Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому посилаючись на вимоги ст.ст. 180-182, 198-200 СК України просить стягнути з відповідача на користь їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що вона раніше з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбу, від якого у них народилася спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , який після набуття повноліття, розпочав навчання в Інституті енергетики та систем керування Національного університету «Львівська політехніка», де навчається на 1-му курсі, денної форми навчання, із терміном навчання до 30.06.2023р. Не маючи власних доходів, останній знаходиться на повному її утриманні та потребує відповідної допомоги, яку зобов`язаний та може надавати відповідач, а тому просить задовольнити позов. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у поданій письмовій заяві просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав: Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження за серією [NUMBER] , виданим 07.02.2002р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області. Син сторін [PERSON] на теперішній час навчається в Інституті енергетики та систем керування Національного університету «Львівська політехніка», на 1-му курсі денної форми навчання, із терміном навчання до 30.06.2023р., про що свідчить довідка Національного університету «Львівська політехніка» від 19.08.2019р. № 23 та від 11.09.2019р. № 159. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 3 цієї ж статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров*я та матеріальне становище дитини; стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. До відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, згідно ст. 201 СК України, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. З врахуванням фактичних обставин по справі та наданих сторонами доказів, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцятитрирічного віку. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При визначені цього розміру аліментів судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача в дохід держави повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 840,80грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved