Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт наявного у неї захворювання «аплазія лівої нирки», як такого, що виникло у неї до досягнення вісімнадцятирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначено, що вона є інвалідом ІІІ групи з приводу патології нирки, яка була виявлена лише у віці 20 років. Заявник зазначає, що вказана патологія мала місце у неї з дитинства, однак, діагностована не була. На даний час [PERSON] має право на отримання статусу «інвалід дитинства», однак, у зміні статусу працівниками РОЦ МСЕ було відмовлено через ненадання заявником медичної документації, яка б підтверджувала виникнення вказаного захворювання до 18-річного віку, а тому [PERSON] просить встановити факт захворювання у цей період в судовому порядку. Заявник та представник заявника в суді заявлені [PERSON] вимоги підтримали повністю, дали пояснення відповідно до змісту поданої заяви. Представник заінтересованої особи - Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи в судове засідання не з`явився. Заінтересованою особою суду подано письмову заяву, в якій зазначено, що [PERSON] була оглянута 25 вересня 2008 року Сарненською міжрайонною МСЕК, яка є структурним підрозділом РОЦ МСЕ, у віці 20 років (встановлено діагноз аномалія розвитку нирок, аплазія лівої нирки, сечо-кам`яна хвороба, верхній гідрокалікс, хронічний калькульозний пієлонефрит у фазі латентного запалення) та була визнана інвалідом третьої групи довічно, причина інвалідності - загальне захворювання. Відповідно до п.14 «Положення про медико-соціальну експертизу», затвердженого Постановою КМУ №1317 від 3 грудня 2009 року - причинний зв`язок інвалідності з хворобами перенесеними у дитинстві, встановлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18-річного віку. Однак, медичні документи, які б свідчили про початок захворювання заявника до 18-річного віку у [PERSON] відсутні. Клопотань від заявника, представника заявника та представника заінтересованої особи не надходило. В даному випадку заявник просить встановити факт захворювання, від якого в подальшому залежить можливість встановлення відповідної групи інвалідності. Порядок та підстави встановлення факту в цивільному судочинстві регулюються нормами ЦК України та ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлено договором або законом. Згідно із ст.293 ЦПК України - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із копії паспорту позивача вбачається, що остання народилась [INFO] у смт.Зарічне Рівненської області. Прізвище заявником змінено внаслідок реєстрації шлюбу із [PERSON] , що мало місце 21 листопада 2008 року. Вказані обставини підтверджені копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , із якої вбачається, що [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] . Наявні в матеріалах справи копії результатів обстеження - сонографії нирок від 14 травня 2008 року та епікрізу №5841 доводять, що [PERSON] перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні з 22 травня 2008 року по 2 червня 2008 року із діагнозом : вроджена патологія нирок, єдина права нирка, СКХ. Конкремент правої нирки, хронічний пієлонефрит. Як вбачається із копії довідки серії МСЕ №132883 від 30 вересня 2008 року [PERSON] внаслідок вказаного захворювання встановлено третю групу інвалідності загального захворювання довічно. Таким чином, із зазначених вище доказів судом встановлено, що діагноз заявникові [PERSON] було встановлено у віці 19 років, в той час як заявник просить встановити факт виникнення у неї вказаного захворювання у віці до 18 років. Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України - справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Чинний ЦПК передбачає, що предметом доказування у цивільному судочинстві є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За змістом ст.76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Крім цього, частина 1 статті 319 ЦПК України вимагає від суду зазначення у рішенні суду відомостей про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи наведене, вимоги заявника мають бути доведені в суді належними та допустимими доказами. Згідно із копією довідки, виданої 12 лютого 2019 року поліклінічним відділенням Сарненської ЦРЛ - [PERSON] встановлено діагноз : ХХН 2 стадії, ВВР нирок, єдина функціонуюча нирка. При огляді та на основі наявної документації (амбулаторної карти) даних про оперативне втручання на нирках не виявлено. [PERSON] мала намір отримати статус інваліда дитинства, в зв`язку із чим зверталась із відповідною заявою до Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи. Вказані обставини підтверджуються відповідною заявою від 28 січня 2019 року та повідомленням про результати розгляду звернення [PERSON] на Урядову гарячу лінію за №03-23/974/С від 25 листопада 2018 року, копії яких досліджені судом. Однак, із копії повідомлення №114/01-12/19 від 6 лютого 2019 року за підписом головного лікаря Рівненського обласного центру МСЕК встановлено, що [PERSON] було відмовлено у зміні причини інвалідності із «загального захворювання» на «інвалід дитинства», оскільки у медико-експертній справі заявника відсутні будь-які документи, що засвідчують початок її захворювання до вказаного віку. Таким чином, доказів, які б доводили факт виникнення наявного у заявника захворювання до настання 18-річного віку, суду не надано. Висновок про наявність такого захворювання у [PERSON] з часу дитинства судом не виключається, однак, такий висновок є припущенням, яке достовірно не доведено належними та допустимим доказами. Відповідно до ч.6.ст.81 ЦПК України - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту захворювання заявника до 18-річного віку слід відмовити, за недоведеністю. На підставі ст.ст. 315, 319 ЦПК України,

Outcome: dismissed