Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вищевказаною позовною заявою. Посилається на те, що у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] [INFO], який знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та матеріально не забезпечує дитину. На даний час в неї є можливість вивезти дитину за кордон для відпочинку та оздоровлення, але в міграційній службі їй було відмовлено у виготовлені проїзного документа дитини без згоди батька. Просить надати дозвіл на виготовлення проїзного документу дитини та дозвіл на виїзд за кордон без згоди відповідача. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що [PERSON] має постійне місце роботи в Чехії, сама проживає в орендованій квартирі і має можливість забезпечити дитині належні умови проживання. Також у Чехії працює і її мати, яка проживає в іншій квартирі, але має можливість приділити увагу дитині. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що він не бажає давати згоду на виїзд сина за кордон, так як йому не відомо, в яких умовах проживає позивачка, чи буде вона мати час займатися відпочинком сина. Крім того він не згідний і тому, що у нього на даний час є депортація із Чеської республіки, а коли він проживав там разом із позивачкою вона не хотіла виготовляти дитині відповідні документи. Якби [PERSON] сама приїхала на розгляд справи можливо він би і дав згоду. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 цього ж Кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 2 ст. 157 СК України передбачено, що на того з батьків, хто проживає окремо від дітей покладено обов'язок брати участь у її вихованні і йому надано право на особисте спілкування з дитиною. Отже, суд приходить до висновку, що бажання позивачки отримати дозвіл на вивезення дитини за кордон для відпочинку та лікування повністю узгоджується з її правами та обовязками покладеними на неї Сімейним кодексом України та Конвенцією про права дитини, і ніяким чином не порушує права та не позбавляє можливості виконувати свої обовязки щодо дитини відповідача. З приписів ст. 313 ЦК України убачається, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що 25.03.2003 р. сторони зареєстрували шлюб від якого в них народився син [PERSON] [INFO] Це стверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження. Позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість вивезти її за кордон, де зможе забезпечити її відпочинок. Однак отримати згоду на виготовлення дитині дитячого проїзного документу для виїзду за кордон від батька дитини не може, так як відповідач не дає на це згоди у встановленому законом порядку. При розгляді даної справи не було встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування в Чеській республіці, позовні вимоги заявлені саме в інтересах дитини і у зв'язку з цим вони підлягають задоволенню. Жодних доказів того, що надання дозволу на виготовлення проїзних документів та виїзд дитини за кордон без згоди батька буде суперечити її інтересам відповідач суду не надав. Його заперечення на позов суд розцінює не як турботу про дитину, а як бажання суперечити позивачці, яка припинила з ним спільне проживання і вступила у фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір у сумі 487.20 грв. Тому,

Outcome: partial