Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей посилаючись на те, що 25.08.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу до досягнення дітьми - [PERSON] та [PERSON] повноліття, визначивши їх розмір не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, жодних доказів та заперечень до суду не надав. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 25.08.2007 року знаходяться у шлюбі, який зареєстрований Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 502. Батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] і [PERSON], що підтверджено Свідоцтвами про народження, виданими Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Приймаючи до уваги інтереси дітей і позивача, стан здоровя та матеріальне становище дітей, можливість відповідача сплачувати аліменти та відсутність інформації про утримання відповідачем інших осіб, суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітніх повинен складати 1/3 частину від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

Outcome: approved