Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку на праві спільної власності подружжя. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 24.11.2007 року. У період спільного життя за рахунок власних трудових і грошових затрат вони побудували житловий будинок площею 112, 6 кв.м, який знаходиться в м. Ківерці по вул. Деревообробників, 27-Б Волинської області. Враховуючи те, що будинок зареєстрований за її чоловіком, останній вважає його особистою власністю і не визнає права дружини на даний будинок, тому просить визнати за нею право власності на 1/2 його частину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 029980, актовий запис № 39, виданого 24.11.2007 року Прилісненською сільською радою Маневицького району Волинської області, позивач [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007 року /а.с. 5/. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.08.2015 року, житловий будинок площею 112, 6 кв.м в м. Ківерці по вул. Деревообробників, 27-Б Волинської області зареєстрований за відповідачем, [PERSON] /а.с. 6-7/. Як вбачається з будівельного паспорту від 02.12.2014 року, декларації про готовність до експлуатації обєкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання від 12.05.2015 року, житловий будинок площею 112, 6 кв.м в м. Ківерці по вул. Деревообробників, 27-Б Волинської області побудований у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі /а.с. 8, 15/. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частинами 3, 4 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, і у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, житловий будинок площею в м. Ківерці по вул. Деревообробників, 27-Б Волинської області, право власності на який зареєстроване за [PERSON], набутий сторонами у період перебування у зареєстрованому шлюбі і його будівництво здійснене за рахунок їх спільних зусиль, тому належить подружжю на праві спільної сумісної власності в рівних частках. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved