Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, за участю третьої особи Управління Держземагенства в Обухівському районі про усунення перешкод в користуванні її земельною ділянкою площею 0,1309 га, що розташована на території [ADDRESS], шляхом скасування рішення Козинської селищної ради 30 сесії 5 скликання №10/32 від 29.12.2009 року в частині надання дозволу на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність [PERSON] та шляхом визнання недійсним державного акту та скасування його державної реєстрації на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 423702 від 08.12.2010 року на земельну ділянку площею 0,0568 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 3223155400:05:035:0064, виданого на ім'я [PERSON] Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначила, що земельна ділянка [PERSON] розташована поруч з її земельною ділянкою і при зверненні з заявою про внесення відомостей щодо своєї земельної ділянки до Державного земельного кадастру їй відмовили на тій підставі, що в межах її ділянки знаходиться земельна ділянка або її частина, що належить [PERSON] і площа накладення становить 17,2619 %. 02.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, за участю третьої особи: Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області в якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 24.04.2003 року №87/53,54 «Про вилучення та надання земельної ділянки в приватну власність»; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 381819, виданий Козинською селищною радою Обухівського району Київської області від 24.11.2003 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8932 на ім'я [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 13.02.2004 року ним було придбано у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,052 га по [ADDRESS], що належала продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 044392, виданого Козинською селищною радою Обухівського району Київської області 02.09.1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2286. Укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки був нотаріально посвідчений та зареєстрований в Козинській селищній раді. В подальшому на підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 26.02.2004 року № 48/48 «Про переоформлення державного акту» державний акт виданий на ім'я [PERSON] було анульовано, а [PERSON] було видано на підставі договору купівлі-продажу державний акт серії КВ № 093127 на земельну ділянку 0,0520 га на його ім'я. 24.04.2003 року рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області №87/53,54 «Про вилучення та надання земельної ділянки в приватну власність» вилучено з користування [PERSON] земельну ділянку 0,055 га в [ADDRESS] на користь [PERSON] та виділено і передано у приватну власність останньої земельну ділянку розміром 0,13 га в [ADDRESS], за рахунок її земельної ділянки розміром 0,0745 га та земельної ділянки її дядька [PERSON] розміром 0,055 га для будівництва індивідуального житлового будинку. На підставі вищезазначеного рішення [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 381819 на земельну ділянку площею 0,131 га, що розташована в [ADDRESS]. Відповідно до плану суміжних земельних ділянок [PERSON] як суміжного землекористувача по [ADDRESS] немає та відсутні будь-які дані щодо [PERSON] на право користування або власності земельною ділянкою площею 0,0745 по [ADDRESS]. Оскільки Козинською селищною радою без законних підстав фактично було припинено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,052 га та передано [PERSON], то рішення від 24.04.2003 року є незаконним та підлягає скасуванню , а виданий на підставі цього рішення державний акт підлягає визнанню недійсним. [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги до [PERSON] та Козинської селищної ради підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення права власності, що виникло внаслідок прийняття незаконного рішення. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила залишити її первісний позов без розгляду та зазначила, що позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] визнає. Представник Козинської селищної ради в судове засідання, будучи повідомленим належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, заяв, клопотань до суду не надав. Представник третьої особи, Управління Держземагенства в Обухівському районі, в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав відзив на позовну заяву,в якому просив розглядати справу у відсутність їхнього представника та зазначив, що при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Ухвалою суду від 27.05.2014 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] та Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, за участю третьої особи Управління Держземагенства в Обухівському районі про усунення перешкод в користуванні за заявою [PERSON] залишено без розгляду. Вислухавши учасників по справі, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 30 вересня 1997 року №2/2 [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 052 га для будівництва, обслуговування жилого будинку ведення особистого підсобного господарства, у відповідності до матеріалів інвентаризації та надано дозвіл на виготовлення державного акту на землю. В подальшому [PERSON] на підставі вищезазначеного рішення отримав Державний акт на право власності на землю серії І-КВ № 044392 на земельну ділянку площею 0,132 га, з яких для будівництва, обслуговування житлового будинку - 0,080 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,052 га, яка знаходиться в [ADDRESS]. 13 лютого 2004 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки відповідно до якого [PERSON] відчужив [PERSON] земельну ділянку площею 520 квадратних метрів, що розташована за адресою: [ADDRESS] для ведення особистого підсобного господарства. Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 529 та зареєстровано в Козинській селищній раді за № 138. На підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 26.02.2004 року № 48/48 «Про переоформлення державного акту» державний акт виданий на ім'я [PERSON] було анульовано, а [PERSON] було видано на підставі договору купівлі-продажу державний акт серії КВ № 093127 на земельну ділянку 0,0520 га на його ім'я. Як встановлено судом, 24 квітня 2003 року виконавчим комітетом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області було прийнято рішення № 87/53, 54 «Про вилучення та надання земельної ділянки в приватну власність» яким вилучено з користування [PERSON] земельну ділянку 0,055 га в [ADDRESS] на користь [PERSON] та виділено і передано у приватну власність останньої земельну ділянку розміром 0,13 га в [ADDRESS], за рахунок її земельної ділянки розміром 0,0745 га та земельної ділянки її дядька [PERSON] розміром 0,055 га для будівництва індивідуального житлового будинку. В подальшому на підставі вищезазначеного рішення [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 381819 на земельну ділянку площею 0,131 га, що розташована в [ADDRESS]. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки в державному акті на право приватної власності на землю серії РЗ №381819, в описі меж зазначено: А-Б - вул. Нова, Б-В - [PERSON], В-Г землі селищної ради, Г-Д - [PERSON], Д-Е - землі селищної ради, Е-А - [PERSON] Відповідно до плану суміжних земельних ділянок суміжними землекористувачами по [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON]( земельну ділянку у якого на підставі договору купівлі-продажу придбав [PERSON]), [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З поданих до суду документів вбачається, що по [ADDRESS] немає суміжного землекористувача [PERSON] та згідно зведеного плану суміжних земельних ділянок відсутні будь-які дані щодо права користування або власності [PERSON] земельною ділянкою площею 0,0745 га по [ADDRESS]. Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, а згідно ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, таким чином основним документом, який підтверджується право власності особи на земельну ділянку є відповідний державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають право власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених Земельним кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст. 140 Земельного кодексу України, підставою припинення права власності на земельну ділянку є добровільна відмова від права власності, смерть власника, відчуження земельної ділянки за рішенням власника, звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора, відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, конфіскація за рішенням суду; та для суспільних потреб або права постійного користування земельною ділянкою. Згідно ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України « Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції України або законам України визнаються незаконними у судовому порядку. Відповідно до ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Проаналізувавши встановлені обставини та норми законодавства вбачається, що Козинська селищна рада Обухівського району Київської області прийнявши рішення № 87/53, 54 «Про вилучення та надання земельної ділянки в приватну власність» від 24 квітня 2003 року не маючи заяви від [PERSON] про добровільну відмову від права власності на земельну ділянку площею 0,052 га або інших законних підстав, фактично припинила право власності останнього, а отже незаконно передала земельну ділянку [PERSON], порушивши при цьому права [PERSON], як власника земельної ділянки на момент прийняття оскаржуваного рішення. З врахуванням вищевикладеного, рішення прийняте 24 квітня 2003 року виконавчим комітетом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області було прийнято рішення № 87/53, 54 «Про вилучення та надання земельної ділянки в приватну власність» є таким, що не відповідає законові та порушує права власника суміжної земельної ділянки [PERSON], а отже позовні вимоги про визнання оскаржуваного рішення незаконним та скасування є доведеними і обґрунтованими та підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 381819, виданий Козинською селищною радою Обухівського району Київської області 24.11.2003 року на ім'я [PERSON] на підставі незаконного рішення, зазначений акт підлягає визнанню недійсним. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки згідно ч.3 ст. 152 ЗК України здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту ( стаття 16 ЦК ). Обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права відповідає положенням ч.3 ст.152 ЗК України та ст. 16 ЦК України.

Outcome: approved