Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу . Позовні вимоги мотивує тим, що 08 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороді, про що зроблено відповідний запис за №179. За час шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю і знаходиться на спільному утриманні. Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалось, вони з відповідачем перестали розуміти та поважати один одного. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. В результаті таких взаємовідносин, ведення між подружжям спільного господарство остаточно припинено, вони тривалий не живуть як подружжя. Позивач вказує, що вони з відповідачем вважають, що збереження сімї є неможливим, а розірвання шлюбу єдиний вихід для них побудувати нове життя та зберегти адекватне сприяння дитиною сімейних цінностей. За спільною згодою малолітній син [PERSON] буде проживати з разом матірю. Враховуючи вищенаведене, позивач просить шлюб укладений 08.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена\~належним чином. 03.11.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся\~в порядку ст.76 ЦПК України. 03.11.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва серії І-ФМ №104629 від 08.06.2013 року про шлюб, 08 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис №179. За час шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ №321517 від 19.05.2015 року. У відповідності із ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3\~ ст.105 Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3 та ч.4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально. Спорів щодо поділу спільного майна, визначення місця проживання малолітньої дитини сторонами не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved