Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просила, з урахуванням уточнених вимог, встановити факт наявності родинного зв'язку між нею та спадкодавцем [PERSON], а також факт прийняття спадщини шляхом вступу у володіння нею протягом шести місяців з дати відкриття спадщини. На підтвердження обставин, якими заявниця обгрунтовує свої вимоги, зазначила наступне. 24 квітня 1998 року померла [PERSON], яка була бабусею заявниці по батькові [PERSON]. Після смерті бабусі відкрилась спадщина. До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка розміром 9,8356 га, розташована на території Зеленобалківської сільської ради. Вказана земельна ділянка виділялась [PERSON] у приватну власність в процесі розпаювання майна КСП «Промінь» як пайовому учаснику. На земельну ділянку виданий державний акт. Вважає себе особою, яка прийняла спадщину після смерті бабусі у відповідності із ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 р., оскільки вступила у володіння земельною ділянкою протягом шести місяців з дати відкриття спадщини, а саме обробляла земельну ділянку, потім уклала договір на обробку ділянки. Вказує, що інших спадкоємців немає. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заяву, з урахуванням уточнених вимог, підтримали, просили її задовольнити з підстав, викладених в заяві. Заінтересована особа Зеленобалківська сільська рада Широківського району Дніпропетровської області просила суд розглянути справу без її участі у відповідності із законом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявник її сестра. [PERSON]М - їх бабушка Після смерті останньої в квітні 1998 року, залишилась земельна ділянка. Сестра обробляла цю ділянку, потім здала в оренду. ЇЇ дівоче прізвище [PERSON], а сестрі у свідоцтві написали прізвище неправильно. На спадщину вона не претендує, не заперечує проти того, що б спадке майно дісталось заявнику. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що приходиться двоюрідною сестрою заявника., їхні мами - це рідні сестри. [PERSON] - це їх бабуся по батькові. Після смерті баби заявник вступила в розпорядження спадковим майном - земельною ділянкою, обробляла самостійно, потім здала воренду. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці та її представника, пояснення свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 1998 року померла [PERSON], що доводиться свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 164909, виданим виконкомом Зеленобалківської с/радиШироківського району 27.04.1998 р. На її ім'я Зеленобалківською сільською радою 16 грудня 1999 року було оформлено державний акт на право власності на землю серії ІІІ ДП № 011012. Згідно вказаного акту до спадкової маси увійшла земельна ділянка розміром 9.8356 га, розташована на території с. Зелена Балка Зеленобалківської сільської ради. Суд вважає доведеним обставину про наявність родинного зв'язку між заявницею та спадкодавицею як бабусі та онуки, що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці серії ІІІ-ЯР № 309224, виданим Христофорівською сільрадою Криворізького району 17.10.1958 р. та довідкою про народження її батька [PERSON] №451 від 30.10.2013 р., виданою управлінням РАЦС Невельського району Псковської області. Розбіжність у написанні прізвища заявниці «Алексєєва» з прізвищем бабусі «Алєксєєва» зумовлена виключно довільним розумінням правильності написання прізвища різними посадовими особами органів внутрішніх справ, що здійснювали переклад прізвищ на українську мову, та не свідчить про відсутність родинного споріднення. З наявних в матеріалах справи свідоцтва про народження заявниці та довідки про народження батька [PERSON], складених російською мовою, вказана вище розбіжність у написанні прізвищ родичів прямого споріднення від бабусі до онуки не вбачається. Крім того, наявність родинного споріднення спадкодавиці та заявниці по прямій лінії підтвердили своїми показаннями свідки [PERSON], яка доводиться заявниці рідною сестрою, та [PERSON], її двоюрідна сестра. Батько заявниці [PERSON] помер 14 грудня 1992 року, про що Зеленобалківською сільрадою 17.12.1992 р. видане свідоцтво про смерть серії ІV-КИ № 406346. Згідно ч. 2 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, чинного на дату виникнення спадкових правовідносин, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю Таким чином, в судовому засіданні встановлена обставина про те, що заявниця [PERSON] є онукою [PERSON] та її спадкоємцем. А без встановлення факту родинного зв'язку в судовому порядку не видається можливим набути статусу спадкоємця. Згідно з показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] заявниця [PERSON] ще за життя [PERSON] допомагала їй обробляти зазначену вище земельну ділянку, а десь через місяць після смерті спадкодавиці почала самостійно господарювати на земельній ділянці. Не маючи змоги самостійно обробляти земельну ділянку заявниця, на підставі договору про надання сільськогосподарських послуг № 138/16 від 01.06.1998 р., найняла фермерське господарство «Скорпіон» (правонаступник ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон») для виконання сільськогосподарських робіт, таких як дискування, боронування, лускування, транспортування посівмату та збирання врожаю, що доводиться довідкою ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон» № 368/76 від 22.02.2015 р. Таким чином, в судовому засіданні вважається доведеною та обставина, що заявниця, протягом шести місяців з дати відкриття спадщини, вступила у володіння нею (земельною ділянкою), що у відповідності із ст. 549 ЦК УРСР вважається прийняттям спадщини. З наданої державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори [PERSON] письмової інформації вбачається, що до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини спадкоємці [PERSON] не звертались, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось. Разом з тим, нотаріус надала інформацію про факт звернення до неї із заявою про видачу свідоцтва [PERSON]. Однак, в судовому засіданні вказана особа, яка також приходиться спадкодавиці онукою, надала постанову про відмову їй державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також засвідчила, що будь-яких претензій до заявниці з приводу спадщини не має, зазначила про наявність домовленості із нею про те, що земельна ділянка після смерті бабусі залишається у спадок заявниці. Отже, суд приходить до висновку про відсутність інших крім [PERSON] спадкоємців та відсутність спору про право у даній справі. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою 15 квітня 2013 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори [PERSON], заявниця зверталась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі, однак, отримала відмову у звязку з пропуском строку на подачу заяви про прийняття спадщини. А відтак, суд вбачає підстави для звернення заявницею до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, оскільки встановлення фактів, щодо яких подано заяву, є обов'язковою передумовою для оформлення її спадкових прав. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкуваннярозглядаються судами за правилами позовногопровадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановленняфактів, щомаютьюридичнезначення, якіможутьвплинути на спадкові права й обов'язкиіншихосіб та (або) за наявностііншихспадкоємців і спору між ними.Якщовиникнення права на спадкуваннязалежитьвіддоведенняпевнихфактів, особа можезвернутися в суд іззаявою про встановленняцихфактів, яка, у разівідсутності спору, розглядається за правилами окремогопровадження. Зокрема, у такому порядку суди повиннірозглядати заяви про встановленняродиннихвідносинізспадкодавцем, проживання з ним однієюсім'єю, постійногопроживання разом ізспадкодавцем на час відкриттяспадщини, прийняттяспадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. В п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13зазначено, що судам необхідно розмежовувати пропуск строку для прийняття спадщини, прийняття спадщини особами, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (ст. 549\~ЦК УРСР). Якщоспадщинавідкриласьпісля 1 січня 2004 року, суди не повиннізадовольнятивимоги про встановлення факту прийняттяспадщини шляхом вступу в управліннячиволодінняспадковиммайномабозадовольняти позови про визнання права власності на спадковемайноіззазначенихпідстав.Суди також не повинні задовольняти позови про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавців, які померли до 1 січня 2004 року, і спадщина прийнята кимось із спадкоємців, у тому числі шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (ст. 549\~ЦК УРСР) або перейшла до держави на підставі ст. 555 ЦК УРСР. Зважаючи на те, що спадкові правовідносини виникли до 2004 року та становили предмет правового регулюванням Цивільним кодексом Української РСР, то вимоги заявниці про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу у володіння нею протягом шести місяців з дати відкриття спадщини є такими, що відповідають закону та можуть бути задоволені судом. Суд погоджується з заявницею в частині обрання належної заінтересованої особи, оскільки законодавством (ст. 1277 ЦК України) обов'язок звертатись до суду з вимогою про передачу у комунальну власність відумерлої спадщини у випадку відсутності спадкоємців, що прийняли спадщину, покладається саме на орган місцевого самоврядування. А відтак, рішення у даній справі впливає на обов'язки заінтересованої особи. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved