Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначено, що після вимушеного переселення з АР Крим, [PERSON] мешкав з заявницею в м. Запоріжжя. Він мав хронічне захворювання серця. На початку 2016 року [PERSON] поїхав у гості до родичів в АР Крим, де потрапив до лікарні та помер, це сталося 03.03.2016 року, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть серії 35 № 040218 від 04.03.2016 року, виданого Ялтинською міською лікарнею № 1, однак органи РАЦС відмовили в реєстрації смерті [PERSON], посилаючи на те, що вищевказане лікарське свідоцтво не створює юридичних наслідків, тому що видано на території, яка не підконтрольна органам державної влади України. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження м. Запоріжжя, місце смерті АР Крим, м. Ялта, вул. Севастопольське шосе, 2, яка настала 03.03.2016 року. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Їх неяка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних матеріалів в справі достатньо для розгляду її по суті. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна\~сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п.8 ч.1ст.256\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 080569 від 25.06.2010 року, актовий запис № 357. 04.03.2016 р. Ялтинською міською лікарнею № 1 видано лікарське свідоцтво серії 35 № 040218 про смерть [PERSON], [INFO], що мала місце 03.03.2016 року у АР Крим, м. Ялта. Відповідно до лікарського свідоцтва серії 35 № 040218 від 04.03.2016 р. причиною смерті [PERSON] стала інтоксикація, пневмонія неуточнена. Заявник звернулася до органу РАГС для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразку. 02.04.2016 року [PERSON] отримала відповідь Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького МУЮ, згідно до якої в видачі свідоцтва про смерть відмовлено, так як пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], що мало місце 03.03.2016 р. в АР Крим, м. Ялта, та підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть серії 35 № 040218 від 04.03.2016 р., а заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень.

Outcome: approved