Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вони з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З моменту розірвання шлюбу, а саме з 26.10.2016 року батько дитини у добровільному порядку не виконує зобов`язання по утриманню доньки, а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки за період з 26.10.2016 року по 29.02.2020 року у розмірі 59 901,00 грн. та в подальшому стягувати аліменти у розмірі 3 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 07.09.2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, а саме з моменту розірвання шлюбу позивач відмовилась від спілкування з відповідачем та не надавала можливості у спілкуванні з дитиною. Крім того, його спроби налагодити дружні стосунки, приймати участь у житті дитини та забезпечувати її були марними. Лише наприкінці 2019 року позивач звернулась до нього з проханням надати кошти на потреби дитини. Жодних інших звернено щодо сплати аліментів чи надання матеріальної допомоги не було. Вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий період є безпідставними, оскільки позивач сама не бажала отримувати будь-яку матеріальну допомогу на дитину, а також суперечать законодавству України, оскільки аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням від їх сплати. Щодо сплати аліментів на утримання доньки у розмірі 3 500,00 грн. щомісячно вказав, що на його утриманні перебуває цивільна дружина та їх сумісна дитина. Він є тимчасово безробітним та не має постійного стабільного доходу, щомісячний дохід становить 5 000,00 грн. - 6 000,00 грн. Таким чином, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у мінімальному гарантованому розмірі на одну дитину відповідного віку, а саме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою до повноліття дитини. . Позивач подала до суду відповідь на відзив відповідно до якого, вважає поданий відповідачем відзив на позовну заяву не обґрунтованим, та розцінює його як небажання відповідача приймати участь у належному утримання спільної дитини. З моменту розірвання шлюбу, відповідачем надано на утримання доньки 1 495,50 грн., лише після неодноразового телефонного спілкування з відповідачем, а тому вимога щодо сплати боргу за несплачені аліменти за період з жовтня 2016 року по лютий 2020 року є справедливою. Крім того, не може бути підтвердження неплатоспроможності відповідача інша родина. Відповідач є здоровим та працездатним, а тому може сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 3 500,00 грн. щомісячно. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала позицію відповідача та просила в частині стягнення аліментів за період з 26.10.2016 року по 29.02.2020 року у розмірі 59 901,00 грн. відмовити. Стосовно стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі 3 500,00 грн. вказала, що дана сума є непосильною для відповідача, а тому просила стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у мінімальному гарантованому розмірі на одну дитину відповідного віку, а саме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши позивача, відповідача, представника відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Від спільного проживання у шлюбі сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 08.09.2015 року. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося відповідачем, дитина проживає з матір`ю, що також підтверджується довідкою про склад сім`ї та реєстрації за місцем проживання від 05.02.2020 року №115. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Заявляючи позовну вимогу про стягнення з [PERSON] аліментів за минулий час, а саме за період з 26.10.2016 року по 29.02.2020 року у розмірі 59 901,00 грн., [PERSON] зазначила, що саме вказана сума являється несплаченими аліментами за даний період з та складається із сум прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частиною 1 статті 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що визначено частиною 1 статті 81 ЦПК України. Однак, враховуючи норми статей 76, 79, 80, 81 ЦПК України, [PERSON] не надала доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача на утримання доньки в минулому, та не могла їх одержувати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час у розмірі 59 901,00 грн. задоволенню не підлягають. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки у розмірі 3 500,00 грн. суд дійшов наступного. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у матеріальному утриманні дитини, що прямо передбачено чинним законодавством. У відповідності до ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, які будуть стягуватися на дитину, суд бере до уваги те, що дитина проживає разом з позивачем, матеріальний стан батька, як платника аліментів, який має на утриманні дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 20.10.2017 року не спростовувалось позивачем в судовому засіданні. Отже, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір`ю, позивача, відповідача, наявність в останнього на утриманні неповнолітньої дитини, а також той факт, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 2 500 гривень, оскільки утримувати дитину до досягнення повноліття обов`язок обох з батьків. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial