Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовомдо Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] в смт. Стрижавка Вінницького району. Після смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 2.09 гектарів у межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району (державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 11 березня 2002 року); -на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на будинковолодіння [NUMBER] від 14 .03.2003 року); -на присадибну земельну ділянку розміром 0,26 га для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства (рішення селищної Ради народних депутатів 21 сесії 22 скликання від 30.12.1997 року про передачу земельної ділянки у приватну власність). Спадкоємцями першої черги є позивач по справі [PERSON] (дочка) та відповідач [PERSON] (син). Позивачка спадщину прийняла згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, так, як вступила в управління спадковим майном після смерті спадкодавці (зробила в будинку поточний ремонт, обробляє присадибну земельну ділянку). Акт та довідки сільради додаються, а відповідач не прийняв спадщину та написав заяву відмову. Отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі позивачка не має можливості, оскільки свідоцтво про право на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті [PERSON], а також спадкодавиця розпочала приватизацію присадибної земельної ділянки та при житті не встигла завершити приватизацію. З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить його вимоги задовольнити. Змін та доповнень не має. Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в особі сільського голови - не заперечують проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] також не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла спадкодавиця [PERSON] в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.09.1998 року (а.с.7). Факт родинних стосунків між позивачкою та померлою спадкодавицею, як між дочкою та матір'ю підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки згідно якого в графі «мати» вказано «[PERSON]» та в графі «батько» «[PERSON]», копія свідоцтва серії [NUMBER] від 11.08.1976 року (а.с.11). В подальшому прізвище було змінено із «[PERSON]» на «[PERSON]» у зв'язку із укладенням шлюбу, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] від 16.01.1988 року (а.с.12). Після смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 2.09 гектарів у межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району (державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 11 березня 2002 року) (а.с. 41); -на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на будинковолодіння [NUMBER] від 14 .03.2003 року) (а.с. 21-26,42); - на присадибну земельну ділянку розміром 0,26 га для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства (рішення селищної Ради народних депутатів 21 сесії 22 скликання від 30.12.1997 року про передачу земельної ділянки у приватну власність) (а.с. 27). Відповідно до довідки № 1647 від 16.05.2017 року та № 2053 від 30.05.2017 року виданої виконкомом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, що дійсно на житловий будинок та земельну ділянку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], та який належить [PERSON] заборони та арешту не накладено (а.с.16,17). Спадкоємець [PERSON] який є сином померлої [PERSON], спадщину після матері не прийняв та на неї не претендує, що підтверджується відповідною заявою, нотаріально посвідченою (а.с.36). Відповідно до звіту № 92 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, площею 2.09 гектарів у межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району, власником якої є [PERSON] становить 48 300 грн (а.с.43-59). Як вбачається із виписки № 82 від 16.05.2017 року, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває на території Стрижавської селищної ради, розміром 2,09 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості. Однак оформити спадкові права в нотаріальній конторі позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної контори за № 758/02-31 від 21.04.2017 року (а.с.8). Відповідно до листа Вінницької районної державної нотаріальної контори від 18.07.2017 року за вих. № 1457/01-16, що відповідно до Спадкового реєстру спадкоємиці померлої [INFO] [PERSON] до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Інших спадкоємців немає. Заповіт не вчинявся. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування після смерті [PERSON] Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved