Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що відповідно до умов договору позики від 03.02.2014 року [PERSON]шляхом безвідсоткової позики надала [PERSON] грошові кошти у сумі 450000,00 грн. готівкою. У відповідності до договору відповідач [PERSON] зобовязаний погасити кредитну заборгованість до 31.12.2014 року за адресою Львівська область, м. Солонка, вул. Героїв УПА, 22/6. Однак, відповідач не виконує взятих на себе договірних зобовязань, у звязку з чим станом на 09.06.2015 року заборгованість по кредиту становить 450000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача. Позивач у судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подала на адресу суду заяву про визнання позову, одночасно зазначивши , що дана ситуація виникла у звязку з важким матеріальним становищем, просить здійснювати розгляд справи у її відсутності. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 03.02.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики згідно якого відповідачу надано кредит на загальну суму 450000,00 грн. готівкою безвідсотково терміном до 31.12.2014 року. В результаті неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість по кредиту в сумі 450000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача, що підтверджено договором та заявою відповідача яка позов визнала повністю. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути сплачені позивачем судовий збір 3654,00 грн.

Outcome: approved