Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області про продовження терміну для прийняття спадщини. Заява мотивована тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина земельна ділянка площею 3,1327 га, що знаходиться на території Максимівської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ЧР № 013586. За життя [PERSON] склала заповіт від 07.09.2018 року, відповідно до якого все належне їй майно заповіла позивачу. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом. 17.05.2019 року вона подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вона зверталася до Максимівської сільської ради з приводу уточнення щодо прийняття спадщини, та їй пояснили, що їй необхідно звернутися до нотаріуса із написанням заяви про прийняття спадщини після спливу 6-ти місячного строку, який закінчився 27.03.2019 року. Тому вона звернулась до нотаріуса 17.05.2019 року. Вважає, причини пропуску нею вказаного строку поважними, адже вона пропустила строк в зв`язку зі своєю необізнаністю та відповідно наданій їй невірної інформації про час звернення до нотаріуса. Також, пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. На цих підставах просила суд: визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] строком на два місяці. У судове засідання, призначене на 12 травня 2020 року, позивач [PERSON] не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином. Представник відповідача Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області у судове засідання не з`явився. До суду надійшов лист за підписом заступника сільського голови Шевчука А., в якому зазначено, що Паланська сільська рада просить слухати справу без представника сільської ради, прийняти рішення згідно матеріалів справи відповідно до чинного законодавства України та не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши думку представника позивача адвоката Гупала М.М., який з`явився у судове засідання, ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та представника відповідача. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що позивач після смерті своєї матері звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак їй було відмолено. Поважність пропуску строку для звернення до нотаріуса пояснив тим, що позивач була необізнана з законодавством, а у сільській раді їй повідомили, що до нотаріуса слід звертатись після закінчення 6 місяців після відкриття спадщини. Просив врахувати, що спадкодавець склала заповіт на користь позивача. Суд встановив, що [PERSON] померла [INFO] в селі Максимівка Уманського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом \~про смерть серії [NUMBER] від 27 вересня 2018 року, актовий запис № 99. [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,1327 га, надана для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Максимівської сільської ради, на підставі рішення Максимівської сільської ради № 4-3 від 11.09.2002 року, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ЧР № 013586, виданого 25.11.2002 року. Згідно заповіту від 07.09.2018 року, посвідченого старостою с. Максимівка Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON] заповіла [PERSON] , 1967 року народження, належну їй земельну ділянку розміром 3,1327 га, згідно державного акту І-ЧР № 013586, яка розташована на території Максимівської сільської ради Уманського району Черкаської області, в адмінмежах Максимівської сільської ради, земельна ділянка передана для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Згідно постанови приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Ящук Д.О. від 17.05.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,1327 га, що залишилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. З вказаної постанови нотаріуса вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Згідно статті 1217 ЦК України \~спадкування здійснюється за заповітом або за законом Стаття 1220 ЦК України визначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частина 1 статті 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)\~показаннями\~свідків.\~ Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не\~\~\~бере \~до\~\~\~розгляду докази,\~\~що\~\~не\~ стосуються\~\~предмета\~доказування. \~Достовірними\~\~є\~докази,\~на\~підставі\~\~яких\~можна\~ встановити\~\~\~дійсні \~обставини\~справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна \~сторона\~ \~повинна\~\~довести\~ ті\~\~обставини,\~на\~\~які\~\~вона\~посилається\~ як\~\~\~на \~підставу\~своїх\~\~вимог\~ \~або\~\~заперечень,\~крім\~\~випадків,\~встановлених\~\~цим\~Кодексом. Докази\~\~подаються\~\~сторонами\~ та\~\~іншими \~учасниками\~справи.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач не надала суду доказів того, що вона постійно проживала з спадкодавцем на час смерті останньої, тобто фактично прийняла спадщину, а також доказів того, що у сільській раді їй роз`яснювали про необхідність звернення до нотаріуса після спливу 6-місячного строку з дня відкриття спадщини. Також, позивач не надала суду інші докази, які б підтверджували, що вона вчасно не звернулась з заявою про прийняття спадщини з причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує, що позивачу було відомо про існування заповіту на її ім`я на час смерті спадкодавця, тобто позивач мала можливість реалізувати своє право на прийняття спадщини. Доводи позивача про те, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини із-за своєї необізнаності, не є причинами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 1217, 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed