Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця [PERSON] однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на день смерті [INFO] . На обґрунтування зазначила, що [INFO] помер дядько заявниці [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина:1/2 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] . Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] , таким чином ставши власницею цілої квартири [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] . Як зазначає заявник, [PERSON] та [PERSON] з 1998 року постійно проживали однією сім`єю з заявницею, вели спільне господарство та побут, заявниця доглядала за ними, оскільки вони були людьми похилого віку, [PERSON] був інвалідом 3 групи, мав хронічні захворювання, у моменти загострення захворювань потребував сторонньої допомоги у пересуванні, [PERSON] мала хронічну серцево-судинну недостатність. Заявниця займалась організацією поховання [PERSON] та понесла відповідні витрати. Коли заявниця звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини, то отримала відмову у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинний зв`язок заявниці з померлою. Враховуючи те, що встановити факт спільного проживання в позасудовому порядку неможливо, заявниця звернулась до суду з відповідною заявою. Ухвалою суду від 16.12.2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. 14.01.2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника Маріупольської міської ради Завалішиної В.Г. про закриття провадження у справі з тих підстав, що заявниця просить встановити факт спільного проживання з померлою з метою належного оформлення права на спадщину, тому дане питання не може бути вирішено в порядку окремого провадження. 15.01.2020 року від представника заявниці, адвоката Лозінської О.О., на адресу суду надійшла заява, у якій вона заперечувала проти задоволення клопотання заінтересованої особи, оскільки у жовтні 2019 року заявниця зверталась до суду із позовом про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , однак позовну заяву їй було повернуто з тих підстав, що зазначене питання повинне розглядатись в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 15.01.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Маріупольської міської ради Завалішиної В.Г. про закриття провадження у справі. Ухвалою суду від 18.12.2020 року витребувано у приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко Сергія Валерійовича ( [ADDRESS] ) копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Заявниця у судове засідання не з`явилась, від її представника, адвоката Лозінської О.О. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що доводи заявника знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Із матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] , який був дядею заявниці [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 28 березня 1957 року, свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 02 квітня 1983 року, свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 07.02.1984 року, свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 25 вересня 1984 року, свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] , свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Орджонікідзевського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 24.06.2016 року. [INFO] померла [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 02.02.2019 року. Згідно акту про фактичне проживання голови КСН «Новосьоловка» від 14 серпня 2019 року, [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] станом на 23.06.2016 року. Згідно акту про фактичне проживання голови КСН «Новосьоловка» від 14 серпня 2019 року, [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] станом на 02.02.2019 року. Як вбачається із домової книги щодо реєстрації громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою постійно проживали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (нині [PERSON] ) Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до договору-замовлення №54 на організацію та проведення поховання [PERSON] від 02.02.2019 року, замовником є [PERSON] . Судом досліджено також фотознімки, на яких зображена [PERSON] разом з [PERSON] . Як вбачається з копії спадкової справи після смерті [PERSON] , заведеної Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В., із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 02.02.2019 року звернулась [PERSON] , якій було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Більше із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України, передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Нормами ст. 1258 ЦК України, визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, до спадкоємців за законом четвертої черги віднесено осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У відповідності до ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем. Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За таких обставин, враховуючи, що заявник має право на отримання спадщини за законом після смерті [PERSON] , однак не може реалізувати його без встановлення факту спільного проживання його разом із спадкодавцем. однією сім`єю, суд вважає необхідним на підставі ст. 315 ЦПК України, задовольнити вимоги заявника, оскільки факт спільного проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю більш ніж п`ять років на час відкриття спадщини, достовірно встановлено в судовому засіданні.

Outcome: approved