Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в обґрунтування якого посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2012 року, є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя, яке б ґрунтувалось на почуттях взаємної любові та поваги, не склалось, через відсутність взаєморозуміння та почуття відповідальності у чоловіка, його нерозсудливе ставлення до сімейного бюджету, що в сукупності з небажанням чоловіка відмовитись від алкоголю призвели до фактичного припинення подружніх відносин. З урахуванням наведеного, просить шлюб розірвати, сина після розірвання шлюбу залишити проживати з нею. Крім того, позивач покликається на те, що з відповідачем на час пред»явлення позову не досягнуто домовленості з питання матеріального утримання дитини. Відповідач працевлаштований, в зв»язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів повністю, примирення з відповідачем не бажає, вказала, що їх шлюб не має подальшої перспективи, так як відсутні спільні інтереси, чоловік не цікавиться сім»єю, з сином спілкується рідко. Вона працює в ДНЗ «Теремок», отримує заробітну плату у розмірі приблизно 2\~900 грн. щомісячно, а тому їй самостійно важко забезпечувати сина усім необхідним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Як вбачається із повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу було надіслано судову повістку (поштові відправлення №3460001968930), [PERSON] 06.09.2018 року отримав судову повістку. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку. На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач, належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Відзиву [PERSON] не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ №080019 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2012 року. \~ \~ \~ \~ Сторони у справі є малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження серія І-ГЮ №184444). Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач примиритись та налагодити подружні стосунки не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач в судове засідання не з»явився, намірів до збереження шлюбу не висловив, в зв»язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягають до задоволення з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обовязку утримувати сина, а тому з метою захисту інтересів малолітньої дитини, яка має право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON], суд приймає до уваги наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн. \~ \~ \~ \~Згідно ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. \~ \~ \~ \~Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має постійне місце роботи, будь-яких доказів щодо незадовільного стану здоров»я чи наявності інших утриманців відповідач суду не надав, а тому немає підстав вважати, що у відповідача відсутня можливість виконувати свій батьківський обовязок по утриманню дитини у розмірі, що визначений позивачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved