Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що мають різні характери, кардинально різні погляди на життя, сім'ю, не розуміють один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, не проживають разом та не підтримують подружніх відносин. Крім того, відповідач неодноразово застосовував фізичну силу та заподіював тілесні ушкодження, навіть лікувався в психіатричній лікарні. Також просить стягнути з відповідача в її користь, сплачений при подачі позовної заяви, судовий збір в розмірі 243,60 грн. [PERSON], до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, позивачка в поданій заяві не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони зареєстрували шлюб 04.08.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], актовий запис № 81 від 04.08.2012 року. Від подружнього життя дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, вони не розуміють один одного, відповідач не забезпечує сім'ю, не цікавиться благоустроєм та збереженням подружніх відносин, сторони втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сім'ї. Не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Крім того, відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння на ґрунті ревнощів, застосовував фізичну силу до позивачки. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання залишити прізвище «[PERSON]». В силу вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в користь позивачки сума судового збору, сплаченого при подачі заяви в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved