Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в інтересах неповнолітнього [PERSON] ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона разом з третіми особами є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . В вищевказаній квартирі зареєстрований також відповідач по справі. З 30 квітня 2018 року відповідач в квартирі не мешкає, що підтверджується актами про непроживання особи за місцем реєстрації від 26.09.2018 року,12.12.2018 року та 20.05.2019 року. Зазначила, що місце проживання відповідача їй невідоме, відповідач не сплачує комунальні послуги,не несе інших витрат по утриманню житла, не приймає участі у спільному побуті. На підставі вищевикладеного, позивачка просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями\~1,\~2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України,\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 06.06.2006 року, посвідченого Лозівською міської радою Харківської області, власниками чотирикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності є [PERSON] , та члени її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с.21 ). З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17.05.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Відповідач в вказаній квартирі не проживає з 30 квітня 2018 року, що підтверджується актами про непроживання особи за місцем реєстрації від 26.09.2018 року, 12.12.2018 року, 20.05.2019 року (а.с.24-26). За змістом позовної заяви відповідач не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірного житла. Позивачка не чинила ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу, особистих речей та майна, які належать відповідачу, в зазначеному житловому приміщенні немає. Згідно\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях\~316,\~317,\~319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Відповідно до\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-709 цс16. Враховуючи зазначене, оскільки відповідач не є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , участі в оплаті комунальних платежів не приймає, самостійно дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснює, що порушує права власників житла, оскільки вони зобов`язані нести додатковий тягар зі сплати нарахованих комунальних платежів, а доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Outcome: approved