Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою, де заінтересовані особи, Тячівська державна нотаріальна контора, Ганичівська сільська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В заяві зазначила, що згідно заповіту, укладеного 5 березня 2002 року та посвідченого [PERSON], секретарем Ганичівської сільської ради народних депутатів Тячівського району Закарпатської області, зареєстрованого в реєстрі за №8, уродженка та мешканка с. Ганичі, вул.. Садова (Калініна), 331, Тячівського району, Закарпатської області її тітка [PERSON] заповіла їй [PERSON], мешканці с.Ганичі, вул.. Народна, 352, Тячівського району, Закарпатської області все своє майно. 1 листопада 2017 року заповідачка померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в с.Ганичі по вул.. Садовій, 331. Вказаний житловий будинок належав їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №633, виданого 04.10.2011 року виконкомом Ганичівської сільської ради. Як у єдиної спадкоємиці за заповітом, складеним за час життя [PERSON], після її смерті у неї виникла необхідність в оформленні спадкових прав на спадщину, що складається з житлового будинку, розташованого в с. Ганичі, вул.. Садова, 331. Однак, при зверненні в Тячівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини з наступною видачею свідоцтва про право на спадщину в оформленні та видачі такого їй було відмовлено. Причиною відмови стало те, що в вищенаведеному заповіті, заповідачку записано за прізвищем [PERSON], яке не відповідає прізвищу зазначеному в свідоцтві про її смерть та свідоцтві про право власності на нерухоме майно, виданому 04.10.2011 року виконкомом Ганичівської сільської ради. Причиною розбіжностей прізвищ заповідачки [PERSON] зазначених в заповіті прізвищу зазначеному в свідоцтві про смерть їй невідомі, оскільки згідно свідоцтва про народження дівочим прізвищем заповідачки являється прізвище Герич, у той час коли свідоцтво про одруження містить відомості про присвоєння заповідачці після одруження прізвища чоловіка [PERSON]. Вірогідно, що в момент складення заповіту заповідачці відповідало прізвище [PERSON], а не її дівоче прізвище Герич. [PERSON] на момент укладення 5 березня 2002 року прізвища [PERSON] випливають зі змісту заповіту в якому секретар виконкому [PERSON] при його посвідченні встановлювала особу заповідачки на підставі паспорту, виданого 18.06.1979 року. Разом з цим, паспорт громадянки України виданого заповідачці на прізвище Герич вже за час Незалежності України датовано 30 квітня 2002 року, тобто на наступний місяць після посвідчення заповіту секретарем, що вказує на вчинення правовстановлюючого документа однією і тією ж особою. Окрім цього, доказом того, що [PERSON] та [PERSON] є одна й та ж особа, вказує відповідність зазначених в заповіті відомостей про місце її проживання за адресою [PERSON] (колишня Калініна), 331, відомостям про реєстрацію місця проживання заповідачки в паспорті громадянина України та довідках виданих виконкомом Ганичівської сільської ради №№2822, 2823 від 14.12.2017 року. Разом з цим, окрім складеного 5 березня 2002 року [PERSON] о 8 год. 30 хв. заповіту за реєстровим номером 8 аналогічний заповіт було складено її чоловіком [PERSON] через десять хвилин о 08 год. 40 хв. 5 березня 2002 року за реєстровим номером 9, що в сукупності з відомостями наявними в свідоцтві про шлюб вказаних осіб також вказує, що [PERSON] та [PERSON] одна й таж особа. Належність заповіту складеного [PERSON] [PERSON] у разі необхідності може підтвердити секретар виконкому [PERSON], яка посвідчувала вказаний заповіт. Наявні розбіжності прізвища зазначеного в свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть [PERSON] прізвищу зазначеному в заповіті [PERSON] перешкоджають їй в оформленні спадщини на нерухоме майно за померлою [PERSON]. Причиною таких розбіжностей є зазначення в заповіті прізвища за чоловіком після одруження [PERSON] у той час коли паспорт громадянки України та інші документи після складання заповіту було оформлено на її дівоче прізвище Герич. Іншого способу приведення вказаних актових записів у відповідність через смерть [PERSON], що надало б змогу у визначеному законом порядку усунути в правовстановлюючому документі розбіжності в прізвищі заповідачки з можливістю подальшого оформлення права на спадщину на нерухоме майно у неї не має, оскільки цього не передбачає діюче законодавство. В звязку з цим, вона змушена звернутися до суду про встановлення факту належності при житті [PERSON], яка померла 24.01.1928 року правовстановлюючого документа, а саме заповіту укладеного 5 березня 2002 року та посвідченого [PERSON] секретарем Ганичівської сільської ради народних депутатів Тячівського району Закарпатської області, зареєстрованого в реєстрі за №8, яким уродженка та мешканка села Ганичі вул.. Садова (Калініна), 331, Тячівського району Закарпатської області громадянка [PERSON] заповіла їй, [PERSON], мешканці с. Ганичі, вул. Народна, 352, Тячівського району, Закарпатської області все своє майно від якого залежить виникнення її особистих майнових прав та можливість реалізації спадкових прав за померлою заповідачкою. Просить суд встановити факт належності при житті [PERSON], [INFO], уродженці [INFO], України, яка померла 29.10.2017 року правовстановлюючого документа - заповіту укладеного 5 березня 2002 року [PERSON], уродженкою та мешканкою села Ганичі, вул.. Калініна, 331, Тячівського району, Закарпатської області та посвідченого [PERSON] секретарем виконкому Ганичівської сільської ради народних депутатів Тячівського району Закарпатської області, зареєстрованого в реєстрі за №8. Представник заявника [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на обставини викладені в заяві та просить її задовольнити. Представник Ганичівської сільської ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник Тячівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився,хоча була належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту громадянина України та посвідчення серії С №009820 від 14.11.2003 року тітка заявниці значиться як [PERSON], [INFO], уродженка с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, України. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ №409997 від 20.01.1983 року стверджується, що [PERSON], [INFO] після укладення шлюбу з [PERSON], [INFO], змінила своє дівоче прізвище з Герич на [PERSON]. Свідоцтвами про смерть серії І-ФМ №236902 та І-ФМ №146920 стверджується, що 29 жовтня 2017 року померла [PERSON]. [INFO], а 10 липня 2004 року помер [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Ганичівської сільської ради 04.10.2011 року, [PERSON] в цілій частині є власником домоволодіння в с.Ганичі, вул.. Садова (Калініна, Незалежна), будинок №331. Довідкою №60 від 26 січня 2005 року, виданою органом реєстрації актів цивільного стану, стверджується, що [PERSON] народилася 24 січня 1928 року, про що вкнизі реєстрації актів про народження в виконкомі Ганичівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області проведений відповідний запис за №28 від 27 січня 1928 року, місце народження с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області. Згідно довідок №2823 та №2822, виданих Ганичівською сільською радою 14.12.2017 року [PERSON], [INFO], дійсно була постійною мешканкою с.Ганичі, вул.. Садова, 331 та інших членів сімї, крім [PERSON], яка проживала з нею до дня смерті більше ніж шість років, не мала. В наданому заявницею заповіті від 05.03.2002 року, посвідченому секретарем виконкому Ганичівської сільської ради та зареєстрованому в реєстрі за №8, прізвище заповідача зазначено як [PERSON], мешканка с. Ганичі ,вул.. вул.. Калініна, 331, Тячівського району, Закарпатської області, паспорт ІІІ-ФМ №548494, виданий Тячівським РВВС 18.06.1979 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працювала секретарем виконкому Ганичівської сільської ради. Вона дійсно посвідчувала та реєструвала заповіт від імені [PERSON] (Герич), оскільки та не поміняла після укладення шлюбу паспорт. А тому, беручи до уваги ту обставину, що всі дані, крім наведених розбіжностей співпадають та встановлення факту належності заповіту має для заявника юридичне значення, суд вважає, що вимоги заявника слід задовольнити і встановити факт належності при житті [PERSON], [INFO], уродженці [INFO], України, яка померла 29 жовтня 2017 року, правовстановлюючого документу заповіту, укладеного 5 березня 2002 року [PERSON], уродженкою та мешканкою с. Ганичі, вул.. Калініна, 331, Тячівського району, Закарпатської області, України, посвідченого секретарем Ганичівської сільської ради [PERSON] в реєстрі за №8. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на заявника.

Outcome: approved