Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини. В обґрунтовання заявлених вимог послалась на те, що 18 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося, з серпня 2015 року проживають окремо. Діти проживають з нею, а батько добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її утримання 1/4 частину його заробітку щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трирічного віку, оскільки вона ніде не працює, отримує одноразову допомогу при народженні дитини та соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач такої допомоги не надає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтимала в повному обсязі і на підставах викладнених у позовні заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що [PERSON] дійсно є його дружиною, від шлюбу мають малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дійсно діти проживають з матір*ю, а він матеріальу дпомогу на утримання дітей не надавав, оскільки не мав можливості. В даний час він працевлаштований, отримує заробітну плату, проте згоден сплачувати на їх утримання лише 30% його заробітку. Вважає, що стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини, в тому розмірі, що просить позивачка поставить його скрутне матеріальне становище. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 66, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.3/. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.4,5/. Позивач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення П'ятихатської районної державної адміністрації та отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. та допомогу малозабезпеченим сім'ям в розмірі 503,31 грн. /а.с.6,7/. Шлюбно-сімейне життя між сторонами не склалося, з серпня 2015 року проживають окремо, діти знаходиться на утриманні позивача, матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, що підтвердив у судовому засіданні. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки обов'язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, а відповідач не виконує свій обовязок по утриманню сина, у звязку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обгрунтованим, тому підлягають задоволенню. Що ж стосується вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трирічного віку. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює і незалежно від її матеріального стану, при умові, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. З аналізу вказаних норм вбачається, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких фактів, а саме: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення), а також можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на те, що спільні діти сторін проживають разом з позивачем, [PERSON] не працює, доглядає дітей та у звязку з цим не має можливості працевлаштуватися, відповідач працює, отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати, тому вважається таким, що може надавати матеріальну допомогу, у звязку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На виконання п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК Українисуд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved