Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на будинок № 10, розташований по вул. Щорса, в с. Бежів Черняхівського району, Житомирської області, як за спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 28.12.2010 року в с. Бежів. [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Бежівської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі. Представник третьої особи Державної реєстраційної служби Черняхівського РУЮ в судове засідання також не зявився та подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, висловив думку про можливість задоволення позову. В звязку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при попередньому розгляді справи згідно зі ст.130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 28.12.2010 року в с. Бежів померла заповідачка [PERSON] (а.с.3) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 10, розташований по вул. Щорса в с. Бежів Черняхівського району Житомирської області, який побудований у 1950 році. Реєстрація будинку проведена згідно діючого на той час законодавства шляхом внесення відповідного запису до погосподарської книги сільської ради, у відповідності з яким в погосподарській книзі № 1 за 2006-2010 роки [PERSON] записана власником спірного будинку (а.с.7). За життя, 19.05.05 , [PERSON] уклала заповіт, яким заповідала позивачці все належне їй майно, заповіт не змінено та не скасовано (а.с.5). Позивачка прийняла спадщину як спадкоємиця за заповітом, шляхом подачі заяви про її прийняття до нотаріальної контори. У відповідності із відповіддю нотаріальної контори, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або осіб, які мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця немає (а.с.23). Оформлення права на спадщину на спірний будинок в позасудовому порядку неможливо тому що, із довідки БТІ № 455 від 23.10.2014 року вбачається, що право власності на спірний будинок не зареєстровано (а.с.6). Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Спірний будинок не є самовільною забудовою, та документи на підставі яких проводилась його реєстрація в сільській раді не збереглися і відновити їх неможливо. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що реєстрація будинку в погосподарських книгах сільської ради свідчить про те, що на зазначений будинок його власник мав правоустановлюючі документи без яких реєстрація була б неможливою. А тому, суд приходить до висновку, що [PERSON] за свого життя та на час відкриття спадщини, володіла на праві власності будинком № 10, розташованим по вул. Щорса в с. Бежів Черняхівського району Житомирської області. Враховуючи викладене, суд вважає, що спірний будинок увійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст. 1218 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В звязку з цим, спірний будинок належить позивачці, як спадкоємиці за заповітом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В звязку з цим, та оскільки право власності на будинок зареєстроване не було, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця, немає, нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, а тому слід визнати за позивачкою право власності на спірний будинок як за спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved