Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути із відповідача на її користь на утримання спільних дітей аліменти. Позовна заява мотивована тим, що 24.05.2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 736. До реєстрації шлюбу, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах і проживали разом, однією сім'єю з осені 1996 року. За час спільного проживання у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які на даний час проживають із позивачем та потребують матеріальної допомоги. Позивач зазначає, що спільне життя із відповідачем не склалось, в наслідок чого вони спільно не проживають з 2010 року. Відповідач відмовляється надавати належну матеріальну допомогу на утримання дітей, а їй важко забезпечити дітей всім необхідним та належним, тому вона просить стягнути із відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку, але на кожну дитину не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого чинним законодавством для дітей відповідного віку щомісячно, почавши стягнення із дня її звернення до суду із даним позовом і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім - на утримання меншої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого чинним законодавством для дітей відповідного віку, до досягнення донькою повноліття та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON], уточнила позовні вимоги та просила стягнути на її користь із відповідача на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку, але на кожну дитину не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого чинним законодавством для дітей відповідного віку щомісячно, почавши стягнення із дня її звернення до суду із даним позовом і до досягнення дітьми повноліття та стягнути судові витрати. Додатково пояснила, що відповідач отримує пенсію, крім того ще має неофіційні підробітки, розмір заробітку відповідача їй не відомий. Інших утриманців у нього немає. Настоювала на винесенні заочного рішення. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив. Заяв про відкладення справи, або ж заперечень проти позову не надав. Про дату та час розгляду справи повідомлений телефонограмою. Суд вважає, що справу слід розглянути ухваливши заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України, відповідно до якої, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.180 - 184 СК України, чинних на час звернення позивача із даним позовом до суду, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника інших дітей та інших осіб на утриманні; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 736 (а.с.3). За час спільного проживання, у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], батьком яких являється [PERSON] та які на даний час проживають із позивачем (а.с.4-5, 7-8). Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, не надає допомоги на утримання дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача [PERSON], від обов'язків утримувати дітей, судом не встановлено, тому суд вважає за необхідне і достатнє присудити на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку, але на кожну дитину не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого чинним законодавством для дітей відповідного віку щомісячно, почавши стягнення із дня її звернення до суду із даним позовом і до досягнення дітьми повноліття. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд дійшов висновку про стягнення аліментів із відповідача на користь позивача в інтересах неповнолітніх дітей в частці від заробітку відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову, враховуючи вимоги ст.ст.182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Суд знаходить, що згідно вимог ст. ст..84, 88 Цивільного процесуального Кодексу України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір та на користь позивача витрати, понесені нею при сплаті за надану правову допомогу, що підтверджуються договором-квитанцією №218 від 19.07.2017 року (а.с.9) . Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст.367 ЦПК України.

Outcome: approved