Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, в якому просить надати дозвіл на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон, а також надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди за кордон малолітньої дочки [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, посилаючись на те, що у них народилася дочка [PERSON] Зазначає, що відповідач безпідставно не надає згоду на виїзд дитини за межі України, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зазначила, що вони разом із дочкою планують відвідати лише Російську Федерацію. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд з України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. В судовому засіданні встановлено, що в період сумісного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №281796, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 19.10.2011року. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, що передбачено ч.2 ст.155 Сімейного кодексу України. За положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі предявлення оригіналів або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Враховуючи, що тимчасовий виїзд дитини за кордон, відповідатиме інтересам дітей, їх розвитку, відпочинку, та оздоровленню, суд вважає за можливе позов задовольнити частково.

Outcome: partial