Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 29 листопада 2011 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем у неї не склалось з тієї причини, що вони не зійшлись характером, у зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини з червня 2015 року, не ведуть спільного господарства, майнового спору не мають. Вона вважає, що шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення та збереження родини неможливе та це буде суперечити її інтересам. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи та її вирішення на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з'ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб сторін був зареєстрований 29 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 112, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про її народження. При цьому, судом також встановлено, що між сторонами припиненні подружні відносини, вони не ведуть спільного господарства. За весь цей час сторони не досягли примирення. Позивач категорично заперечує проти примирення. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд враховує, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, за весь цей час сторони не досягли примирення, а тому шлюбні відносини між сторонами носять формальний характер. Примирення між подружжям не можливе та це буде суперечити інтересам та волі позивача. Позивач бажання для примирення та збереження сім'ї не проявила та більш того категорично наполягала на його розірванні, зазначаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. З урахуванням того, що шлюб являється добровільним союзом чоловіка та жінки, а позивач бажає його розірвати і це являється його дійсною волею, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved