Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа служба у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO]. Батьки зловживають спиртними напоями та неналежно виконують свої батьківські обов'язки по догляду за дитиною. Не забезпечують її належним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний і психічний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального розвитку. З 2008 року малолітня [PERSON] проживає у позивачки і повністю знаходиться на її утриманні. Зазначені факти можна розцінювати, як ухилення батьків від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїх батьківських обов'язків. В зв'язку з вищевикладеним, просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини та позбавити їх батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, оскільки згідно рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2014 року, відповідачку у справі [PERSON] вже позбавлено батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], Просить позбавити батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], лише [PERSON] та стягнути з відповідачів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09 січня 2014 року. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує, вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Представник служби у справах дітей Генічеської райдержадміністрації, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує, підтвердила що дійсно відповідачі не належним чином виконують свої батьківські обов'язки щодо своєї малолітньої дитини, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, причини своєї не явки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином - через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» № 20 (1513) від 20 березня 2014 року, як наслідок, відповідачі вважаються належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 22 травня 2006 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетрівської області, актовий запис № 310, [PERSON], [PERSON], є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 17). Згідно рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2014 року, відповідачку у справі [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], в з явку з тим, що вона не виконували належним чином свої батьківські обов'язки. Не приймала участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, не піклувалась про її здоров'я, моральний та фізичним розвиток (а.с.41) Батько дитини [PERSON] дитиною не цікавиться, участі у її вихованні, моральному та фізичному розвитку не приймає, матеріального утримання не надає, з дитиною не спілкується та спільно ніколи не проживав, тобто зовсім самоусунувся від виховання малолітньої дитини. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Так, згідно висновку Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області від 08 квітня 2014 року [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] оскільки він дитиною не цікавиться, участі у її вихованні, моральному та фізичному розвитку не приймає, матеріального утримання не надає, з дитиною не спілкується та спільно ніколи не проживав, тобто зовсім самоусунувся від виховання малолітньої дитини (а.с. 12, 67-68) Відповідно до висновку опікунської ради виконавчого комітету Новоолексіївської селищної ради від 03 квітня 2014 року, за період з 2008 по 2014 роки [PERSON] до неповнолітньої дитини не навідувався, дитиною не цікавився, участі у її вихованні та утриманні не приймав. В даний час малолітня дитина проживає у сім'ї позивачки. Доглянута, відвідує школу, добре навчається, вихована, розвинута на рівні свого віку (а.с. 69). Згідно довідки Новоолексіївської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2, малолітня [PERSON] навчається у 2-а класі зазначеного навчального закладу. Всебічно розвинута та добре вихована дитина (а.с. 13). Згідно акта обстеження житлово - побутових умов позивачки від 02 грудня 2013 року, встановлено, що сім'я складається з п'яти чоловік: позивачки [PERSON], її чоловіка [PERSON], дочки [PERSON], сина [PERSON] та племінниці малолітньої [PERSON], проживає у житловому будинку площею 31,5 м2 та житловою площею 16,8 м2, має одну житлову кімнату, кухню (переобладнану у житлову кімнату), веранду, ванну кімнату. До будинку підведено водопостачання, є каналізаційна система, зручності в будинку. Всі житлові та допоміжні приміщення знаходяться в належному стані, прибрані, оздоблені інтер'єром. Вся необхідна для влаштування побуту та відпочинку техніка в наявності: холодильник, пральна машинка, газова плита, телевізор, комп'ютер. В малолітньої дитини [PERSON] в будинку є власне ліжко, стіл для навчання, підручники, іграшки, весь сезонний одяг та інші, необхідні дитині предмети. Спиртних напоїв та наркотичних засобів члени родини не вживають (а.с. 11). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факти неналежного виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків, а саме те що малолітня дитина [PERSON], змалку проживає у родині [PERSON]. Дитина була залишена батьками у край занедбаному стані, та відставала у фізичному розвитку. Батько дитини жодного разу до дитини не приїжджав, її долею не цікавився та матеріальної допомоги дитині не надавав. Весь цей час дитиною турбується родина [PERSON], яка забезпечила її належним доглядом та турботою, та всіма необхідними умовами для існування. [PERSON] навчається у навчальному закладі, дитина охайна і доглянута, має прагнення до навчання. Згідно ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, все вищевикладене, свідчить про те що, [PERSON] взагалі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: зовсім не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує їй необхідне харчування, одяг, медичний догляд, лікування, жодного разу не відвідав дитину та не цікавився її життям. Матір дитини, також матеріальної допомоги дитини не надає, її долею не цікавиться. Суду надано безспірні докази того, що відповідачі злісно ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання своєї малолітньої дитини, взагалі не спілкуються з нею; не виявляють інтересу до її життя; тобто зовсім самоусунулись від її виховання, тому суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно ч.2 ст. 166 СК України, визначено, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тобто, у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, за ними залишається зобов'язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та її чоловік, які на даний час займаються утриманням дитини, працюють, інших доходів не мають, стан здоров'я позивачки нормальний, дитина слабка та часто хворіє, позивачка інших неповнолітніх утриманців не має. Оскільки неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, її батьки зобов'язані надавати матеріальну допомогу дитині, то є підстави для стягнення аліментів з відповідачів в частці від їх заробітку (доходу) в судовому порядку. За таких обставин, та враховуючи факт неспроможності позивачки самостійно забезпечити дитину всіма необхідними матеріальними благами, необхідними для її належного фізичного та духовного розвитку, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Судові витрати відносяться за рахунок відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача задоволені повністю.

Outcome: approved