Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму, до досягнення донькою повноліття. При цьому позивачка посилається на те, що з 1998 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. 12 листопада 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Позивачка зазначила, що з моменту припинення шлюбних відносин відповідач доньку не бачив, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не цікавиться її долею та станом здоров'я, у вихованні дитини участі не приймає, ухиляється від здійснення батьківських обов'язків, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник третьої особи: Служби у справах дітей ОМР вирішення спору залишив на розсуд суду. Представник третьої особи Київської районної адміністрації ОМР у судове засідання не з'явилась, повідомлялась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, зазначивши, що висновок від 14 травня 2015 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні [PERSON], [INFO] підтримують, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, який у 2003 році було розірвано, про що свідчить актовий запис про розірвання шлюбу №934 Відділу реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси від 12 листопада 2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №60 Відділу реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міськради від 18 січня 2000 року). Позивачка [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖБК «Жовтневий-22» про склад сім'ї та реєстрації від 28 серпня 2014 року. З матеріалів справи вбачається, що позивачка самостійно, без допомоги відповідача, виконує батьківські обов'язки, матеріально утримує та виховує доньку, забезпечує їй належні умови для життя та розвитку, що підтверджується відомостями з КУ «Дитяча міська поліклініка №6» м. Одеси від 08 вересня 2014 року №406, де перебуває на обліку з народження донька [PERSON], довідкою Одеського навчально-виховного комплексу «Надія» «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний заклад №275» ОМР Одеської області від 18 вересня 2014 року №370, де навчалася дитина з 01 вересня 2006 року по 31 травня 2014 року. На даний час дитина навчається в Одеській загальноосвітній школі №55 І-ІІІ ступенів ОМР Одеської області, що підтверджується довідкою від 18 вересня 2014 року №708. Також, інформація щодо невиконання відповідачем батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої дитини підтверджується письмовими поясненнями [PERSON], [PERSON], [PERSON], які посвідчені належним чином. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання і розвитку дитини, в тому числі: обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов'язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інші обов'язки. Батько дитини відповідач [PERSON] долею дитини та станом здоров'я не цікавиться, матеріально не утримує, самоусунувся від виховання доньки, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно проекту висновку Служби у справах дітей Одеської міської ради від 03 квітня 2015 року за №1923 служба у справах дітей ОМР, вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача у відношенні неповнолітньої [PERSON], [INFO]. З висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 травня 2015 року за №737/01-11 вбачається, що орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обов'язок по вихованню дитини та позбавляли його реальної можливості вчиняти відповідні дії. Суд вважає доведеним факт ухилення батька від виконання батьківських обов'язків, яка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Також, відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved