Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та виселення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано 14.07.2003 року, у них є двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час відповідача повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, зокрема не займається вихованням дітей, не цікавить їх навчанням, життям, здоров'ям, не бере участі у їх матеріальному забезпеченні. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сім'ї, з ним систематично проводяться профілактичні бесіди про недопущення вчинення насильства у сім'ї. Сверджує, що на даний час поведінка відповідача погіршилася, він постійно приходить додому у стані алкогольного сп'яніння, ображає її та дітей, забирає в дітей гроші, псує майно, погрожує фізичною розправою. Тому, просить суд позбавити [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], батьківських прав відносно його дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно зі збільшеними позовними вимогами просить також виселити відповідача з квартири [ADDRESS], оскільки позбавлення батьківських прав відповідача тягне за собою неможливість спільного з дітьми проживання. Відповідачем [PERSON] було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки він не заперечує заборгованість по сплаті аліментів, однак вона виникла лише у зв'язку із утрудненим працевлаштуванням та його станом здоров'я, проте він протягом всього часу він платив аліменти позивачу не офіційно, в натуральній формі - продуктами харчування, діти харчувалися також із ним. По фактах звернення позивача з приводу його неправомірної поведінки, поліцією провадження закривались, вони самостійно знаходили взаєморозуміння. Крім того він є співвласником спірної квартири, бере участь в її утриманні, сплаті комунальних платежів тощо, тому не може бути виселеним із займаної житлової площі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні просили суд позовні вимоги задоволити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували з підстав, наведених у запереченні на позовну заяву. Представник позивача органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Супоровський М.О в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей. Заслухавши учасників судового розгляду, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 17.06.2004 року (а.с. 15), свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 11.09.2008 року (а.с. 16), їхнім батьком є [PERSON], відповідач по справі. Відповідно до висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 2/02-18 від 14.02.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 51) - позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є доцільним та відповідає інтересам дітей. Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. З показів свідка [PERSON], а також актів обстеження умов проживання, наявних в матеріалах справи (а.с. 93-94, 120) вбачається, що батько вихованням дітей не займається, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, має заборгованість по сплаті аліментів. При цьому жодним чином його ставлення до виконання батьківських обов'язків з моменту подання позовної заяви про позбавлення його батьківських прав жодним чином не змінилось, позитивні зміни відсутні. Відповідач неодноразово допускав вчинення насильства у сім'ї (а.с. 32-49). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх дітей - [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 17.06.2004 року (а.с. 15), свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], а саме: вчиняє насильство у сім'ї, усунувся від виховання та утримання неповнолітніх дітей, що свідчить про його неналежне ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків та ухилення від їх виконання. Судом також встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.08.2017 року, тому позовна вимога про виселення відповідача до задоволення не підлягає. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 150, 155, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини»,

Outcome: approved