Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16.05.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона, актовий запис №144. Від шлюбу мають трьох дітей. Позивач зазначила, що подружні відносини з відповідачем припинені, на примирення позивач не згодна, вважає, що подальше сімейне життя та збереження сімї є неможливим та суперечить її інтересам, майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей немає. Посилаючись на дані обставини, просила розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою від 02.12.2019 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, строк на примирення просила не надавати та розглянути подану позовну заяву за її відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, строк на примирення просив не надавати та розглянути справу за його відсутності. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16.05.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона, актовий запис №144 (а.с. 7). Від шлюбу мають доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-10). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сімєю не проживають. Причиною розпаду сімї є відсутність між подружжям взаєморозуміння. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved