Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просить відкрити провадження у справі, винести рішення, яким шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 04.09.2015 року в с. Чернятин, Городенківського району Івано-Франківської області розірвати, відновити дошлюбне прізвище «Стефанюк». В позовній заяві зазначила, що з відповідачем по справі, [PERSON] одружились 04.09.2015 року шлюб зареєстрували у селі Чернятин, Городенківського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №11. Від спільного подружнього життя дітей не має, а також немає спору відносно спільно придбаного майна, поскільки всі придбані ними речі та свої особисті речі відповідач забрав. Після реєстрації шлюбу вони проживали у її батьків, поскільки у них була така домовленість. На протязі 6-ти місяців жили більш-менш нормально, хоча інколи були суперечки. Пізніше відповідач став проявляти своє незадоволення їхнім спільним життям, свої проблеми вирішував самий, ніколи не радився з нею. Позивач неодноразово намагалася поговорити з відповідачем та вияснити причину такого відношення до сімї, однак він не говорив причини, тільки сказав, що вони різні по натурі і характеру люди і вони втратили взаєморозуміння та повагу одне до одного і стали чужими людьми. [PERSON] став часто уникати відвертих розмов, однак заявляв, що жити так більше не може і наприкінці грудня 2016 року після чергової сварки він перейшов проживати до своїх батьків, а в січні місяці забрав свої речі, і з того часу вони не проживають спільно. Фактично їхня сімя розпалась, хоча вона і не створилась, так як в більшості вона тільки існувала на папері. На протязі року спілкування між ними не має, відповідач не навідується і вони за цей час не вживали ніяких заходів для примирення розірвати шлюб в органах РАЦСУ відповідач не бажає, а тому позивач вирішила шлюб розірвати в судовому порядку. Миритись позивач не бажає і вважає, що немає необхідності надавати терміну для примирення тяк як їх нічого не поєднує. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що доводиться повернутими до суду рекомендованими повідомленнями про одержання ним судових повісток. Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Стефанюк) Маряною Дмитрівною, [INFO], зареєстрований 04.09.2015 року Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 11, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії I-НМ № 149719, виданим 04.09.2015 р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, вт.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу вимог ч.1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Стефанюк . Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно пп. 15.5 п.15\~ Перехідних положень ЦПК України\~до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаціної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved