Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень, просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS], укладений 11.10.2012 року між нею та відповідачем, а також визнати за нею право власності на 1/3 частину вищевказаного будинку. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що 11.10.2012 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 1/3 частини будинку [ADDRESS]. На виконання умов договору позивач на протязі 2009 - 2012 років сплатила [PERSON] - 25 000 тис. грн., за вартість 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд. Вищевказана 1/3 частина житлового будинку належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.02.1995 року органом приватизації житла Чугуївського райвиконкому. На підтвердження правочину відповідач надавав розписки про отримання коштів, остання з яких датована 11.10.2012 року. Позивач зверталась до [PERSON] з проханням у встановленому законом порядку оформити договір купівлі-продажу, посвідчивши його нотаріально, однак відповідач на даний час від цього відмовляється. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, та проводити судові засідання без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Третя особа в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, та проводити судові засідання без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №5 від 11.12.2013 року, [PERSON], [PERSON], та [PERSON] є власниками по 1/3 частин будинку [ADDRESS]. (а.с. 6-9). Відповідно до свідоцтва про право власності від 23.02.1995 року, виданого органом приватизації житла Чугуївського райвиконкому, будинок [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). 11.10.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 1/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На виконання умов договору, [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 25000,00грн. (двадцять п'ять тисяч гривень 00коп.). (а.с. 3-6). [PERSON] неодноразово зверталась до [PERSON] з проханням у встановленому законом порядку оформити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі, але останній від оформлення ухиляється. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Відповідно до п. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 13 постанови від 06 лютого 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Отже, зазначений вище договір купівлі-продажу може бути визнано дійсним, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо істотних умов даного договору, а саме предмету договору та ціни. Крім того, [PERSON] виконала угоду шляхом передачі грошей [PERSON] Відповідно до ст. 114 Цивільно-процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Місце знаходження нерухомого майна - це його адреса, зазначена у правовстановлюючих документах або інших документах, на підставі якого це майно виникло. Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»: виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначений вище договір купівлі-продажу є дійсним, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо істотних умов даного договору, а саме предмету договору та ціни . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Заявлені вимоги про визнання права власності на житловий будинок законні, обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved