Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до Кривошиївської сільської ради про визнання права на земельну ділянку в порядку розпаювання. Позов мотивований наступним. Мати позивача [PERSON], [INFO] все своє життя до смерті проживала та була зареєстрована у [INFO]. З 1944 по 1974 роки працювала в колгоспі ім. 21 зїзду КПРС, що підтверджується архівною довідкою. Незважаючи на те, що мати з наведених підстав мала законне право на частку земельної ділянки у вигляді паю, він їй не наділявся, що підтверджується довідкою СВАТ «Колибабинське» с. Колибабинці Хмільницького району Вінницької області, яке являється правонаступником насінницького радгоспу «Колибабинський». Довідкою Кривошиївської сільської ради підтверджено. що згідно протоколу загальних зборів членів СВАТ «Колибабинське» Хмільницького району від 20.02.2002 року [PERSON], [INFO] не було внесено до списку пайовиків, так як вона померла в 2000 році, а тому і сертифікат на неї не видавався. 08.12.2000 року [PERSON] померла так і не скористалась своїм правом на отримання земельного паю, як стверджує позивач. через порушення керівництвом СВАТ «Колибабинське» Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року, зокрема п. 2. Відповідно до архівної довідки виданої КУ «[PERSON] трудовий архів» [PERSON] відноситься до категорії осіб, що мають право на пай. Позивач зазначає, що являється спадкоємцем всього майна своєї матері, а тому звертається до суду та просить визнати за [PERSON], [INFO] право власності на земельну ділянку в порядку розпаювання. Зобовязати сільську раду с. Колибабинці Хмільницького району Вінницької області виділити земельну ділянку в натурі на території даної сільської ради. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.11.2016 року задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, СВАТ «Колибабинське». В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позов з наведених в ньому підстав та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Представник відповідача надав заперечення проти позову в яких зазначив, що право на земельну частку (пай) мають тільки члени колективного недержавного сільськогосподарського підприємства (кооперативу, акціонерного товариства), відповідно до встановленого членства в господарстві. [PERSON] померла 08.12.200 року. Розпаювання земель СВАТ «Колибабинське» проводилось відповідно до ст. 25 Земельного кодекс України, сертифікати на право на земельну частку (пай) по СВАТ «Колибабинське» видавалися на підставі розпорядження голови [PERSON] РДА № 125 від 20.05.2002 року. Зважаючи на це, [PERSON] не набула права на земельну частку (пай), а тому позовна вимога про визнання права на земельну ділянку в порядку розпаювання є необґрунтованою. Також відповідач з посиланням на вимоги ст. ст. 257, 261 ЦК України, зазначає, що позивач без поважних причин пропустила строк позовної давності. Враховуючи це, відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Представник відповідача надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що у 2007 року Кривошиївська сільська рада повідомила позивача про те, що «роздержавлення земель СВАТ «Колибабинське» проводилось у 2002 році. Державний акт на право колективної власності на землю не видавався. Згідно протоколу зборів членів СВАТ «Колибабинське» від 20.02.2002 року [PERSON], [INFO] не було включено до списку пайовиків так як вона померла у 2000 році, а тому сертифікат не видавався». Позивачу з 2007 року було відомо про порушення прав на земельну ділянку, однак лише у 2016 році звернулась до суду з даним позовом. Враховуючи це, з посиланням на вимоги ст. ст. 257, 261 ЦК України, зазначає, що позивач пропустила строк позовної давності. Виходячи зі змісту ст. 22, 23 ЗК України, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року право на земельний пай особа набуває за наявності трьох умов (перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта). Оскільки [PERSON] не була включена до списку пайовиків, вона не має права на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть (копія на а.с. 10) [PERSON] померла 08.12.2000 року в м. Вінниці. Свідоцтвом про право на спадщину за законом ( копія на а.с. 11) спадкоємицею [PERSON] є донька [PERSON], до спадкового майна входить житловий будинок, грошовий вклад. Відповідно до довідки Кривошиївської сільської ради № 106 від 21.03.2012 року (копія на а.с. 12) [PERSON], [INFO] дійсно до дня смерті була зареєстрована та проживала у [INFO]. Довідкою КУ «[PERSON] районний трудовий архів» № 525 від 25.11.2009 року (копія на а.с. 13) підтверджено що в книгах обліку трудоднів, обліку і нарахування заробітної плати колгоспу 21 з'їзду КПРС с. Колибабинці за 1944-1974 роки рахується [PERSON] і її трудовий стаж, зазначено трудодні, заробітна плата. Вказані відомості зазначені на підставі діловодства ліквідованого сільськогосподарського підприємства, книги нарахування заробітної плати за 1944-1974 роки. Довідкою № 109 від 28.03.2006 року Кривошиївської сільської ради повідомлено, що роздержавлення земель в СВАТ «Колибабинське» проводилось у 2002 році. Державний акт на право колективної власності на землю не видавався. Згідно протоколу загальних зборів членів СВАТ «Колибабинське» с. Колибабинці Хмільницького району Вінницької області від 20.02.2002 року гр. [PERSON], [INFO] не було внесено до списку пайовиків так як вона померла у 2000 році, а тому сертифікат не видавався. Земельна частка (пай) надавалась тим хто проживав на день паювання. Майновий сертифікат відсутній тому, що це було державне підприємство і громадяни користувались акціями. СВАТ «Колибабинське» являвся правонаступником насінницького радгоспу «Колибабинський» (копія на а.с. 14). Також позивачем надано довідку видану сВАТ «Колибабинське» с. Колибабинці, відповідно до якої гр. [PERSON] lійсно по сВАТ «Колибабинське» с. Колибабинці Хмільницького району Вінницької області паю не наділено (копія на а.с. 15). Те, що [PERSON] не було включено до списків осіб яким було розподілено земельні частки (паї) підтверджено також актом від 21.02.2003 року (копія на а.с. 18), витягом з протоколу загальних зборів власників сертифікатів на право на земельну частку пай с. Колибабинці від 02.09.2001 року (копія на а.с. 19), протоколом загальних зборів сВАТ «Колибабинське» від 02.09.2001 року (копія на а.с. 20-21), витягами з протоколів загальних збрів членів СВАТ «Колибабинське» (копія на а.с. 22, 23). [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 76/06-37/09 від 18.01.2017 року (а.с. 63) повідомлено що гр. [PERSON] на обліку в управлінні не перебувала і не перебуває. Згідно\~Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як встановлено судом з досліджених доказів, роздержавлення земель в СВАТ «Колибабинське» проводилось у 2002 році. Державний акт на право колективної власності на землю не видавався. Згідно протоколів загальних зборів членів СВАТ «Колибабинське» с. Колибабинці Хмільницького району Вінницької області [PERSON], [INFO] не було внесено до списку пайовиків, сертифікат їй не видавався. СВАТ «Колибабинське» являвся правонаступником насінницького радгоспу «Колибабинський». [PERSON] померла 08.12.2000 року, в той час як розпаювання земель проведено в 2002 році. З довідки про кількість трудоднів її матері за час роботи в колгоспі 21 зїзду КПРС с. Колибабинці за 1944-1974 роки не підтверджується збереження її членства в колгоспі та в подальшому в радгоспі «Колибабинський», правонаступником якого було СВАТ «Колибабинське» в тому числі як пенсіонера, оскільки в ній лише вказується на кількість трудоднів за роки 1944 -1974, розмір заробітної плати. Оскільки позивачем та її представником не доведено, що її матір на час проведення розпаювання в с. Колибабинці була членом відповідного сільськогосподарського товариства, в тому числі як пенсіонерка, що раніше в ньому працювала та залишилася його членом, а отже не доведено набуття за життя матері права на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, доводи позивача про наявність у неї підстав для визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за матірю [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають. Також відповідачами подані заперечення на позовну заяву, в яких вони просять відмовити в задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності без поважних причин. Враховуючи це суд також має надати правову оцінку цим обставинам. Як пояснила в судовому засіданні позивач, про те що її матері [PERSON] не надано пай вона дізналась у 2001 році коли отримала довідку (а.с. 15). Згідно\~ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності та може бути застосована судом лише за заявою сторони у спорі. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З даним позовом позивач звернулась до суду 28.10.2016 року. Поважними причинами пропуску строку позовної давності позивач називає те, що їй у 2003 році робили операцію. Однак вказані обставинами доказами не доведено. Враховуючи викладене, доводи відповідачів про те, що позивачем пропущено строк позовної давності знайшли своє підтвердження. З огляду на встановлені судом обставини, відсутні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed