Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.01.2008 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у с. Дідичі по вул. Миру, 17 Ківерцівського району Волинської області. 22.03.2005 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого усе належне на день його смерті майно в рівних частках заповів своїм донькам [PERSON], позивачу по справі, та [PERSON], відповідачу по справі, однак остання від прийняття спадщини після смерті батька відмовилась. У визначений законом термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] [PERSON], яка померла 09.10.2015 року, будучи дружиною спадкодавця, та [PERSON], відповідач по справі, від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовились, про що подали нотаріусу відповідні заяви. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Дідичі по вул. Миру, 17 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом та законом після смерті батька [PERSON], який помер 23.01.2008 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви просить проводити слухання справи у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 січня 2008 року помер [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом серії І-ЕГ № 053415 від 25.01.2008 року (а.с. 5). Згідно із довідкою Дідичівської сільської ради № 1081 та витягом із погосподарської книги № 1 за 2008 рік (а.с. 6-7) за [PERSON] значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у с. Дідичі по вул. Миру, 17 Ківерцівського району Волинської області. 22 березня 2005 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповів у рівних частках донькам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивач у визначений законом термін зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 14). Крім того, [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом та першої черги за законом від прийняття спадщини відмовляється, про що написала відповідну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Дідичі по вул. Миру, 17 Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом та законом після смерті батька [PERSON], який помер 23 січня 2008 року.

Outcome: approved