Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав. В позові зазначено, що [INFO] року у доньки позивача - [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , який є онуком позивача. Після народження дитини, а саме 21 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Бердянського міськрайонного управління юстиції. До народження дитини [PERSON] вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями та наркотичними речовинами, вела нічний спосіб життя. Народження дитини не змінило її спосіб життя. Вона не займалась належним чином вихованням дитини, його утриманням, захистом та фізичним розвитком. 28 серпня 2015 року на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду у [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був відібраний малолітній син - [PERSON] без позбавлення батьківських прав. За рішенням суду [PERSON] було передано під опіку позивачу - бабусі [PERSON] . Після ухвалення рішення, за період з 2015 року по лютий 2017 року, поведінка [PERSON] не змінилась по відношенню до сина, а тому в кінці 2016 року позивачка звернулась до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав. 10 лютого 2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області її позов було частково задоволено. Позбавлено батьківських прав [PERSON] по відношенню його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено на тій підставі, що позивач не наполягала на позбавленні батьківських прав у відношенні [PERSON] , оскільки вирішила дати їй час для виправлення та сприяти налагодити відносини з сином, так як вважала, що донька ще має шанс на виправлення та зможе переглянути свої життєві пріоритети по відношенню до свого сина. За період часу з 2017 року по теперішній час поведінка відповідача не змінилась, позивач неодноразово зверталась до Бердянського відділу поліції з приводу того, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, не виконує батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, але працівники поліції не змогли вплинути на виправлення поведінки відповідача, що підтверджується листом №27757/50/04-18 виданого в.о. начальника поліції Фількінштейн А.В . [PERSON] продовжила вести аморальний спосіб життя, зловживати спиртними та наркотичними засобами, змінювати чоловіків, життя дитини її не цікавить, вона не займається вихованням [PERSON] та його фізичним розвитком. Психічний стан дитини погіршується, коли він бачить свою матір, яка практично весь час перебуває в алкогольному сп`янінні. На обліку в наркодиспансері не перебуває, оскільки не бажає проходити лікування. Після ухвалення рішення у 2017 році була надія на те, що поведінка [PERSON] зміниться і вона виправиться, але цього так і не сталось. [PERSON] не сплачує аліменти на утримання сина на підставі виконавчого листа. Позивач самостійно займається вихованням свого онука та його утриманням. Марк живе разом з позивачем та перебуває на її утриманні, вона ж займається духовним та фізичним розвитком дитини, забезпечує медичним доглядом, лікуванням дитини, водить в дитячий садок та в різноманітні підготовчо-навчальні кружки. Відповідно до довідки від 03.12.2018, виданою директором учбового центру «АВС», видно, що [PERSON] відвідує навчальний центр з 03.09.2018. На заняття водить [PERSON] його бабуся [PERSON] . Матір [PERSON] педагоги не бачили. [PERSON] не працює, матеріально не забезпечує свого сина. Відповідно до характеристики від сусідів будинку, де проживає відповідач, [PERSON] характеризується негативно, вона порушує порядок у зв`язку зі зловживанням спиртних напоїв. Вихованням малолітнього сина [PERSON] не займається. Отже, [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про нього. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 ППВС України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Тому суд у відповідності до ст. 223 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи -органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради в судовому засіданні вважала позовні вимоги підлягаючими задоволенню, та зазначила, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її сина. Суд, заслухав сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.08.2015 року дитину - [PERSON] , [INFO] , було відібрано у [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав та дитину передано під опіку [PERSON] , яка є його бабусею. Судом встановлено, що після народження дитини відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами, веде нічний спосіб життя. Народження дитини не змінило її спосіб життя, вона не займається належним чином вихованням дитини, її утриманням, захистом та фізичним розвитком. Судом об`єктивно встановлено, що після ухвалення судом рішення, яким було відібрано [PERSON] у відповідачки, [PERSON] так і не виправились, взагалі перестала займатися вихованням дитини, продовжує зловживати спиртними напоями та наркотичними засобами, не займається вихованням дитини, веде аморальний спосіб життя, не виявляє жодного інтересу до дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги на його утримання. Встановлено, що [PERSON] не працює, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про нього. Дані обставини також підтвердили і свідки - [PERSON] та [PERSON] , допитані в судовому засіданні. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради від 11.03.2019 №01-0589/47-1 орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає висновок органу опіки та піклування в доцільності позбавлення батьківських прав відповідача - [PERSON] . обґрунтованим. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.2 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Суд, задовольняючи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] врахував, перш за все, ту обставину, що після відібрання на підставі рішення суду від неї дитини, вона жодним чином не виявила бажання повернути собі дитину, піклуватися про неї, забезпечувати дитині моральний та духовний розвиток, а також фінансово утримувати сина. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 із змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п.18 зазначеної постанови зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька та матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей), поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн. на користь [PERSON] На підставі ст.ст.150, 164, 165 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», п.15,18 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 і

Outcome: approved