Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері [PERSON], 09.04.2006 року відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,7764 га., розташованих на території [PERSON]»янської сільської ради Буського району Львівської області. Остання звернулася в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак їй відмовлено через те, що відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікату державного акту на право власності на землю позивачці відмовлено, мотивуючи відсутністю власника земельної ділянки. Тому просить суд визнати за нею таке право. [PERSON], до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON]»янської сільської ради Буського району Львівської області, представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі в судове засідання не зявилися, подали листи з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст. 1, 10, 60 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ; кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ № 012653 від 17.03.2000 року, реєстровий № 6291, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 06.03.2000 року № 111, на земельні ділянки № 1 площею 0,3165 га., № 2 площею 0,4599 га., загальною площею 0,7764 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON]»янської сільської ради Буського району Львівської області, виданий на імя [PERSON]. Свідоцтвом серії І-СГ № 051857, виданим [PERSON]»янською сільською радою Буського району Львівської області 11.04.2006 р., підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 11. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Звернулася в нотаріальну контору для оформлення прийняття спадщини. Однак їй відмовлено через відсутність оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території [PERSON]»янської сільської ради Буського району Львівської області. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по його утриманню, сплачує комунальні платежі. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки спірні земельні ділянки належали матері позивачки, після її смерті переходять до позивача, спадкоємця померлої. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, ні за заповітом, ні за законом немає. Обставин, які б спростовували твердження позивачки поданій позовній заяві, суд не знаходить.

Outcome: approved