Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 23.10.2010 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народились двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що від початку їхнє подружнє життя складалось добре. Однак з часом їхні відносини почали погіршуватись, вони стали чужими людьми. В подальшому 01.02.2015 року позивачка зібрала свої особисті речі та дітей і переїхала проживати до своїх батьків в с. Чайковичі Самбірського району. Відповідач кошти на утримання дітей не надає. Позивачка самостійно, за власні кошти здійснює необхідні витрати по вихованню та матеріальному забезпеченню дітей, а саме: витрати на продукти харчування, забезпечення одягом, необхідними засобами гігієни, медикаментозними засобами та іншим. Проте її коштів не вистачає для забезпечення дітям нормального розвитку. Тому змушена звернутись в суд із позовною заявою про примусове стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач на даний час працює заступником командира батальйону ГУ національної поліції у Львівській області, має самостійний дохід, тому у нього є можливість надавати частину свого доходу на утримання дітей. Оскільки відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обовязку по утриманню дітей, тому із врахуванням наведеного, просить суд встановити аліменти у її користь на утримання дітей у розмірі відповідно до заявлених позовних вимог. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. У обґрунтування позову посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Додатково пояснила, що не вимагає відповідача аліментів за попередній період, а з часу подання заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучин належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, згідний на його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії свідоцтва про шлюб серія 1-СГ № 149370 від 23.10.2010 року відомо, що сторони, а саме: [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) Н.І. зареєстрували шлюб 23.10.2010 року (актовий запис № 468) у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва серія 1-СГ № 430929 від 23.09.2014, відомо про народження [PERSON], [INFO] та копії свідоцтва серія 1-СГ № 430930 від 23.09.2014 року про народження [PERSON],[INFO]. Їхніми батьками являються [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 2-3). Із довідки виданої виконавчим комітетом Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 24.07.2017 року № 746, відомо, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована і проживає в [INFO]. Її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають за вказаною адресою разом з нею без реєстрації. ( а.с. 5). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.\~\~ У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Враховуючи, що сторони не домовилися про спосіб виконання обовязку утримувати дитину, а тому згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у частці від доходу відповідача. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дітей, їх матеріальне становище, вік та потреби на їхнє утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік»), матеріальне становище платника аліментів та доходить висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved