Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком. В судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що згідно договору дарування від 29.12.2015 року, їй належить житловий будинок з господарськими будівлями №107 розташований по вул. Червоноармійській в м. Скадовську, Херсонської області, а також земельна ділянка для його обслуговування. В будинку з 2005 року та до теперішнього часу зареєстрований гр. [PERSON] який є двоюрідним її братом та був членом сімї бабусі [PERSON] Після смерті бабусі будинок перейшов у власність її батька [PERSON], після нього її матері [PERSON] та нарешті їй. Отже відповідач фактично не є та не був членом її сімї, незважаючи, що зазначений в довідці про зареєстрованих осіб в будинку. Цивільно-правові угоди вона з відповідачем з приводу користування будинком не укладала. З січня 2014 року відповідач за зареєстрованим місцем проживання фактично не проживає, оскільки проживає на квартирі в м. Скадовську зі своєю сімєю. Таким чином, відповідач вже понад 02 роки не проживає за зареєстрованим місцем проживання і добровільно відмовляється знятися з реєстрації за адресою належного їй житлового будинку тоді як вона несе витрати зі сплати комунальних послуг. Просить позов задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №107 по вул. Сергія Скадовського (в минулому вул. Червоноармійська) в м. Скадовську Херсонської області. Відповідач позов не визнав та пояснив, що дійсно не є та не був членом сімї позивачки. Цивільно-правові угоди між ними з приводу користування будинком не укладались. Зареєстрований в будинку він з 2005 року його бабусею [PERSON], не проживає в ньому три місяці. Оскільки йому нема де зареєструвати місце проживання, просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Сторони визнали, що відповідач зареєстрований в [INFO] з 2005 року та проживав там в якості члена сімї [PERSON] Також не заперечується відповідачем, що після смерті [PERSON] будинок переходив у власність [PERSON] та [PERSON], після чого є власністю позивачки на підставі договору дарування від 29.12.2005 року (а.с.09-14) Цивільно-правових угод між сторонами з приводу користування будинком не укладалось. Актом обстеження членів житлово-побутової комісії від 24.03.2016 року посвідчений факт не проживання [PERSON] в житловому будинку розташованому за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Сергія Скадовського (Червоноармійська), 107 належному позивачці з січня 2014 року по теперішній час (а.с.18), однак виходячи з довідки наданої Скадовським РС УДМС України в Херсонській області останній залишається в ньому зареєстрованим. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено законом або домовленістю. Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є, тобто право користування членів сімї власника жилим будинком є похідним від виникнення у власника права власності на будинок, а відтак припинення права власності особи на будинок, припиняє право членів його сімї на користування жилим будинком. Оскільки закон не передбачає у випадку зміни власника будинку перехід прав і обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника, а відповідачка не є членами сімї нового власника будинку, то відповідачку слід вважати такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у справі 6-158цс14. Згідно положень статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Одним зі способів усунення перешкод в користуванні житловим будинком, є визнання особи такою, що втратила право користування будинком, оскільки відповідне рішення суду є підставою для зняття особи з реєстрації за адресою будинку. Тим самим усуваються перешкоди власнику в реалізації ним в повному обсязі права володіти та розпоряджатися своїм майном. Таким чином, суд погоджується з доводами позивачки, що наявність реєстрації в належному їй житловому будинку відповідача, порушує її права, в тому числі змушує позивачку нести витрати по сплаті комунальних платежів. У звязку з наведеним, не має правового значення встановлення часу не проживання [PERSON] в будинку який належить позивачці, оскільки він проживав там в якості члена сімї колишнього власника - [PERSON], тоді як інші підстави користуватися будинком після зміни власника відсутні. Крім цього, суд вважає за необхідне зауважити на загальновідомий факт зміни назви вулиці Червоноармійська в м. Скадовську на вулицю [PERSON] згідно розпорядження [PERSON] міського голови №19-р від 19.02.2016 року.

Outcome: approved