Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 січня 2008 року я набула право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], відповідно цього ж рішення суду власником іншої 1/2 частки вказаної квартири став є син позивачки повнолітній син [PERSON]. 01 грудня 2001 року позивачка одружилась з [PERSON], він переїхав жити до позивачки за вищезазначеною адресою, та вони стали проживати як члени сімї. 29 квітня 2011 року за згодою позивачки відповідач був зареєстрований у квартирі. Позивачка стверджує, що у грудні 2014 року [PERSON] зібравши свої речі з'їхав з займаної житлової площі. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси 18 березня 2015 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, він перестав бути членом її сім'ї. Доказом того, що відповідач в квартирі не проживає, є акт від 15.05.2015р., за підписами сусідів по сходовій клітці та будинку, завірений посадовою особою КП «ЖКС «Північний». Позивачка стверджує, що після розірвання шлюбу вона неодноразово пропонувала відповідачу добровільно знятись з реєстрації у її квартирі, однак він неодноразово проігнорував мої вимоги. На підставі викладеного, позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача подав заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, а також просив задовольнити позовні вимоги. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] подав до суду, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, а також просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою судові повістки не отримує, оскільки за даною адресою не проживає, що підтверджується поштовим повідомленням. Таким чином, відповідач на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 січня 2008 року я набула право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], відповідно цього ж рішення суду власником іншої 1/2 частки вказаної квартири став є син позивачки повнолітній син [PERSON]. 01 грудня 2001 року позивачка одружилась з [PERSON], він переїхав жити до позивачки за вищезазначеною адресою, та вони стали проживати як члени сімї. 29 квітня 2011 року за згодою позивачки відповідач був зареєстрований у квартирі. Позивачка стверджує, що у грудні 2014 року [PERSON] зібравши свої речі з'їхав з займаної житлової площі. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси 18 березня 2015 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, він перестав бути членом її сім'ї. Доказом того, що відповідач в квартирі не проживає, є акт від 15.05.2015р., за підписами сусідів по сходовій клітці та будинку, завірений посадовою особою КП «ЖКС «Північний». Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідач не проживає за адресою реєстрації без поважних причини більше одного року, то він втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], На підставі викладеного,

Outcome: approved