Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON] до [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 2033 та визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], мотивуючи тим, що 15.06.2015 року між нею та її сином - [PERSON] було укладено договір дарування квартири [ADDRESS], цей договір було укладено під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах. Так, 06.06.2015 року різко погіршився стан здоровя її чоловіка - [PERSON], в результаті отриманої травми у вигляді закритого перелому шийки правого стегна і в звязку з цим вона викликала бригаду екстреної швидкої допомоги, 08.06.2015 року, в звязку з погіршенням стану здоровя чоловіка, вона повторно викликала бригаду екстреної швидкої допомоги. В звязку з тим, що [PERSON] знаходився у тяжкому стані, вона боялася втратити його, він потребував швидкої операції і для цього були потрібні значні кошти, 22.06.2015 року [PERSON] була проведена операція і на лікуванні він знаходився до 03.07.2015 року. В період хвороби чоловіка відповідач запропонував оформити на нього договір дарування квартири і обіцяв допомагати матеріально. Саме тяжкий стан чоловіка, відсутність коштів на лікування, обіцянка відповідача допомагати матеріально змусили її укласти договір дарування квартири. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позову, визнав всі обставини, якими позивачка обґрунтувала свій позов, також зазначив, що [PERSON] надав письмову заяву про визнання позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву від 14.04.2016 року про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою третьою, \~п'ятою\~та шостою статті 203\~цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч. 1\~ст. 233 ЦК України\~правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 посанови № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Судом встановлено, що між [PERSON] до [PERSON] було укладено договір дарування квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 2033 (а.с. 9). Згідно відповідей СП «Ізмаїльська СЕ (Ш) МД» (а.с. 5-6) від 09.12.21015 року № 452, 453 06.06.2015 року та 08.06.2015 року за місцем мешкання [PERSON] викликалась бригада екстреної швидкої допомоги в звязку з переломом стегна та гіпертонічним синдромом. Відповідно до виписки з історії хвороби стаціонарного хворого [PERSON] (а.с. 7) він з 18.06.2015 року по 03.07.2015 року був госпіталізований до ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» з діагнозом закритий черезвертлюговий перлом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, 22.06.2015 року був оперований відкрита репозиція МОС правої стегнової кістки пластиною з гвинтами. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що працювала лікарем швидкої допомоги, приходила 07.06.2015 року за місцем проживання [PERSON] у нього була аритмія серця та перелом стегна, він перебував у важкому стані, не міг самостійно пересуватися. Таким чином, на момент укладання договору дарування чоловік [PERSON] страждав на тяжку хворобу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON] для лікування чоловіка були потрібні значні грошові кошти, відповідач запропонував оформити на нього договір дарування квартири і обіцяв допомагати матеріально, але обіцянку не виконав, крім цього на її утриманні знаходиться донька відповідача від першого шлюбу. Саме тяжкий стан чоловіка, відсутність коштів на лікування, обіцянка відповідача допомагати матеріально змусили її укласти договір дарування квартири. Відповідач [PERSON] надав письмову заяву від 11.05.2105 року, згідно якої визнав позов, зазначив, що передав позивачу через свого представника ключі та документи на квартиру. Представник позивача в судовому засіданні визнав всі обставини, якими позивачка обґрунтувала свій позов, тому на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно п. 4 угоди № 39 про надання правової допомоги від 13.01.2016 року (а.с. 30) представник відповідача користується у повному обсязі правами, передбаченими Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також правами, наданими законодавством України представнику (захиснику) особи. Суд вважає, що тяжка обставина у вигляді хвороби чоловіка позивачки, необхідність грошових коштів для його лікування та обіцянка відповідача допомагати матеріально примусили [PERSON] укласти договір дарування квартири на вкрай невигідних умовах. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири № 12 по проспекту Мира (до перейменування проспект Леніна), будинок 32 в м. Ізмаїлі Одеської області, укладеного між [PERSON] до [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 2033 та визнання за [PERSON] права власності на квартиру № 12 по проспекту Мира (до перейменування проспект Леніна), будинок 32 в м. Ізмаїлі Одеської області підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved