Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла баба заявниці, [PERSON] , на момент смерті якої на підставі договору купівлі-продажу від 08 червня 1993 року останній належала квартира [ADDRESS] . На момент придбання вказаної квартири [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У відповідності зі ст.ст. 22, 28 КпШС України, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частці у праві власності на квартиру. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS] . 27 вересня 2006 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, [PERSON] та [PERSON] , які є її синами. На момент смерті [PERSON] батько заявниці, [PERSON] , вже помер. До спадкоємців першої черги після [PERSON] належали її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які на день смерті спадкодавці разом з нею були зареєстровані та проживали. Із заявами про прийняття спадщини після баби заявниці ніхто не звертався, однак у зв`язку з тим, що [PERSON] був зареєстрований та проживав з нею за однієї адресою, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину за заповітом на 1/4 частку квартири. Оскільки заповітом від 27 вересня 2006 року [PERSON] заповіла своє майно у рівних частках [PERSON] та [PERSON] , а на момент її смерті [PERSON] вже помер, [PERSON] успадкував 1/4 частку квартири за заповітом, а спадкування на іншу 1/4 частку квартири здійснюється за законом згідно із ст. 1245 ЦК України (по 1/8 ч. [PERSON] та [PERSON] ). Таким чином, частки спадкоємців у спадковому майні після [PERSON] були наступними: [PERSON] - 5/8 часток, [PERSON] - 3/8 частки. З січня 2013 року заявниця почала проживати за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю з [PERSON] та з [PERSON] , вела з ними спільний побут. Проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту заявниці з ними було обумовлене тим, що [PERSON] був похилого віку, погано бачив і не міг без сторонньої допомоги себе доглядати. [PERSON] не міг доглядати [PERSON] , сам потребував сторонньої допомоги, оскільки був особою з інвалідністю І групи за загальним захворюванням. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді 5/8 часток квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт від 27 вересня 2006 року, відповідно до якого заповів все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, [PERSON] та [PERSON] . На момент смерті [PERSON] . [PERSON] вже помер, а [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем. Отже, оскільки заповітом від 27 вересня 2006 року [PERSON] заповів своє майно у рівних частках [PERSON] та [PERSON] , а на момент його смерті [PERSON] вже помер, [PERSON] успадкував 5/16 часток квартири за заповітом, спадкування на інші 5/16 часток квартири здійснюється за законом згідно зі ст. 1245 ЦК України. Заявниця вважає, що оскільки станом на час відкриття спадщини після [PERSON] вона проживала разом із померлим більше ніж п`ять років, то [PERSON] є спадкоємицею четвертої черги за законом та має право на спадкування за законом 5/16 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем можливе лише за рішенням суду, заявниця вимушена звернутись до суду. Враховуючи вищевикладене, частки спадкоємців у спадковому майні після [PERSON] були наступними: [PERSON] - 11/16 часток (1/4 за заповітом після [PERSON] , 1/8 за законом після [PERSON] , 5/16 часток - за заповітом після [PERSON] ); [PERSON] - 5/16 часток (за законом після [PERSON] ). [INFO] помер [PERSON] , заповіту після себе він не залишив, відповідно, спадкування після нього здійснюється за законом. Із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] ніхто не звертався. Під час спільного проживання заявниця постійно піклувалася про [PERSON] , [PERSON] , купувала для них ліки, продукти харчування тощо, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет, на заявницю була покладена відповідальність сплачувати всі витрати, пов`язані з утриманням належної спочатку подружжю [PERSON] , а потім і [PERSON] квартири, тобто сплачувати комунальні послуги. Оскільки [PERSON] проживала за однією адресою із спадкодавцями на час відкриття спадщини після кожного з них, то відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, тому у травні 2020 року вона звернулась до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, однак їй було роз`яснено про пропуск строку для прийняття спадщини, а оскільки офіційно місце проживання заявниці зареєстровано за іншою адресою, а не разом із спадкодавцями, нотаріус не може видати їй свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку із чим вона звернулась до суду. Просила встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] та [PERSON] по день їх смерті. В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали з викладених в ній підстав, просили заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла баба заявниці, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 листопада 2015 року серії [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08 червня 1993 року їй належала квартира [ADDRESS] . На момент придбання вказаної квартири [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу від 02 грудня 986 року [NUMBER] . Згідно зі ст.ст. 22, 28 КпШС України, що діяв на момент придбання вищевказаної квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Враховуючи наведене, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частці у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді 1/2 частки квартири, розташованої за вказаною адресою. У відповідності з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 27 вересня 2006 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 30 листопада 1995 року [NUMBER] , відповіддю Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 08 липня 2020 року № 13/21.23-06-188. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На момент смерті [PERSON] батько заявниці, [PERSON] , вже помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 вересня 2012 року серії [NUMBER] . Родинні зв`язки між заявницею та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження від 13 вересня 1982 року серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб від 11 червня 2020 року серії [NUMBER] . До спадкоємців першої черги після [PERSON] належать чоловік, [PERSON] , та син, [PERSON] , які на день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю відділу реєстрації місця проживання ВК МБР від 13 липня 2020 року № 3034. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] ніхто не звертався, однак у зв`язку з тим, що [PERSON] був зареєстрований та проживав з нею за однієї адресою, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину за заповітом на 1/4 частку належної [PERSON] . За змістом ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Оскільки заповітом від 27 вересня 2006 року [PERSON] заповіла своє майно у рівних частках [PERSON] та [PERSON] , а на момент її смерті [PERSON] вже помер та заявниця, яка є його дочкою, як спадкоємець за правом представлення із заявою про прийняття спадщини не зверталася, [PERSON] успадкував 1/4 частку квартири за заповітом, а спадкування на іншу 1/4 частку квартири повинно здійснюватись за законом згідно із ст. 1245 ЦК України (по 1/8 ч. [PERSON] та [PERSON] ). Таким чином, частки спадкоємців у спадковому майні (квартирі [ADDRESS] ) після [PERSON] були наступними: [PERSON] - 5/8 часток (1/2 так як майно придбане в період шлюбу, 1/8 за законом після смерті [PERSON] ); [PERSON] - 3/8 частки (1/4 за заповітом після [PERSON] , 1/8 за законом після смерті [PERSON] ). З січня 2013 року заявниця почала проживати за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю з [PERSON] та з [PERSON] , вела з ними спільний побут. Проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту заявниці з ними було обумовлене наступним: [PERSON] мав діагноз глаукома та катаракта обох очей, мав сліпоту правого ока та погано бачив лівим, що підтверджується випискою з історії хвороби № 8738. Через вказані обставини та враховуючи похилий вік, [PERSON] не міг без сторонньої допомоги себе доглядати. [PERSON] не міг доглядати [PERSON] , крім зазначеного, він сам потребував сторонньої допомоги, оскільки був особою з інвалідністю І групи за загальним захворюванням, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , довідкою МСЕК № 500439, з якої вбачається, що [PERSON] має І групу інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання (порок ЦНС). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02 квітня 2018 року серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді 5/8 часток квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт від 27 вересня 2006 року, відповідно до якого заповів все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, [PERSON] та [PERSON] . На момент смерті [PERSON] . [PERSON] вже помер, а [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю відділу реєстрації місця проживання ВК МБР від 13 липня 2020 року № 3034. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] ніхто не звертався, однак у зв`язку з тим, що [PERSON] був зареєстрований та проживав з ним за однієї адресою, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину за заповітом на 5/16 часток квартири [ADDRESS] . За змістом ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Оскільки заповітом від 27 вересня 2006 року [PERSON] заповів своє майно у рівних частках [PERSON] та [PERSON] , а на момент його смерті [PERSON] вже помер, [PERSON] успадкував 5/16 часток квартири за заповітом, спадкування на інші 5/16 часток квартири повинно здійснюватись за законом у відповідності зі ст. 1245 ЦК України. Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З січня 2013 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю з померлим. Після смерті [PERSON] заявниця організовувала його поховання, що підтверджується свідоцтвом про поховання. Таким чином, оскільки станом на час відкриття спадщини після [PERSON] . [PERSON] проживала разом із померлим більше ніж п`ять років, то вона є спадкоємицею четвертої черги за законом та має право на спадкування за законом 5/16 часток у праві власності на належну померлому квартиру. Враховуючи вищевикладене, частки спадкоємців у спадковому майні після [PERSON] були наступними: [PERSON] - 11/16 часток (1/4 за заповітом після [PERSON] , 1/8 за законом після [PERSON] , 5/16 часток - за заповітом після [PERSON] ); [PERSON] - 5/16 часток (за законом після [PERSON] ). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 жовтня 2018 року серії [NUMBER] . Заповіту після себе [PERSON] не залишив, відповідно, спадкування після нього здійснюється за законом. Із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] ніхто не звертався. Згідно ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Під час спільного проживання заявниця постійно піклувалася про [PERSON] , [PERSON] , купувала для них ліки, продукти харчування тощо. Заявниця із померлими була пов`язана спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Також вони мали спільний бюджет, на заявницю була покладена відповідальність сплачувати всі витрати, пов`язані з утриманням належної спочатку подружжю [PERSON] , а потім і [PERSON] , квартири, тобто сплачувати комунальні послуги. Зазначене було підтверджено в судовому засіданні поясненнями [PERSON] , яка була допитана в якості свідка, а також поясненнями свідка [PERSON] . Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини. Оскільки заявниця проживала за однією адресою із спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини після кожного з них, то відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання із ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо. Встановлення факту проживання заявниці з [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю з січня 2013 року до дня смерті кожного з них, тобто на час відкриття спадщини, має для неї юридичне значення і потрібне для подальшого оформлення належним чином спадкових прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищезазначене, оскільки заявниця не має можливості оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] та [PERSON] , факт їх спільного проживання доведено під час судового розгляду, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved