Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини і дружини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2015 року, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося з причин втрати почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на життя, сім'ю. Сім'я розпалась, а тому позивач дійшла до висновку про розірвання шлюбу. На примирення та зберігання шлюбу не згодна. Крім того, позивач зазначає, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину, зокрема не надає матеріальної допомоги. Дитина знаходиться на утриманні матері. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, самостійних доходів не отримує, а тому просила суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1165 грн., щомісячно до повноліття дитини та аліменти на її утримання в сумі по 665 грн., щомісяця до досягнення дитиною трьох років, вирішити питання про розподіл судових витрат. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково та пояснив, що позивач згоден з вимогами позивача про розірвання шлюбу та сплату аліментів на утримання дитини в повному розмірі. Однак не погоджується сплачувати аліментів на утримання дружини, оскільки немає достатніх доходів. Суд заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу (Серія [NUMBER], актовий запис № 619) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2015 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (Серія [NUMBER], актовий запис № 712). Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припиненні у зв'язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час вони переконані, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Таким чином, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд не вбачає підстав для надання подружжю строку для примирення, та вважає, що позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною ст. 77 СК України визначено, що за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя у грошовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і самостійного заробітку не має, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та дружини. Визначаючи розмір аліментів, які будуть стягуватися як аліменти на дитину, суд виходив з того, що відповідач визнав позовні вимоги в цій частині і погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 1165 грн. щомісячно. Визначаючи грошову суму, яка буде стягуватися з відповідача, як аліменти на утримання дружини, суд виходив з того, що позивач немає інших доходів, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, у позивача проблеми зі здоров'ям, у зв'язку з чим потрібні додаткові кошти, а відповідачем натомість не доведені обставини, з урахуванням яких він не спроможній сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 665 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України у зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів до суду з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 551,2 грн.

Outcome: approved