Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди В обгрунтування вимог вказує, що 04.04.2014 року о 6 год 55 хв [PERSON], керуючи транспортним засобом «PorsheCayenne» д.н.з. [NUMBER] на 273 км в с.Гуменці Кам»янець-Подільського району, не врахувавши дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості руху здійснив з»їзд в кювет та зіткнення з муром будинковолодіння позивача, внаслідок чого мур був пошкоджений. Своїми діями відповідач , чим порушив вимоги п.12.1 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП. [PERSON] є власником зазначеного ТЗ і згідно постанови Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.07. 2014 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної відповідачем, згідно експертного висновку становить 10 580 грн. Відповідач добровільно відшкодувати заподіяні збитки відмовляється. Крім матеріальної шкоди їй заподіяна моральна шкода, яка полягає в психологічних та моральних стражданнях в зв»язку з незручностями різного характеру, втрачати час, звертатися за допомогою до адвоката. Просить стягнути з відповідача на її користь 10 580 грн матеріальної шкоди, 5000 грн в відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В суді позивач та її представник позов підтримали, просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечуючи обставин дорожньо-транспортної пригоди не згідний з пред»явленим позовом оскільки: 04.04.2014 року під час оформлення працівниками ДАІ дорожньо-транспортної пригоди в рахунок відшкодування шкоди позивачці у присутності працівників міліції передав 5 000 грн і позивач запевнила, що претензій матеріального та морального характеру до нього немає. Під час оформлення ДТП родичі позивачки вчинили крадіжку його особистих речей, а саме ноутбука «Асус», окулярів фірми «Шопард», шкіряної сумки «Балдініні» і з відповідною заявою звернувся до Кам»янець-Подільського РВ УМВСУ в Хмельницькій області. Крім того не погоджується з експертним висновком щодо суми збитків, оскільки кам»яна огорожа позивачки зазнавала пошкоджень і раніше, і могла зазнати пізніше, оскільки ДТП сталось 04.04.2014 року, експертне дослідження проводилось 15.07.2014 року. Просить в задоволенні позову відмовити. [PERSON], залучений судом до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, 3 особи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, її представника, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] 04.04.2014 року о 6:55 год на 273 км, керуючи автомобілем марки «Porshe Cayenne» д.н.з. [NUMBER], не врахувавши дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості руху, здійснив з»їзд в кювет та зіткнення з муром, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.07. 2014 року, протоколом про адміністративне правопорушення АВ2№313003 від 04.04.2014 року, посвідченням водія [NUMBER] на ім.»я [PERSON], виданого МРЕВ м.Коломия 10.10.1998 року, техпаспортом на ім.»я [PERSON] на зазначений транспортний засіб.. Відповідач обставини вчинення дорожньо- транспортної пригоди не заперечує. Згідно висновку експертного дослідження № 46Д-07/14 від 17.07.2014 року розмір матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме пошкодження кам»яно-металевої огорожі території домоволодіння по [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 7 вересня 2011 року, станом на дату проведення експертного дослідження становить (без ПДВ) - 10 580,00 грн ( в т.ч. вартість будівельних матеріалів та конструкцій - 2485 грн). В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що проживає із [PERSON] однією сім»єю. 04.04.2014 року з вини відповідача сталася ДТП внаслідок якої була пошкоджена кам»яно-металева огорожа домоволодіння. Відповідач не заперечував своєї вини і пообіцяв розрахуватися на зворотньому шляху, коли буде повертатися з відрядження. На підтвердження намірів відшкодувати збитки залишив техпаспорт на автомобіль. Від відповідача чув, що в нього пропали окуляри, планшет, сумка, але він цих речей не бачив і не брав. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що 04.04.2014 року зранку почула удар і вибігла на вулицю. Побачила, що в огорожу домоволодіння [PERSON] в»їхала іномарка, водій не постраждав, а огорожа була пошкоджена. Відповідач запропонував відшкодувати збитки, коли повернеться з відрядження і залишив позивачці техпаспорт. Зі слів позивачки їй відомо, що відповідач не розрахувався. Не бачила, щоб водій давав гроші [PERSON] чи її чоловікові. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що 04.04.2014 року під час несення служби оформляв дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 04.04.2014 року в с.Гуменці. Особисто складав протокол про вчинення [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди. Автомобіль з»їхав у кювет та врізався в огорожу будинку, що належить [PERSON], внаслідок чого пошкодив огорожу. Запропонував водію домовитися з потерпілою щодо відшкодування збитків. Бачив у водія в руках кошти, але чи передав їх потерпілій не бачив. Чув від водія, що він заплатив потерпілій 5 000 грн. При ньому розписку ніхто не писав. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що під час несення служби 04.04.2014 року оформляв дорожньо- транспортну пригоду, що сталася в с.Гуменці. Автомобіль марки «Порше» з»їхав у кювет і пошкодив огорожу будинку позивача. Був свідком розмови між водієм та потерпілою щодо відшкодування збитків. Потерпіла говорила, що коштів, які пропонує водій, буде недостатньо, так як мур треба класти з фундаменту. Водій тримав в руках кошти, але чи він передав їх потерпілій не знає. Бачив, що водій передав потерпілій техпаспорт на автомобіль. У п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними, а відповідач відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини, відшкодування заподіяних збитків витрати на правову допомогу . У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно п.3 ч.2 ст.. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що неодноразово зверталась до відповідача в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки, однак відповідач не бажає цього робити, що змусило звертатися за правовою допомогою до адвоката, витрачати свій час, в зв»язку з цим нести різного характеру незручності, що в сукупності привело до психологічних та моральних страждань. Враховуючи обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до пошкодження майна позивача, відсутність тяжких наслідків для життя та здоров»я позивача, глибини душевних страждань, ступень вини відповідача та докладені зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд вважає, що позивачу завдана моральна шкода і 2000 грн є достатніми для відшкодування понесе них моральних страждань. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати : витрати по сплаті судового збору в сумі 243, 60 грн згідно квитанції № 30161860 від 21.08.2014 року, витрати за проведення експертного дослідження в сумі 1300 грн згідно рахунку № 46 від 15.07.2014 року, витрати на правову допомогу. Правова допомога оплачена позивачем згідно квитанції № 382 від 10.04.2014 року, відповідно журналів судового засіданні позивачу надавалась правова допомога протягом 1 год 15 хв, що виходячи із розміру мінімальної заробітної плати 1218 грн становить ( 1218 х 40% х 1 год 15 хв = 487,20 + х 121,80 ) = 609 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial