Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із завою про встановлення факту смерті її чоловіка. В судовому засіданні представник заявниці пояснила, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] на початку травня 2015 року переїхали до м. Скадовська Херсонської області із м. Торез Донецької області. Відповідно до довідки №6511000644, виданої 19 червня 2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, заявниця має статус внутрішньо переміщеної особи, фактично проживає в [ADDRESS], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Вказана місцевість є тимчасово окупованою територією України і на даний час підконтрольна Донецькій народній республіці. До того ж статус внутрішньо переміщеної особи було надано і її чоловіку [PERSON], що підтверджується наданою копії довідки №6511000618 від 25.05.2015 року виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області. На початку грудня 2015 року її чоловік [PERSON], [INFO], уродженець м. Торез, Донецької області, який був зареєстрований в [ADDRESS], поїхав у справах до м. Торез. [INFO] року [PERSON] помер в Донецькій міській клінічній лікарні внаслідок захворювання. Таким чином, він помер [INFO] року на тимчасово окупованій території, а саме в м. Донецьк. Так як на тій території органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть відповідного зразку, оскільки не може надати довідку про смерть встановленого зразка. Заявниця звернулась до Скадовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області із заявою про реєстрацію смерті, але їй в цьому відмовили. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], [INFO] року в м. Донецьк, що має значення для вирішення питання для оформлення пенсії по втраті годувальника. Представник Скадовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що особисто були знайомі з [PERSON], який тимчасово проживав в м. Скадовськ, однак поїхавши в Донецьк помер там в лікарні. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, в тому числі, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК України і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу чоловіком [PERSON] є [PERSON]. Як вбачається з Довідки від 25.05.2015 року №6511000618, [PERSON], [INFO], уродженець м. Торез, Донецької області, відносився до осіб які тимчасово переміщені в м. Скадовськ Херсонської області з тимчасово окупованої території (району АТО), після чого як стверджує заявниця, повернувся в м. Торез, Донецької області. Згідно довідки про причину смерті вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року в м. Донецьку в міській клінічній лікарні внаслідок захворювання. На підтвердження факту смерті, також надано свідоцтво про смерть №1291, видане 23 грудня 2015 року Торезським міським відділом запису актів громадського стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки, згідно якої [PERSON], [INFO] помер [INFO] року. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті з метою оформлення пенсії по втраті годувальника. [PERSON] зверталась до Скадовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області із заявою про реєстрацію смерті чоловіка, але їй було відмовлено, оскільки надані нею документи - копія довідки про причину смерті [PERSON], виданої Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням [INFO] року та Свідоцтво про смерть [PERSON], видане Торезським міським відділом запису актів громадського стану державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки 23 грудня 2015 року, не є підставою для проведення державної реєстрації смерті в Україні, оскільки не відповідає встановленій формі первинної облікової документації, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Довідка про причину смерті [PERSON], видана Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням [INFO] року та Свідоцтво про смерть [PERSON], видане Торезським міським відділом запису актів громадського стану державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки 23 грудня 2015 року, не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки видане органом, створеним всупереч законодавства України. Як вбачається з Переліку населених пунктів на території яких здійснювалась антитерористична операція затвердженого Розпорядженням КМУ №1275-р від 02.12.2015 року, м. Торез Донецької області та м. Донецьк віднесені до населених пунктів на території яких здійснювалась антитерористична операція, що унеможливлює отримання документів від державних органів встановленого зразку. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Враховуючи викладене, заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню, оскільки документи, що підтверджують факт смерті, встановленого зразка відсутні, реєстрація смерті в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що має для заявника юридичне значення та надасть можливість отримати свідоцтво про смерть, видане державним органом України. Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження, або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved