Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеною заявою. Мотивує тим,\~що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 05.10.1996 року у Виконавчому комітеті Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Від\~спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , 2003 року народження та доньку [PERSON] , 2009 року народження.\~\~Життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб, кожен живе своїм життям та за своїми інтересами. Відповідач зловживає алкоголем, систематично влаштовує сварки. Відповідач самоусунувся від обов`язку матеріального забезпечення сім`ї, хоча працює та має змогу утримувати сім`ю, зокрема дітей. Позивачці одній утримувати двох дітей важко, крім того син є інвалідом з дитинства, що потребує додаткових коштів для придбання медикаментів. Просить розірвати шлюб, оскільки, такий носить формальний характер, стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, щомісячно, до їх повноліття. Позивач, до початку судового засідання, подала письмову заяву з проханням справу слухати у її відсутності, частково змінила позовні вимоги щодо суми розміру аліментів. Просить стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, щомісячно. В решті позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Згідно\~ч.2\~ст.247\~ЦПК\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу\~не\~здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що\~позовні вимоги\~є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони зареєстрували шлюб 05.10.1996 року у Виконавчому комітеті Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 28.09.2019 р. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 18.09.2003, актовий запис № 20) та доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 04.03.2009 р, актовий запис № 9) Як вбачається з посвідчення Серії [NUMBER] , виданого Управлінням соціального захисту населення Пустомитівської РДА 21.03.2006 р, син сторін [PERSON] має інвалідність з дитинства, його законний представник (опікун) [PERSON] . Згідно ч. 1ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги п.12 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~11\~від 21.12.2007\~року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Судом встановлено, що відповідач зловживає алкоголем, після чого вчиняє сварки, що негативно відбивається на психологічному здоров`ї дітей, що змусило позивачку піти проживати окремо від чоловіка. Подружжя кожен живе своїм життям, не підтримують подружніх відносин, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Сторони стали чужими один одному. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, а тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Крім того, відповідач коштів на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не бере, домовленості про матеріальне утримання дітей між сторонами не досягнуто. Згідно із\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дітей. Частиною 3\~статті 181 Сімейного Кодексу\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З ч. 1 ст. 184 СК України вбачається що, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року діючої в Україні з 27.09.1991року, держави учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Так, судом встановлено, що діти сторін проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, що вбачається з довідки Сторонибабської сільської ради Буського району Львівської області № 47 від 20.02.2020 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач працює, працездатного віку. Враховуючи вище наведене, та відповідно до ст. ст. 180, 182, 184 СК України, з врахуванням всіх обставин, матеріального становища сторін, того, що позивачці важко самій утримувати дітей, законодавчо закріпленим обов`язком відповідача щодо утримання таких, останньому слід встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень, та які повинен сплачувати щомісячно на утримання дітей, починаючи з 22.10.2019 року, до досягнення дітьми повноліття. Формально існуючий шлюб слід розірвати. Позивачкою заявлено дві позовні вимоги, розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно ст. 5 цього Закону,\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі - у справах про стягнення аліментів. Позивач при подачі позову сплатила судовий збір в розмірі 768,40 гривень за позовну вимогу про розірвання шлюбу. В силу вимог означеного закону та ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів в дохід держави, та в дохід позивачки за розірвання шлюбу.

Outcome: approved