Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить надати дозвіл їх неповнолітній дитині, донці [PERSON] , [INFO] , на виїзд до Республіки Польща на період навчання з 01.10.2021 року по 30.09.2024 року. В обґрунтування позову вказує, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину та є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб з відповідачем розірваний. Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Після закінчення загальноосвітньої школи донька бажає навчатися за кордоном в Республіці Польща та була зарахована з 01.10.2021 року по 30.09.2024 року на стаціонарне навчання Університету Марії Кюрі-Склодовської м.Люблін. Відповідач, відмовляється надати згоду на виїзд неповнолітньої доньки за кордон, при цьому не пояснивши підстави відмови. Позивач вважає, що така позиція відповідача і батька шкодить інтересам їх дитини, а тому просить надати дозвіл для виїзду доньки за кордон без супроводу та згоди батька. Позивач до суду подав заяву в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить про їх задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 вересня 2004 року. Неповнолітня донька [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] .. Відповідач [PERSON] відмовляється надати дозвіл на виїзд доньки за кордон на період навчання, без пояснення причини відмови. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. У п.3, п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку,здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку, у тому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якомувони прямують. Встановлено, що для виготовлення візи для навчання в Республіці Польша, необхідний дозвіл батька для виїзду за кордон. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка діє в інтересах своєї неповнолітньої дитини, виїзд дитини за межі України носить тимчасовий характер. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що намір дитини до досягнення повноліття буде сприяти її духовному та фізичному розвитку, відповідати інтересам дитини. Діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. У разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з`ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку та мети виїзду. За ст.7 Європейської конвенції про здійснення прав дітей - під час розгляду справ, що стосуються дитини, судовий орган діє швидко для уникнення будь-яких невиправданих зволікань, а швидке виконання прийнятих рішень повинно бути забезпечене відповідною процедурою. У термінових випадках судовий орган при необхідності має повноваження приймати рішення, які підлягають негайному виконанню. Згідно Закону України «Про ратифікацію Європейської конвенції про здійснення прав дитини» було ратифіковано Європейську конвенцію про здійснення прав дітей, вчинену 23 січня 1996 року у м. Страсбурзі та підписану від імені України 7 травня 1999 року, із статті І вбачається, що відповідно до пункту 4 статті 1 Конвенції Україна заявляє, що дія цієї Конвенції поширюється на розгляд судами справ, що стосуються: усиновлення дитини; встановлення опіки, піклування над дитиною; визначення місця проживання дитини; позбавлення або оспорювання батьківських прав; інших питань про відносини між батьками та дитиною; будь-яких інших питань, що стосуються дитини особисто, а також питань її сім`ї (у тому числі її виховання, поновлення батьківських прав, управління її майном). Враховуючи вищевикладене, позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення. З відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову в розмірі 908 грн..

Outcome: approved