Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] яка померла [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що спадкодавець [PERSON] за життя оформила право власності на зазначену земельну ділянку, однак не здійснила державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, що перешкоджає позивачу оформитись в спадкових правах в нотаріальній конторі. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відповідно до наданих письмових заперечень, заявлені позовні вимоги не визнає, оскільки у спадкодавця право власності на земельну ділянку за життя не виникло, тому позивач не позбавлений, як спадкоємець, завершити процедуру оформлення права власності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням 3 сесії 6 скликання Гвардійської селищної ради Сімферопольського району від 17.12.2010 року [PERSON] затверджено технічну документацію по землеустрою в частині складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] З довідки Міськрайонного Управління Держземагенства в м. Сімферополь та Сімферопольському районі вбачається, що станом на 01.01.2013 року державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] не видавався та державної реєстрації не проходив. Статтями 125, 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. За життя [PERSON] належним чином не оформила своє право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки не отримала державного акту та не провела його державної реєстрації, тому остання не може входити до складу спадщини. Крім того з спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що остання за життя склала заповіт на ім'я [PERSON] яким охопила спадщину лише у вигляді належної їй частки житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]). При цьому земельна ділянка що розташована за адресою: [ADDRESS] заповітом не була охоплена. Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Також суд приймає до уваги і той факт, що позивач отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, не отримував у нотаріальній конторі постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі свідоцтва на спадщину за законом на земельну ділянку. Таким чином посилання позивача, його представника на правові позиції ВС України викладених в Постановах № 6-31 цс12 від 30.05.2012 року та №6-40цс12 від 06.10.2012 року, як на підставу для задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки висновки викладені у вищезазначених Постановах стосуються інших правовідносин ніж ті, які розглядаються судом у даній справі. На підставі ст. ст. 125,126 ЗК України, ст. 1233,1236,1245,1268,1269 ЦК України,

Outcome: dismissed