Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до завершення навчання. Позов мотивує тим, що з відповідача стягувались аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, з03.04.2019 р. вона є повнолітньою, навчається на 1 курсі денної форми навчання, не працює, має значні витрати, пов`язані з оплатою житла, купівлею продуктів харчування, одягу, предметів особистої гігієни, підручників, канцтоварів, інше. Відповідач є військовим пенсіонером, має стабільний дохід, а тому, може надавати кошти на її утримання. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позов уточнила, просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), просила його задовольнити, а розгляд справи здійснювати у її відсутності (а.с. 25). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутності, уточнений позов визнав, не заперечує стягненню з нього аліментів в розмірі, який просить позивачка, однак, з покликанням на те, що є учасником бойових дій, просить судовий збір не стягувати (а.с. 27-29). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зазначене узгоджується з Постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у п. 20 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Із позовної заяви, копій рішення Городоцького районного суду Львівської області від 18.05.2012 р., свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивачка - [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , на користь якої стягувались аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.04.2012 р. і до досягнення нею повноліття (а.с. 3, 9). 03.04.2019 р. позивачці [PERSON] виповнилось 18 років, тому стягнення аліментів за вищевказаним рішенням суду припинилось. [PERSON] навчається стаціонарно на 1 курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти навчально-наукового інституту іноземних мов Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка, термін навчання - з 01.09.2018 р. по [INFO], що вбачається із довідки, виданої директором Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка № 2550 від 13.03.2019 р. (а.с. 6). Статтями 11-13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст.76-78, 80-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд враховує положення ст. 191 Сімейного кодексу України, за якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яка у теорії права та у застосуванні сімейного законодавства є загальною. Між тим, оскільки, позивачка просить задовольнити позов, з покликанням на ст. 199Сімейного кодексу України, яка є нормою спеціальної дії, тобто поширюється на певне коло суб`єктів, в даному випадку, повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів з дати досягнення дитиною повноліття. З огляду на те, що [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчатись, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, враховуючи матеріальне становище позивачки та відповідача, їхні заяви, подані до суду, а те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що, позов слід задовольнити в повному обсязі, стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), починаючи із 03.04.2019 р. та до закінчення нею навчання - [INFO]. Виходячи з вимог ст. 367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Щодо покликань відповідача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне. Так, згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. За змістом вказаної норми, як це узгоджується із позицією Верховного Суду в Ухвалі від 06.03.2019 р. у справі № 583/2963/17, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій лише в разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, тобто при зверненні їх до суду за захистом своїх прав. Отже, враховуючи категорію справи та вимоги, які були предметом розгляду, суд приходить до висновку, що спір між сторонами виник у зв`язку із захистом права позивачки - [PERSON] , що і стало підставою для звернення її до суду, тому, оскільки [PERSON] у вказаній справі є відповідачем, спір не пов`язаний із порушенням його прав, покликання його на те, що він звільнений від сплати судового збору, є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача стягуються в користь держави судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved