Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, в тому числі за минулий час, а саме: з 04.04.2011р. до повноліття дитини, посилаючись на ті обставини, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 17.02.2007р. і рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 22.04.2014р. шлюб між ними розірвано. Вона і відповідач є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З 2009р. їх шлюбно-сімейні відносини припинилися і з цього часу вони фактично мешкають окремо, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та лікування сина, який хворіє на ряд захворювань, переніс медичне оперативне втручання, у зв*язку із чим потребує витрат на покращання його життя та здоров*я. Вказувала про те, що раніше намагалася отримувати від відповідача аліменти, але останній на зв*язок не виходів і життям дитини не цікавився, а тому вважала, що ці обставини правовими підставами для стягнення аліментів за минулий час. Просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на не виконання відповідачем свого батьківського обов*язку по утриманню малолітньої дитини. Відповідач проти позову заперечував частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі ? частини від його щомісячного заробітку (доходу), оскільки на сьогодні має заробіток приблизно 4 000 грн. на місяць, а також заперечував проти стягнення аліментів за минулий час, оскільки надавав сину матеріальну допомогу у такому розмірі, як він мав можливість, а позивачка не надавала йому можливість вільно спілкуватися із сином. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимоги і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в шлюбі з 17.02.2007р. (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб) і рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 22.04.2014р. шлюб між ними розірвано (а.с. 8 - копія рішення суду). Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3 - копія свідоцтва про народження). Як пояснили сторони, з 2009р. вони проживають окремо і їх спільна дитина - син [PERSON], [INFO] проживає з матір*ю. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи ті обставини, що дитина проживає з матір*ю, доказів про те, що відповідач як батько надає матеріальну допомогу на утримання сина, суду не надано, а тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В ст.182 СК України викладені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров*я дитини. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує відповідно до ст.182 СК України стан здоров*я малолітнього [PERSON], [INFO], який хворіє на ряд захворювань, що підтверджується письмовими доказами (а.с. 10-23 - витяг з медичної картки). Оцінюючи зібрані по справі докази в частині позовних вимог про стягнення аліментів в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в інтересах малолітньої дитини. Що стосується стягнення аліментів за минулий час, суд приходить до наступного. Згідно частини 2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв*язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В даному спірному випадку позивачка, заявляючи позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час, а саме: з 04.04.2011р., не надала суду, крім особистих пояснень, належних і допустимих доказів відповідно до правил частини 2 ст.191 СК України про те, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв*язку із ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до правил частини 4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити з підстав їх недоведеності. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена, в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial