району, кадастровий номер [NUMBER] ; серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельних ділянок, договорів оренди землі 28.09.2012 року за № 442400001002321, виданого на підставі розпорядження голови Сватівської районної державної адміністрації від 07.05.2010 року № 292, земельна ділянка загальною площею 0,1917 га (сіножаті природні), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка за даними державного земельного кадастру враховується на території Містківської сільської ради Сватівського району, кадастровий номер [NUMBER] ; серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельних ділянок, договорів оренди землі 05.10.2011 року за № 442400001000635 на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження голови Сватівської районної державної адміністрації від 17.03.2010 року № 141, земельна ділянка загальною площею 0,3826 га (сіножаті поліпшені), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка за даними державного земельного кадастру враховується на території Містківської сільської ради Сватівського району, кадастровий номер [NUMBER] . Також було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Сватівською районною державною адміністрацією членам колгоспу імені Дзержинського 17.02.1997 року за № 433, розмір земельної частки (паю) складає 8,72 умовних кадастрових гектарів, виданого на підставі розпорядження Сватівської районної державної адміністрації від 29.01.1997 року № 51 (а.с. 120-121). Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.02.1971 року, матір`ю позивача є [PERSON] (а.с. 33,176). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 29 вересня 1973 року позивач [PERSON] одружилась та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.32,178). Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 22 лютого 2018 року встановлено факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 6-7, 182-183). Отже, позивач є рідною племінницею померлого [PERSON] [INFO] дядько позивача - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13 квітня 2018 року (а.с.30), та копією актового запису про смерть № 33 від 03.08.2017 року (а.с.172). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату [NUMBER] (а.с.23-26). Згідно довідок Містківської сільської ради № 884 від 27.05.2018 року та № 2900 від 23.10.2017 року померлий [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті був зареєстрований один. ( а.с. 165, 173). [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка являється сестрою спадкодавця [PERSON] (а.с.179). Отже, сестра спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , якби була б жива на час відкриття спадщини після смерті свого брата - [PERSON] , була би спадкоємцем другої черги за законом відповідно до ст. 1262 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, позивач, яка є племінницею [PERSON] являється спадкоємцем за законом за правом представлення своєї померлої матері [PERSON] У. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] ні за законом, ні за заповітом не має, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.11.2017 року, витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 24.11.2017 року, копією Спадкової справи № 347/2017 після померлого [PERSON] , інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 56081296 від 08.05.2019 р. (а.с. 167-186). Позивач [PERSON] звернулася 24 листопада 2017 року до державного нотаріуса Першої Сватівської державної нотаріальної контори Власова А.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] ( а.с. 169). Таким чином, позивач відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України прийняла спадщину після смерті дядька [PERSON] . Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Державним нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори Постановою № 252/02-31 від 17.04.2018 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки (а.с.31). У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Законом України « Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Позивач у позові посилається на те, що оригінали державних актів серії [NUMBER], [NUMBER] , [NUMBER] та сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] втрачені. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач не може скористатися в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права на земельну частку (пай) в судовому порядку. У даному випадку позивач має право на спадщину після померлого дядька [PERSON] , а тому за позивачем слід визнати право власності на земельні ділянки відповідно до Державного акту на право власності серії [NUMBER] , Державного акту на право власності серії [NUMBER] , Державного акту на право власності серії [NUMBER] , та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату [NUMBER] в порядку спадкування за законом після померлого дядька - [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 07.12.2018 року було відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення. Враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, тому відсутні підстави для стягнення з позивача судового збору. Суд, враховуючи положення ч.3 ст.141 ЦПК України, не вбачає підстав для стягнення судового збору з відповідача, який не порушував права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved