Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів та просить суд стягнути з них солідарно на її користь 861 грн 23 коп матеріальної шкоди та 20 000 грн моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що 21 квітня 2015 року близько 15 год. 00 хв. вона проходила повз музичну школу м. Олександрії, що розташована на пл. Соборній (Леніна). З пл. Леніна перейшла дорогу [PERSON], яка зупинилася біля хвіртки музичної школи та без будь-яких причин накинулася на неї, схопила її правою рукою за волосся, повернувши обличчям до себе плюнула в обличчя та подряпала з двох сторін її обличчя, продовжуючи правою рукою тримати її за волосся, лівою ногою нанесла декілька (4-5) ударів у пах та живіт, лівою рукою - удари в голову (4-5 ударів), спричинивши їй значний фізичний біль. Від нанесених їй ударів і болі в тілі, [PERSON] розгубилася та розплакалась, була безпорадна та не могла чинити [PERSON] опір, так як остання була сильніша та крупніша за неї. З труднощами вирвалась з рук [PERSON] та побігла додому. По дорозі додому її перехопив на пл. Соборній (Леніна) [PERSON] (чоловік [PERSON], який наніс їй декілька ударів (3-4 удари) в живіт, груди лівою рукою і в голову 3-4 удари правою рукою. У зв»язку з її побиттям відповідачами вона звернулася із заявою до Олександрійського міського відділення поліції про відкриття кримінального провадження, інформація за якою була внесена до ЄРДР 21.04.2015 р. за № 12015120070001287, за фактом заподіяня та спричиненя їй тілесних ушкодженнь . Одночасно через погіршення стану здоров'я вона звернулася до Олександрійської міської лікарні № 1, де її направили на лікування до неврологічного відділення з діагнозом «Струс головного мозку». З 27.04.2015 р. по 30.04.2015 р. вона знаходилася на стаціонарному лікуванні, а потім на амбулаторному лікуванні. У жовтні 2015 року, в межах кримінального провадження слідчим було проведено слідчий експеремент, при проведенні якого було зафіксовано протиправні дії відповідачів по відношенню до неї. Згідно висновку експерта № 479 від 15.10.2015 року був встановлений діагноз закрита черепно-могкова травма, струс головного мозку, закритий перелом 5 ребра праворуч, забиті садна обличчя. 24.04.2015 року вона звернулась до лікарні із скаргами на погіршення зору та хірургом було діагностовано забій передньої черевної стінки. Був встановлений діагноз - струс головного мозку. 08.06.2015 року вона повторно звернулась до лікарні із скаргами на загальну слабкість та був встановлений діагноз - енцефалопатія після черепно-мозкової травми, отриманої 21.04.2015 року. 24.06.2015 року вона знову звернулась до лікарні із скаргами на головний біль, був встановлений діагноз - наслідки перенесеної черепно-мозкової травми. Згідно протоколів УЗД від 23.06.2015 року та 25.06.2015 року в неї було діагностовано кісту правої молочної залози та піелоектазію нирок праворуч, незначний асцит. На даний час кримінальне провадження за фактом її побиття триває. З метою лікування вона витратила 861 грн 23 коп, які просить стягнути з відповідачів. Крім того протиправними діями відповідачів їй було завдано моральні страждання, які виразились у душевних стражданнях викликаних приниженням людської гідності. Моральну шкоду оцінює у 20 000 грн та просить стягнути з відповідачів вказану суму. Представники позивача та позивач в судовому засіданні вимоги за позовом підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач в судовому засіданні пояснила, що 21.04.2015 року близько 14.40 години вона йшла в м. Олександрії повз музичну школу в бібліотеку та зустріла свою знайому [PERSON], яка стояла біля входу у двір музичної школи разом зі своєю донькою та покликала її. Коли вона підійшла, [PERSON] мовчки підійшла до неї та почала бити по голові, в груди та в пах. Хапала її за волосся, роздерла все обличчя. Вона декілька разів вдарила її лівою ногою в пах, один раз рукою в груди, потім схопила правою рукою за волосся та вдарила в область лобної частини три рази лівою рукою. Все це було при дитині. Коли вона від неї вирвалась та почала тікати на центральну площу, біля фонтану її наздогнав чоловік [PERSON] - [PERSON], схопив ззаду за одяг, почав ображати нецензурною лайкою, наніс 2-3 удари рукою в голову, в область лобу та декілька ударів рукою в живіт. В подальшому почав тягти її до своєї жінки та вимагав перед нею вибачитись. Коли він її притягнув до магазину «Інструмент», що знаходиться біля музичної школи на площі Леніна в м. Олександрія, повз проходив громадянин [PERSON], який став випадковим свідком цих подій та все зняв на відео. Раніше [PERSON] вона не знала. Після того, як у сварку втрутились випадкові свідки, відповідачі її відпустили. Через декілька днів вона почала почувати себе дуже погано та звернулась до лікарні, невдовзі в неї було діагностовано мастопатію. До [PERSON] вона має претензії лише морального характеру, оскільки від його дій вона видимих ушкоджень не отримувала, а шкоду здоров»ю їй завдала саме [PERSON]. До суду звернулась із позовом, оскільки досудове розслідування за даним фактом триває значний час і немає ніяких результатів, а їй вже набридло чекати. Відповідач [PERSON] вимоги за позовом не визнала та пояснила, що все що відбулось того дня було сплановано самою [PERSON], яку вона знає тривалий час. Зокрема, 21.04.2015 року близько 14.40 години вона разом зі своєю донькою йшли в музичну школу, що знаходиться на площі Леніна в м. Олександрія. Біля входу у двір музичної школи [PERSON] зненацька підбігла до неї, розвернула та плюнула в обличчя. В подальшому схопила за волосся, нагнула її вперед, обличчям вниз та почала бити в живіт, а потім втікла. Вона відразу зателефонувала своєму чоловіку та розповіла про подію. [PERSON] відразу приїхав та наздогнав [PERSON] біля фонтану на площі Леніна в м. Олександрія, але він її не бив, а словесно намагався з»ясувати її поведінку. Ці дії [PERSON] були сплановані разом із [PERSON]. Напередодні події, їй зателефонувала вчитель музичної школи та повідомила про те, що нещодавно невідомий чоловік приходив у музичну школу та цікавився тим, хто водить на заняття її доньку і на яку годину. Жертвою нападу стала саме вона. Причиною їхнього конфлікту з [PERSON] є давні відносини з її колишнім хлопцем, з яким наразі проживає [PERSON]. [PERSON] на протязі тривалого періоду намагається їй помститися за те, що колись вона у молодості його покинула, а він і досі не може її забути. [PERSON] напередодні події неодноразово приходила до неї на роботу, влаштовувала сварки, погрожувала їй, обіцяла зробити так же боляче, як вона колись зробила її нинішньому співмешканцю. Відповідач [PERSON] вимоги за позовом не визнав та пояснив, що дійсно [PERSON] є старою знайомою його дружини. Вона неодноразово втручається у їхнє життя, підкидає під їхні двері якусь землю, приносить якихось тварин, в телефонному режимі погрожує його дружині. В той день, коли все сталось, йому зателефонувала дружина та розказала, що [PERSON] її побила біля музичної школи. Він відразу приїхав на місце події. Догнав біля фонтану [PERSON], схопив за одяг та почав запитувати, що вона хоче від їхньої сім»ї. Він її не бив. До правоохоронних органів не звертались, оскільки це безрезультатно. Допитаний у судовому засіданні за клопотанням позивача свідок [PERSON] показав, що він знає [PERSON] тривалий час, вони з нею являються сусідами і разом працюють. Він працює архітектором , а коли вони з [PERSON] познайомились, вона йому сказала, що працює два роки юристом і вони почали працювати разом. Її завданням було шукати йому в інтернеті ескізи. Зазвичай вони разом в інтернеті шукають ідеї для заробітку. В той день коли все сталось, вони з [PERSON] домовились зустрітись у бібліотеці «ім.Пушкіна». Вона пішла вперед, а він ішов ззаду. Навпроти музичної школи він почув крик та побачив, як [PERSON] схватила [PERSON] за волосся , плюнула в обличчя та почала бити в обличчя та в живіт. [PERSON] нанесла [PERSON] 3-4 удари рукою в обличчя, 4-5 ударів у груди та 4-5 ударів ногою в живіт. Він відразу почав усе швидко знімати на відео. Коли [PERSON] побачила, що він усе знімає, вона відвернулась, а [PERSON] побігла у двори, а коли вибігла з них , швидко побігла на площу Леніна. Фактично він встиг зафіксувати лише кінець бійки. Чому не кинувся розбороняти [PERSON] і [PERSON] пояснити не зміг. Коли [PERSON] тікала від [PERSON] в неї було закривавлене обличчя та скуйовджене волосся. Фактично він вирвав [PERSON] з рук [PERSON] Потім він бачив, як [PERSON] наздогнав [PERSON] біля фонтану , схопив ззаду за одяг та повів по алеї, коли він її вів наніс їй 3-4 удари кулаком у живіт, а потім 3-4 удари правою рукою у тім»яну частину голови. Потім [PERSON] йому розповіла, що у них із [PERSON] конфлікт з молодості через якогось чоловіка. Увечері [PERSON] стало погано, почалась рвота та крутилась голова і тому вони звернулись до лікарні, але від госпіталізації у цей день вона відмовилась, а через пару днів коли їй знову стало зле, він їй порадив «лягти на стаціонар». [PERSON] не хотіла звертатись до поліції, але він наполіг на цьому. Він дійсно напередодні події приходив у музичну школу, але він хотів дізнатись телефон [PERSON] щоб через неї знайти того хлопця з яким вона зустрічалась у молодості та який співмешкав з [PERSON], оскільки вона не може через нього спокійно жити, він хотів з ним поговорити, щоб допомогти [PERSON]. Допитана в судовому засіданні за клопотанням відповідачів , за участі представника органу опіки та піклування малолітня [PERSON] показала, що вона навчається у музичній школі та була очевидцем тих подій . Мама вела її до школи, біля входу у двір школи зненацька до її матері підбігла [PERSON] та плюнула їй в обличчя, мама зробила їй зауваження, але [PERSON] схопила її за волосся, нахилила вперед та почала бити коліном в живіт. Все відбувалось доти, поки люди які проходили повз них не сказали, що викличуть міліцію. Потім [PERSON] кудись побігла, а вона пішла на уроки. Коли [PERSON] била маму, вона дуже злякалась та почала плакати. Мама намагалась відбиватись від неї однією рукою, оскільки в іншій тримала сумку. Допитана в судовому засіданні за клопотанням відповідачів свідок [PERSON] показала, що вона працює викладачем Олександрійської дитячої музичної школи, того дня вона йшла на роботу та побачила як біля музичної школи почали битись якісь жінки, вона почала йти швидше до них, та бачила, як одна жінка схопила іншу за волосся, нахилила вперед та почала бити по спині. Інша жінка ніяких ударів не завдавала, вона просто стояла нахиленою і її били. Потім та жінка, яка наносила удари втікла у двори, а інша жінка взяла дитину за руку та вони зайшли у приміщення школи. Коли вона , свідок, прийшла на роботу, почала у охоронця розпитувати хто саме наразі зайшов до школи, який їй повідомив, що це зайшла [PERSON] зі своєю мамою. [PERSON] вона раніше не знала та не являється її викладачем, дитину вона знає як ученицю школи, яка має гарні здібності до навчання. Після з»ясованих обставин вона особисто розповіла класному керівнику [PERSON] про побачене. Допитаний у судовому засіданні за клопотанням позивача свідок [PERSON] показав, що він працює старшим інспектором чергової частини Олександрійського ВП. Позивача знає, оскільки з нею працював по кримінальному провадженню розпочатому за її заявою по факту її побиття [PERSON]. У квітні 2015 року він працював старшим інспектором карного розшуку та у службових справах перебував разом зі своїм колегою на площі Леніна в м.Олександрія. Близько 13-14 години він почув якісь крики біля музичної школи, коли розвернувся, то побачив як дві жінки сварилися між собою. Він зі своїм колегою відійшли в сторону, щоб краще бачити, що буде відбуватись далі. В подальшому жінка із темним волоссям вдарила правою рукою , долонею, в обличчя [PERSON] Коли він підійшов до них, то побачив на обличчі позивача подряпини. Потім [PERSON] побігла у двори за музичною школою. Він був очевидцем всієї сварки і бачив лише як один раз [PERSON] вдарила долонею в обличчя [PERSON], але коли підійшов до них, у [PERSON] було роздряпане усе обличчя. Біля них ходила якась дівчинка і плакала. В подальшому [PERSON] майже щодня приходила до Олександрійського відділу поліції та цікавилась ходом розслідування своєї справи. Допитана в судовому засіданні за клопотанням позивача та її представників свідок [PERSON] показала, що 21 квітня 2015 року близько 14-15 години вона йшла у своїх справах по площі Леніна в м. Олександрія. Попереду неї йша [PERSON] зі своєю донькою. Їм назустріч ішла [PERSON]. [PERSON] зненацька схопила [PERSON] за волосся та почала бити у груди і в пах та роздряпала усе обличчя, потім [PERSON] побігла у двори за музичною школою, а [PERSON] побігла за нею. Коли вони побачили, що [PERSON] їх знімає на телефон вони усі потікали. Вона бачила усю бійку, оскільки сіла на лавочці і спостерігала за тим, як усе відбувається. Дочка [PERSON] також била ногами [PERSON], а [PERSON] у свою чергу захищалась від них. Через деякий час [PERSON] вибігла знову на площу Леніна, а [PERSON] вискочила та знову почала її бити. Через деякий час з»явився [PERSON] , схопив [PERSON] за одяг та почав бити у груди. Вона у бійку не втручалась, а просто спостерігала за тим як усе відбувається. [PERSON] також їх не розбороняв , а просто знімав усі події на камеру. У [PERSON] було закривавлене обличчя та брудний одяг від взуття. До цієї події вона не знала ні [PERSON] , ні [PERSON], вони просто підійшли потім до неї і попросили бути свідком. Допитаний в судовому засіданні за клопотанням позивача свідок [PERSON] показав, що у квітні 2015 року він йшов по площі Леніна в м. Олександрія та був свідком того як навпроти музичної школи відповідач схопила позивача за голову та нанесла 3-5 ударів по її тулубу в область живота та грудної клітки. Потім вони удвох побігли у двори будинків за музичною школою. Через деякий час позивач звідти вискочила та побігла по скверу, що на площі Леніна, але її наздогнав якийсь чоловік, який схопив її за шию і також почав бити та смикати за одяг. У подальшому до позивача підійшов [PERSON], забрав її та почав її фотографувати. Спочатку біля жінок була якась дівчинка, щоб вона била позивача, він не бачив і, куди вона потім поділась, він не звернув увагу. В той час коли [PERSON] забрав позивача він помітив, що у її сумці був розбитий ноутбук і дав їм свій номер телефону, у разі необхідності дати свідчення. Суд, оцінюючи зібрані по справі докази , заслухавши пояснення сторін , показання свідків, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 квітня 2015 року близько 15 год. 00 хв. в м. Олександрії, біля приміщення музичної школи, що розташована на пл. Соборній (Леніна) між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виникла сварка . Відповідно довідки, виданої Олександрійською міською лікарнею, [PERSON] з 27 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року знаходилась на стаціонарному лікуванні з діагнозом - струс головного мозку (а.с.10, 11). Відповідно довідки від 08.09.2015 року [PERSON] було встановлено діагноз (дослівно) - мелкая киста правой молочной желези (а.с. 12). Відповідно довідки, виданої Олександрійським онкологічним диспансером, 01.06.2016 року , [PERSON] лікується у лікаря-онколога з приводу фіброзиокістозної мастопатії молочних залоз ( а.с. 13). За фактом нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень на стадії досудового розслідування здійснюється кримінальне провадження (а.с.19-21), яке як повідомив представник позивача наразі не завершене. З наданих позивачем та її представниками судово-медичних висновків, здійснених в межах кримінального провадження , що здійснюється за фактом нанесення [PERSON] 21.04.2015 року тілесних ушкоджень та які були здійснені на підставі медичної документації [PERSON] вбачається, що позивач за медичною допомогою зверталась до події, що мала місце зокрема 20.04.2015 року (а.с.17, зворотний бік) і 02.04.2015 року (а.с. 70), та під час консультації у лікаря-травматолога з приводу тілесних ушкоджень, повідомила, що 01.04.2015 року її побила невідома особа . Відповідно наданих позивачем чеків (а.с. 14), нею було витрачено на лікування 589 грн 86 коп. За загальним правилом, установленим ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України. Сторонам у справі було роз»яснено обов»язок доказування та наслідки ненадання доказів (а.с.58, 81.) Надаючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам, суд зазначає, що надані позивачем чеки (а.с. 15, 16), як доказ понесених нею витрат, суд до уваги не приймає, оскільки належних доказів призначення лікарями препаратів зазначених на а.с. 16 [PERSON] не надано, а з чеків на а.с.15 вбачається, що позивач придбавала продукти харчування. Також суд не приймає до уваги та оцінює критично показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки вони спростовуються поясненнями самої [PERSON] та суперечать їм. Крім того, показання цих свідків, які були допитані за клопотанням позивача та її представників, є суперечливими та непослідовними, що вказує на їх неправдивість та надуманість. Також слід зазначити, що свідок [PERSON] перебувала в залі судового засідання під час допиту свідка [PERSON] , а представники позивача про це суд не повідомили, пояснивши тим, що вони просто забули про те, що вказана особа являється свідком у даній справі. З врахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем та її представниками не доведено факт побиття [PERSON] 21.04.2015 року відповідачами. Оскільки всі надані позивачем докази містять лише суперечливі , а по суті взаємовиключаючі обставини. Крім того слід зазначити, що відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Шкода, завдана особою при здійсненні нею права на самозахист від протиправних посягань, у тому числі у стані необхідної оборони, якщо при цьому не були перевищені її межі, не відшкодовується. Якщо у разі здійснення особою права на самозахист вона завдала шкоди іншій особі, ця шкода має бути відшкодована особою, яка її завдала. Якщо такої шкоди завдано способами самозахисту, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства, вона відшкодовується особою, яка вчинила протиправну дію (ст. 1169 ЦК України). Шкода, завдана особі у зв'язку із вчиненням дій, спрямованих на усунення небезпеки, що загрожувала цивільним правам чи інтересам іншої фізичної або юридичної особи, якщо цю небезпеку за даних умов не можна було усунути іншими засобами (крайня необхідність), відшкодовується особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1171 ЦК України). Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Враховуючи те, що на час розгляду справи кримінальне провадження за фактом нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень знаходиться на стадії досудового розслідування, суд , під час розгляду цивільної справи і до завершення досудового слідства та прийняття рішення у кримінальній справі , позбавлений процесуального права надавати оцінку діям позивача та відповідачів , тому вважає позовні вимоги передчасними , що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову . Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі суд покладає на рахунок держави.

Outcome: dismissed