Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить: змінити спосіб стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно, визначений рішенням суду від 13.02.2019, та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно; позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2011 р. до 12 вересня 2016 р. За час спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Під час реєстрації шлюбу відповідач змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 09.02.2017 відповідач зареєстрував новий шлюб і змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно рішення суду від 12.09.2016 після розірвання шлюбу між сторонами неповнолітню дочку залишено на проживанні з матір`ю. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами, як подружжям, припинилися ще в 2014 році. За період з 2014-2018 р.р. відповідач переслав на утримання дочки 9 000 (дев`ять тисяч) грн. трьома платежами. Саме це стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів. Судовим рішенням від 13.02.2019 позовні вимоги позивачки задоволено та встановлено стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно з 26.11.2018 до досягнення дитиною повноліття. Ігноруючи виконання судового рішення та батьківських прав, відповідач не платить аліменти зовсім, станом на 01.07.2019 заборгованість по несплачених аліментах становить 10 750 грн. Позивачці відомо, що відповідач на даний час працевлаштувався на будівельний фірмі в м. Києві та отримує щомісячний сталий заробіток, точний розмір якого позивачці не відомий, тобто його матеріальний стан покращився. З часу народження дочки й по сьогодні піклуванням про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини займається позивачка. Жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує: не бере будь-якої участі у житті [PERSON] ; не піклується про її фізичний і духовний розвиток; не спілкується з дитиною взагалі, що негативно впливає на психоемоційний стан дочки. Також вона не отримує подарунків від тата. Аналізуючи вказане, відповідач не бажає будувати хороших стосунків з дитиною. Ще одним з прикладів такого відношення є переписка у соцмережі Viber. В телефонній розмові відповідач сказав, щоб його не турбувати безпричинно, не має часу спілкуватися з диною і т.д. В інтересах дитини в серпні 2019 року позивачка звернулася за допомогою в Центр психологічної допомоги дітям « Серденько ». Результат індивідуальної бесіди з дитиною відображений у Комплексній психологічній характеристиці. Спеціалістам психологам встановлено, що в дитини відсутні емоційні зв`язки з батьком. Брак близьких і теплих відносин з батьком та відсутні емоційні зв`язки компенсуються спілкуванням з головними та значимими членами сім`ї - матір`ю, бабусею, дідусем. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Відповідач не цікавиться життям дочки, станом її здоров`я, немає наміру спілкуватися з нею. Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Питання щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно дочки розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини Городенківської РДА Івано-Франківської області. У позивачки з дочкою хороші, довірливі стосунки; позивачка забезпечую належні умови проживання, догляду дитини. 28.01.2020 представник позивачки подала до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, зазначивши, правильне ім`я дитини сторін, на утримання якої позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача та позбавити відповідача батьківських прав - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду про відкриття провадження в справі від 08 листопада 2019 р. за клопотанням позивачки до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Орган опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Її представник - адвокат Бундзяк У.М. в судовому засіданні підтримала позов з підстав, зазначених в ньому, просить задовольнити. Пояснила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2011 р. до 12 вересня 2016 р. Від спільного проживання в них [INFO] народилася дочка [PERSON] . На даний час сторони спільно не проживають, відповідач проживає та офіційно працевлаштований в м. Київ. Він не спілкується з дочкою, не провідує її, не сплачує аліменти на її утримання, присуджені рішенням Городенківського районного суду, свідомо нехтує батьківськими обов`язками. Дитина проживає з позивачкою, дідусем та бабусею, які піклуються про неї. Служба у справах дітей Городенківської РДА, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, направила до суду листа про розгляд справи № 342/1294/19 без участі її представника, одночасно зазначила, що підтримує висновок органу опіки та піклування в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України, поданим відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України. Відправлена за адресою зареєстрованого місце проживання відповідача судова повістка на 01.04.2020 повернута до суду без вручення адресату. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Суд, заслухавши вступне слово представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року по справі № 342/612/16-ц (провадження № 2/342/461/2016), яке набрало законної сили 28 вересня 2016 року, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 01.11.2011 центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 3617; дочку [PERSON] , [INFO] , залишено на проживанні з матір`ю. Про те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 грудня 2012 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, запис № 28 від 21 грудня 2012 р. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2019 року по справі № 342/1341/18 (провадження № 2/342/214/2019), яке набрало законної сили 18 березня 2019 року, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 26.11.2018 р. до досягнення дитиною повноліття. Із змісту даного рішення вбачається, що [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із реєстрацією шлюбу 09 [INFO] в Хустському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області змінив дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 26 від 09 лютого 2017 р. На виконання згаданого рішення Городенківським районним судом 25 лютого 2019 року позивачці видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання в Новоушинський РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницій області, що стверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2019 (ВП № 59018048). Із довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданої 20.08.2019 Новоушинським РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницій області, вбачається, що борг по сплаті аліментів [PERSON] на утримання дочки [PERSON] станом на 01.07.2019 становить 10 750 грн. Про те, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні матері [PERSON] свідчить довідка № 211, видана 31.07.2019 виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району. Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам частини 3 статті 181 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги зазначені позивачкою підстави позовних вимог, обставини, визначені ст.182 СК України, суд вважає, що є підстави для задоволення позову позивачки в частині зміни способу стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved