Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 21 квітня 1985 року у Петрівській с/Раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей [PERSON] та [PERSON], які на даний час є повнолітніми. В позовній заяві зазначено, що позивачка з відповідачем не проживають однією сімєю з липня 2015 року. Шлюбні відносини припинили та не ведуть спільного господарства у звязку з тим, що вони втратили повагу один до одного, стали по різному дивитися на життя. Фактично їх сімя розпалася і подальше сумісне проживання стало неможливим та небажаним. Спору про сумісно нажите майно немає, так як це питання вирішено в добровільному порядку. Позивачка не бажає миритися з відповідачем, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що на примирення не згідна та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Маланчук». Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що доводиться повернутими до суду рекомендованими повідомленнями про одержання ним судових повісток. Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] Миколаєвичем, [INFO], та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Книгиницька) [PERSON], [INFO], зареєстрований 21 квітня 1985 року у Петрівській с/Раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 7, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюб серії І-НМ № 439722, виданим 21 квітня 1985 р. Петрівською с/Радою Тлумацького району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з липня 2015р., не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Маланчук». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved