Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, а саме : на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди, що знаходяться за адресою : Рівненська область Млинівський район с. Малин, вул. Ковпака, № 57, посилаючись на неможливість одержання свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 03 липня 2013 року помер її чоловік [PERSON]. Також зазначила, що за життя [PERSON] в Малинській сільській раді Млинівського району склав заповіт, в якому все своє майно, яке йому належатиме на момент смерті, заповів [PERSON], за умови прийняття нею спадщини. Крім цього, вказала, що спадщину прийняла, так-як постійно проживала разом із померлим. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за відсутністю правовстановлюючих документів, у звязку з чим змушена звернутися в суд. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак до початку розгляду справи через канцелярію суду подали заяви, в яких просять повністю задовольнити позовні вимоги позивача, а справу розглянути без їх участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено судом, 03 липня 2013 року [PERSON] помер. За життя [PERSON] склав заповіт, в якому все своє майно, яке йому належатиме на час смерті, заповів [PERSON]. (а.с. 7) Позивач прийняла спадщину після його смерті за правилом ст. 1269 ЦК України. Проте, на належний [PERSON] житловий будинок та надвірні будівлі і споруди не змогла одержати свідоцтва про право на спадщину з незалежних від неї причин, зокрема через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджується документально. ( а.с. 17) При цьому належність житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Малин Млинівського району Рівненської області по вул. Ковпака, буд. 57, [PERSON] підтверджується довідкою Малинської сільської ради Млинівського району Рівненської області, згідно якої в погосподарскій книзі №2, особовий рахунок № 0069.1, житловий будинок № 57 в с. Малин по вул. Ковпака, належав [PERSON]. (а.с. 11) Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд прийшов до висновку що позивач, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], набула право власності на спадкове майно за заповітом, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами на законних підставах. Однак, як видно з матеріалів справи, з часу подачі заяви про прийняття спадщини, всупереч вимогам ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтва про право на спадщину за законом не одержала, у зв'язку з чим, не в змозі реалізовувати своє право власності на спадкове майно. А тому, це право підлягає захисту. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.16, 328, 1216, 1225, 1233 ЦК України,

Outcome: approved