Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 вересня 2007 року вони зареєстрували шлюб у Добрівській сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області, актовий запис №2. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними склалися стійкі неприязні відносини та конфлікти. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не зійшлися характерами. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх відносин, оскільки спроби примиритися ніяких результатів не дали, спільно з відповідачем не проживають більше року, спільного господарства не ведуть. Враховуючи зазначені обставини, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність та розірвати шлюб з відповідачем, оскільки більше року вони не проживають однією сім'єю. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, оскільки більше року вони не проживають однією сім'єю. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною першою ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Добрівській сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 29 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 6). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 24 жовтня 2007 року Добрівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області (а.с. 7). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, більше року разом не проживають. Згідно наданих позивачкою заяв збереження шлюбу між ними неможливе. Таким чином, шлюб за таких умов носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім'ї є неможливим. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивачки мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved