Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання. В позові вказано, що вона є студенткою денної форми навчання за контрактом у Херсонському державному університеті з 14 серпня 2017 року. Відповідач ніякої допомоги на її утримання не надає, її утриманням займається лише мати, тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її на навчання, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Позивачем подано заяву, в якій вона просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачем до суду подано заяву, в якій він позовні вимоги визнає частково, пояснив, що має змогу сплачувати аліменти лише в розмірі 800,00 грн., я справу просить розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки № 79 від 03.09.2019 року, виданої Херсонським державним університетом, [PERSON] є студенткою 3 курсу з денною формою навчання контрактної форми фінансування, період навчання з 01.09.2017р. по 30.06.2021р.. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є повнолітньою особою, навчається в учбовому закладі та потребує матеріальної допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання на час навчання та до досягнення нею 23 -х річного віку в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, відповідач згоден платити аліменти у розмірі, що не перевищує 800,00 грн.. Суд вважає, що заперечення відповідача є такими, що заслуговують на увагу, оскільки стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини за своєю правовою природою відрізняється від стягнення аліментів на неповнолітню дитину, та має свої обмеження. Зокрема, до вимоги про виплату аліментів на навчання не застосовуються вимоги, передбачені ст. 182 СК України, а саме - сплата аліментів в розмірі, що є не меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому у цій частині позову необхідно відмовити. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження можливості відповідача надавати допомогу у заявленому розмірі - 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно. Вказана обставина також заперечується відповідачем, про що ним було надано відповідно заяву, а також квитанції про сплату аліментів у розмірі 800,00 грн.. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення аліментів на період навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, у розмірі 1/10 частки від заробітку (доходу) щомісячно, що відповідає заявленому позивачем способу стягнення аліментів та розміру, який відповідач має мзогу сплатити. Суд також зважає на правила ч. 1 ст. 191 СК України, яка передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відтак, аліменти [PERSON] необхідно стягувати з дня її звернення до суду - 21.10.2019 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що позивач від сплати судового збору звільнена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки предмет спору стосується стягнення аліментів, тому суд приходить висновку, що судовий збір, який позивач мала сплатити при поданні позову необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial