Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просить, постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що зареєстрований 31 липня 1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 55, понесені нею [PERSON], [INFO], судові витрати по справі на її користь з [PERSON], [INFO], не стягувати. В позовній заяві зазначила, що 31 липня 1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області вона - [PERSON] [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO] актовий запис 55, що підтверджує свідоцтво про шлюб І-НМ № 127777. Дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка змінила, проте після розірвання шлюбу відновлювати дошлюбне прізвище небажає. З відповідачем в шлюбі народилися діти - син [INFO] [PERSON] (на даний час повнолітній), донька [INFO] [PERSON] (на даний час повнолітня). Спільне життя з відповідачем почало руйнуватися приблизно рік тому, бо з того часу почали виникати різні погляди до життя та сімейних цінностей, внаслідок чого дійшли до розуміння того, що в такому випадку шлюб краще розірвати. З'явитися в орган РАЦС відповідач не може, бо проживає поза межами України. У звязку з цим відповідач запропонував позивачу пред'явити відповідний позов, в задоволенні якого заперечувати не буде. Можливості зберегти сімю з відповідачем немає, бо подружні відносини з відповідачем фактично припинилися ще в 2016 році. З цього часу спільного господарства не ведеться. Спору про поділ спільного майна на даний час немає. За таких обставин, позивач вважає, що подальше формальне спільне життя та формальне збереження шлюбу з відповідачем є недоцільним. В наданні часу на примирення з відповідачем доцільності також немає, бо відповідач не заперечує про розірвання шлюбу, тому позивач вважає, що з відповідачем необхідно розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу відновлювати дошлюбне прізвище позивач не бажає. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач в позовній заяві позов просить розглянути та вирішити без її участі в судовому засіданні, оскільки вона працює за межами України, зявлятися звідти в суд в Україні для неї фінансово обтяжливо. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Тому є підстави проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Сагалюк) [PERSON], [INFO], зареєстрований 31.07.1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 55, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії I-НМ № 127777, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу вимог ч.1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, тому позов слід задовольнити. Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 2, 3, 21, 24, 55, 56, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved