Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в сумі 2500,00 гривень щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення сином повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Після народження сина відповідач покинув сім'ю і з того часу матеріальної допомоги на утримання сина не надає.Оскільки вони з відповідачем не можуть досягти згоди з приводу способу виконання останнім обов'язку по утриманню дитини, то вона змушена звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини та просила позов задоволити повністю, оскільки вона працює медсестрою в Долинській ЦРЛ, оотримує дохід в сумі 3000 гривень, на утримання дитини витрачає 3500 гривень. Відповідач офіційно не працює, добровільна не надає кошти на потреби дитини. Представник позивачки [PERSON] (довіреність від 10.04.2018 р. № 30) підтримав заявлені позовні вимоги його довірителькою, зіславшись на вищевикладені обставини та просив позов задоволити повністю, оскільки позивачка не може досягти згоди з відповідачем щодо способу виконання останнім обов'язку по утриманню дитини. Відповідач в судове засідання не прибув, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позов визнає частково, просить стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі не більше 900,00 гривень. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 5). Про те, що від даного шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON], свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] від 28.12.2016 року, видане Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 6). Судом встановлено, що неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю, позивачкою [PERSON], що підтверджується довідкою № 335 від 19.04.2018 року, виданою Новошинською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 7) та зазначається позивачкою. Як категорично ствердила в судовому засіданні позивачка, вона не може досягти згоди з відповідачем щодо способу виконання останнім обов'язку по утриманню дитини, тому змушена звернутися в суд з даним позовом. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, оскільки він є здоровим та працездатним, що підтверджується тим фактом, що на сьогодній день відповідач працює, але стабільно високих доходів не отримує, про що сам зазначив відповідача у своїй заяві від 15.05.2018 року. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивачки, суд враховує той факт, що останній стабільно високих доходів не отримує. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити частково та стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. При цьому суд вважає, що відсутні підстави для обмеження мінімального розміру аліментів сумою не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки таке обмеження застосовується при стягненні аліментів у частці від заробітку, а не в твердій грошовій сумі, що має місце в даній справі. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved