Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з уточненим позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Адміністрації Південного району Кам'янської міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачка по справі [PERSON] перебувала у шлюбі з її сином [PERSON], який помер [INFO]. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2009 року відповідачка фактично припинила проживати з їх сином, але офіційно перебувала у шлюбу з ним, та народила ще двох дітей від іншого чоловіка. З 2009 року її онук [PERSON] проживає з нею та її чоловіком. З цього часу відповідачка не приймає участі у вихованні дитини, зовсім не цікавиться його життям та здоров'ям, його розвитком. Відповідачка зовсім не приділяє уваги дитині, не виконує своїх батьківських обов'язків, не виховує та не утримує дитину. Дитина постійно проживає та виховується нею. Жити, спілкуватися, бачитися з матір'ю дитина категорично не бажає, відповідачка самоусунулась від виховання та утримання сина, не проявляє до дитини ніякої турботи, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки. Вона надає онуку все необхідне для повноцінного життя, розвитку та успіху дитини. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши їх доказами, викладеними в позовній заяві. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позовну заяву. У судовому засіданні представник третьої особи - служби у справах дітей Адміністрації Південного району Кам'янської міської ради [PERSON] за довіреністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила, що відповідачка самоусунулась від виховання та утримання дитини. Не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться її життям, не виконує своїх батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Не заперечувала проти того, що її син [PERSON] з 2009 року мешкає з бабусею [PERSON] та її чоловіком. Але вона бажає виховувати сина. В подальші судові засіданні [PERSON] не з'являлася, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено наступне: [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO], реєстрація актового запису про народження якого вчинена Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 187 від 11.04.2006 року (а.с. 5). [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO], помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до довідки про склад сім'ї виданої головою квартального комітету 29.04.2016 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом зі своїм чоловіком [PERSON] та онуком [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 10.05.2016 року, [PERSON], [INFO], спостерігається за адресою: [ADDRESS], з 2009 року. На прийом до лікаря постійно приходить з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до висновку № 17/1796-7 від 03.11.2016 року адміністрації Південного району, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні її малолітнього сина [PERSON], [INFO] зазначено, що вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] залишено на розгляд суду. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов'язок перед дітьми. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16). Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обов'язками, не піклується про дитину, не створила належних умов для її виховання та розвитку, не забезпечує її матеріально, тривалий час взагалі не спілкується з дитиною. Відповідачем [PERSON] не надано належних і допустимих доказів на спростування факту неналежного виконання батьківських обов'язків. Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, оскільки не піклується про його фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для виховання. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка та піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцятирічного віку. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку № 8/603-7 від 15.05.2017р. адміністрації Південного району, як органу опіки та піклування, у зв'язку з неповним пакетом документів щодо встановлення опіки над малолітнім [PERSON] з боку [PERSON], надати висновок щодо призначення опікуном [PERSON] не є доцільним. Відповідно до ч.6 ст. 19 Сімейного кодексу України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи надані докази, досліджені безпосередньо у судовому засіданні, враховуючи інтереси самої дитини суд не погоджується з висновком адміністрації Південного району щодо недоцільності призначення [PERSON] опікуном. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність встановлення над малолітньою дитиною опіки та доцільність призначення позивача опікуном над дитиною. На підставі ст.166 ч.2 Сімейного кодексу України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, що відповідачка є працездатною, тобто може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітньої дитини. Позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. В той же час, після реальної зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, [PERSON] може з дотриманням вимог ст. 169 СК України звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Питання щодо судових витрат вирішується відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved