Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою\~про видачу обмежувального припису, з проханням: видати обмежувальний припис стосовно [PERSON]В,. яким заборонити: - перебувати в місці спільного проживання із заявником та двома їх неповнолітнім дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Глибоке, вул.Світанкова, 26; - наближатись на відстань меншу ніж 300 метрів до місця проживання заявника з дітьми, за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Глибоке, вул.Світанкова, 26, та до місця її роботи за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Київський шлях, 69а; - особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому [PERSON], переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; - вести листування, телефонні переговори із заявником або контактувати через інші засоби звязку особисто та через третіх осіб. Термін дії обмежувального припису визначити 6 місяців. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що 07 серпня 2018 року шлюб між ними було розірвано, і після розірвання шлюбу її колишній чоловік проживає за адресою їх спільного проживання з дітьми. Хоч має зареєстроване місце проживання за адресою: [INFO] кв.4.Заявник зазначила, 18 серпня 2018 року [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] в житлі за місцем проживання заявника та дітей, в присутності останніх, розпивав спиртні напої, після чого, в ніч з 18 на 19 серпня пішов в невідомомому їй напрямку та близько 1-ї години подзвонив їй та почав вимагати, щоб вона забрала його з дискотеки «Бархат» в м.Борисполі, на яку його не пустили, в противному випадку обіцяв її побити. Через погрози вона була вимушена залишити дітей, які спали, та прибути за вказаною [PERSON] адресою. Прибувши за вказаною адресою, [PERSON] сів до автомобіля марки KIA CARENS, р.н. АІ0180, та в приступі пяної агресії, почав її бити та заподіяв синець під правим оком, гематому на чолі, множинні гематоми на кісті правої руки, правій нозі. 19 серпня 2018 року заявником подано заяву вчинення кримінального правопорушення до Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області. Зазначає, що випадок нанесення їй тілесних ушкоджень є неодноразовим, таким, що повторюється протягом останнього року. 03.09.2018 [PERSON] подав до суду письмові пояснення по суті заяви про винеснння обмежувального напису, за змістом яких просить суд відмовити [PERSON] у видачі відносно нього обмежувального напису. Зазначає, що в матеріалах цивільної справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження вчинення ним домашнього насилства відносно заявниці. Зазначає, що заявниця вводить суд в оману відносно того, що він може проживати в [INFO], оскільки в квартирі місця для нього не має, так як там проживають його батьки, сестра з родиною та двоє інших братів, а будинок з земельною ділянкою по вул.Світанковій, 26 у с.Глибокому є спільною власністю подружжя. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа\~[PERSON] проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що не наносив побоїв колишній дружині, а в компанії з нею та їх знайомими разом вживали спиртні напої, і заявниця зама, будучи в нетверезому стані, приїхала за кермом їх автомобіля до м.Борисполя, де він знаходився. Між ними виникла сварка з приводу того, що заявниця залишила вдома дітей самих, керувала автомобілем в нетверезому стані та не хотіла віддати йому ключі від автомобіля, а він намагався утримати її за руку та забрати ключі із сумки, свідком чого став зазначений заявницею свідок [PERSON]. Заслухавши пояснення\~заявника,\~заінтересованою особи,\~допитавши свідків\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.. Згідно з вимогами ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що\~заявниця [PERSON] перебувала з 17.11.2007 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають двох спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2018 року шлюб розірвано (а.с.5-6, 7,8). Як визнано заявником та заінтересованою особо, вони проживають за вказаною в заяві адресою по вул.Світанковій, 26 у с.Глибокому Бориспільського району Київської області, набутому під час шлюбу, стосунки між ними погіршились, що призвело до розірвання шлюбу. Заявниця стверджує, що в ніч з 18 на 19 серпня 2018 року її колишній чоловік [PERSON] вчинив щодо неї психологічне та фізичне насильство в сімї, з приводу чого вона 19.08.2018, а також повторно 20.08.2018 року звернулась до Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с.4). З наданих заявником [PERSON] фотознімків вбачається, що на них маються зображення синців (гематом) на тілі та кінцівках заявника. Той факт, що між [PERSON] та [PERSON] в ніч з 18 на 19 серпня 2018 року відбувся конфлікт як між колишнім подружжям, підтвердив допитаний в судовому засідання свідок [PERSON] За приписами п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. За змістом ч.2, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону). Дослідженням наданих заявником доказів встановлено, що доводи заяви знайшли своє часткове підтвердження, оскільки наявність конфлікту між колишнім подружжям, факту заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень, що мало наслідком звернення заявника [PERSON] із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, відсутність бажання примирення у постраждалої від домашнього насильства [PERSON], а також відсутність ознак щирого каяття у заінтересованої особи кривдника [PERSON] , дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків, щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем їх спільного проживання за вказаною в заяві адресою. Проте, з урахуванням того, що у звязку зі зверненням [PERSON] до органу досудового розслідування в порядку ст.214 КПК України, зазначені нею обставини підлягають розслідуванню та перевірки в порядку кримінального судочинства у визначені чинним кримінальним процесуальним законодавством строки, а отже суд вважає, що строк дії обмежувального припису слід визначити у два місяці. При цьому суд враховує, що, як визнано заінтересованою особою [PERSON] до переїзду в с.Глибоке він із сімєю проживав за місцем своєї реєстрації в [ADDRESS], а також має батька, який проживає в Бориспільському районі. Суд звертає увагу, що за змістом ч.7 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Щодо повнолітніх осіб такі обмеження відсутні. В тому числі, не може бути підставою для вжиття зазначеного обмеження, відсутність у кривдника іншого житла. Крім того, враховуючи, що колишнє подружжя має двох спільних дітей і заявник наголошує на тому, що не має на меті перешкоджання батькові дітей виконувати свої батьківські обовязки та спілкуватися з дітьми, покладення на [PERSON] обовязків не розшукувати та не контактувати з [PERSON], а також заборони листування та телефонних переговорів, слід визнати необґрунтованими, оскільки безпосередньо може вплинути на можливість батька дітей виконувати свої батьківські обовязки та реалізовувати свої батьківські права. Також є необґрунтованою вимога заявника щодо заборони наближення [PERSON] до місця їх спільного проживання менш ніж на 300 метрів, оскільки метою вжиття таких заходів є не створення особі кривднику додаткових незручностей, а запобігання можливим ризикам повторення домашнього насильства, тому суд приходить до висновку, що достатньою буде відстань у 50 метрів, яка запобігатиме особистому спілкуванню між заявником та заінтересованою особою. Необґрунтованою та безпідставною є вимога щодо заборони наближатись на відстань меншу ніж 300 метрів до місця роботи заявника за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Київський шлях, 69а, оскільки така заборона фактично позбавить [PERSON]В. права вільного пересування в м.Борисполі Київської області, зокрема відвідувати усі громадські заклади та місця поблизу зазначеної заявником адреси. Крім того, заявником не конкретизовано установу (організацію, підприємство), в якому вона працює, та не наведено доказів, що існують ризики вчинення по відношенню до неї насильства за місцем роботи у робочий час. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що з метою запобігання ризиків повторного вчинення насильства у сімї слід видати обмежувальний припис стосовно [PERSON], яким протягом 2 (двох) місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці свого проживання із колишньою дружиною та двома неповнолітнім дітьми та заборонити наближатись на відстань меншу ніж 50 метрів до їх фактичного місця проживання за вказаною в заяві адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Глибоке, вул.Світанкова, 26, - а в задоволенні іншої частини вимог слід відмовити. Судові витрати по справі не значаться. На підставі викладеного,

Outcome: partial