overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 05 липня 2013 року позивачем по справі, було надано [PERSON] позику - кошти в розмірі 115 000,00 грн. на купівлю квартири [ADDRESS], що в м. Хмельницькому. Факт отримання коштів підтверджуються складеною власноруч відповідачем розпискою від 05.07.2013 року. В розписці було погоджено строк повернення позики - 05 липня 2016 року. У зазначений термін і до теперішнього часу відповідач боргу не повернула. Позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь кошти в розмірі 115000,00 грн. та судовий збір в розмірі 1150,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 526 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Судом встановлено, що 05 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 115 000 грн. [PERSON] зобов'язалася повернути кошти до 05 липня 2016 р., що підтверджується розпискою, написаною відповідачем власноручно. Передачу [PERSON] відповідачу грошових коштів посвідчено розпискою останньої. Суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню кошти за договором позики у сумі 115 000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат за надані послуги адвоката в сумі 800,0 грн. та судових витрат в сумі 243,60 грн. В обгрутування позову вона зазначила, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 23.04.2014 року її позов був задоволений і з відповідача стягнуті аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини, яка навчається. Під час розгляду позову нею не були заявлені вимоги про відшкодування витрат за послуги адвоката і не надано квитанцій в підтвердження таких витрат, тому вона звернулась до суду із відповідним позовом після розгляду справи. Представник позивачки подала до суду заяву, в якій змінила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на користь позивачки 487,20 грн. за послуги адвоката та 121,80 судового збору, а справу розглянути справу без неї. Відповідач позов змінений позов визнав і просив розглянути справу у його відсутність, про що також подав до суду заяву. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач змінений позов визнав і згоден сплатити витрати позивачки за надання їй юридичної допомоги, сплата якої підтверджується квитанцією і стосовно суми якої вони дійшли згоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на лікування та поховання [PERSON], з яким вона прожила понад 14 років, в сумі 25689 грн., посилаючись на те, що відповідач прийняла спадщину після смерті останнього. Однак, відмовляється відшкодувати їй понесенні витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на відсутність доказів, які підтверджували понесення [PERSON] витрат на лікування та поховання [PERSON] Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу по день смерті останнього, 18 вересня 2014 року. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України с падкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається зі спадкової справи №22/2014, заведеної 22 вересня 2014 року після смерті [PERSON], спадкомцем майна останнього є відповідач. Відповідно до вимог ст. 1232 ЦК України с падкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті. Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Як з»ясовано судом, позивач понесла витрати на поховання [PERSON] та спорудження йому памятника в сумі 25107 грн. 87 коп. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, ні позивачем, ні її представником не надано суду доказів, які б вказували на понесення [PERSON] витрат на лікування [PERSON] Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на поховання [PERSON] в сумі 25107 грн. 87 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на утримання квартири посилаючись на такі обставини. Вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі також проживає відповідач і має заборгованість по сплаті за комунальні послуги: за поставку теплової енергії в розмірі 16379,08 грн., за поставку електроенергії в розмірі 1332,69 грн., за поставку водопостачання в розмірі 392,15 грн., за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 2247,50 грн., за надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в розмірі 200,45 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 26-27,34-35). Відповідач проживає та зареєстрований у зазначеній квартирі (а.с.7), і має заборгованість по сплаті за комунальні послуги: за поставку теплової енергії в розмірі 16379,08 грн., за поставку електроенергії в розмірі 1332,69 грн., за поставку водопостачання в розмірі 392,15 грн., за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 2247,50 грн., за надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в розмірі 200,45 грн. (а.с.8-14). Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, суд вважає, що сума боргу повинна бути стягнута з відповідача в примусовому порядку. Підлягають задоволенню й вимоги позивача про стягнення понесених судових витрат в розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В позовній заяві вказала, що згідно рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO]. З вересня 2012 року син навчається в Прилуцькому агротехнічному коледжі на денній формі навчання і за минулий навчальний рік за навчання та проживання сина в гуртожитку вона витратила кошти в сумі 4782 грн. 90 коп. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь ? частину понесених додаткових витрат на дитину, а також понесені витрати при поданні позову та за надання юридичної допомоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково посилаючись на те, що він сплачує аліменти на користь позивачки в значній сумі, які достатні для утримання дитини і на даний час проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою. Підтвердив, що дійсно ніякої матеріальної допомоги крім сплати аліментів на сина він добровільно не надавав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину забов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] сплачує аліменти згідно постанови суду (а.с. 9) і крім сплати аліментів ніякої матеріальної допомоги добровільно не надає. Оскільки позивачкою на навчання і проживання сина [PERSON] в гуртожитку були витрачені кошти (а.с. 12-16) і відповідач не надав суду конкретних доказів, що він не має можливості нести додаткові витрати на утримання дитини суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Також стягнути на користь позивачки понесені витрати при поданні позову та за надання правової допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість по аліментам, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач має заборгованість по аліментам в сумі 43173,95 грн. в добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачці заборгованість, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам в сумі 43173,95 грн. Від позивача в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. ЇЇ колишнім чоловіком є [PERSON], [INFO]. З відповідачем сторони мають спільного доньку [PERSON], [INFO]. 19.09.2007 р. шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2006 р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] та видано виконавчий лист № 2-779/06 від 23.03.2015 р., згідно до якого відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак відповідач не виконує свої обов'язки належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість по несплаченим аліментам за період з квітня 2015 р. по 01.01.2018 р. на загальну суму 40089,45 грн. Вищевказана заборгованість підтверджується розрахунком Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ВП № 47330901 від 02.01.2018 р. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аілметами. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що на підставі виконавчого листа № 2/2320/1398/12 виданого 11.12.2012 року Черкаським районним судом Черкаської області з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/ 4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2012 року і до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно рішення не виконує, ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого станом на 01.07.2014 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 12 725 грн. 30 коп., тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам в сумі 12 725 грн. 30 коп. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, на адресу суду надійшов лист про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі рішення Черкаського районного суду від 11.12.2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/ 4 частини його заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2012 року і до досягнення нею повноліття,видано виконавчий лист № 2/2320/1398/12 від 11.12.2012 року та відкрито виконавче провадження. З довідки – розрахунку, виданої державним виконавцем відділу ДВС Черкаського РУЮ [PERSON] заборгованість по аліментах відповідача [PERSON] за період з 06.02.2013 року по 01.07.2014 року становить 12 725 грн. 90 коп. Відповідно до ст.194 СК України, якщо за виконавчим листом, пред’явленим до виконання, аліменти не стягувались, вони мають бути стягнуті за весь минулий період, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] є доведеними, підтверджені належними доказами, ґрунтуються на законі, а тому підлягають до задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за борговою розпискою зазначивши, що відповідач позичив у неї 11700 доларів США, які зобовязався повернути до 15.12.2014 року, що підтверджується розпискою від 15.06.2012 року. У звязку з тим, що відповідач борг в зазначений строк не повернув, просить стягнути з відповідача суму боргу, 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 346371,48 грн.. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 15.06.2012 року [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 11700 доларів США, які зобовязався повернути до 15.12.2014 року. Відповідно ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач станом на 07.12.2017 року своїх зобов'язань за договором позики не виконав, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 12753 долари США, що еквівалентно національній валюті 346371 грн. 48 коп., з яких: 11700 доларів США - сума боргу; 1053 доларів США - три проценти річних від простроченої суми. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази, їх юридичну оцінку суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 346371 грн. 48 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за борговою розпискою зазначивши, що відповідач позичив у неї 270 000 грн., що еквівалентно на день отримання коштів 10 000 доларів США, які зобов`язався повернути до 31 грудня 2018 року, що підтверджується договором позики від 28.11.2018 року. У зв`язку з тим, що відповідач борг в зазначений строк не повернув, просить стягнути з відповідача суму боргу в сумі 270 000 грн.. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору позики від 28.11.2018 року [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 270 000 грн., що еквівалентно 10 000 доларів США, які зобов`язався повернути до 31 грудня 2018 року. Відповідно ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази, їх юридичну оцінку суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 270 000 грн. є обґрунтованими.

Outcome: approved