Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Тростянецького району про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 15.03.2000 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки та 1/3 частини житлового будинку з погосподарськими спорудами, розташованого с.Гордіївка, вул.Довганя, 49, Тростянецького району Вінницької області. Спадкоємцями щодо майна померлої матері є позивач - [PERSON], [PERSON], рідна сестра; [PERSON], рідна сестра; [PERSON], брат. Всі вони на спадщину після смерті матері не претендують. Позивач як спадкоємець першої черги по закону вчасно прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право власності на земельний пай, оформити 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Станом на 15.04.1991 року двір матері відносився до групи колгоспних дворів. Всього проживали померла [PERSON] , позивач та її дочка [PERSON] Крім житлового будинку в користуванні колгоспного двору була земельна ділянка розміром 0,40га. Тому вона змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в с.Гордіївка, вул.Довганя, 49, Тростянецького району Вінницької області. Позивач в судове засідання не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тростянецького району в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, та просить справу розглянути в їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №092498 від 16.03.2000 року та зареєстрованого виконкомом [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] померла 15 березня 2000 року(а.с.7). Родинний звязок позивача з померлою підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №242556, виданим повторно 17.12.2012 року на імя [PERSON], в якому в графі мати значиться [PERSON](а.с.8). Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №129/2016 до майна померлої 15.03.2000 року [PERSON] встановлено, що позивач вчасно прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, частину спадкового майна(земельну ділянку та майновий пай) оформила на себе, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом(а.с.24). В матеріалах справи так як і в матеріалах спадкової справи наявні заяви [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини після смерті [PERSON]С.(а.с.11,12,14). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] №359/02-17 випливає, що позивач [PERSON] має право на визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.13). Довідкою №355 від 14.06.2017 року, виданою виконкомом [PERSON] сільської ради Тростянецького району встановлено, що житловий будинок №49 по вул.Довганя, с.Гордіївка Тростянецького району станом на 15.04.1991 року відноситься до групи колгоспних дворів, головою двору була [PERSON], членами [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 30.05.2017 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Гордіївка, вул.Довганя, 49, Тростянецького району Вінницької області, частина якого являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 80,6кв.м., житловою площею 47,0кв.м., допоміжною площею 33,6кв.м.(а.с.15-23). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/3 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в с.Гордіївка, вул.Довганя, 49, Тростянецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved