Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію за 1/2 частину спільно придбаного автомобіля в сумі 51650,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, вона та відповідач з 01 червня 2010 року до 11 липня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу ними за спільні кошти був придбаний автомобіль Citroen Jumper, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], вартість якого на теперішній час становить 103300,00 грн. Відповідач, не заперечуючи проти поділу рухомого майна в принципі, категорично не погоджується з варіантом поділу, запропонованим позивачкою, та звернувся в суд із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю чоловіка, посилаючись на те, що спірний автомобіль він придбав частково за власні кошти, частково - за позичені, в період фактичного припинення шлюбних відносин, вартість автомобіля не оспорював. Позов [PERSON] до [PERSON] підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2010 року до 11 липня 2012 року, що підтверджується рішенням Смілянського міськрайонного суду від 11 липня 2012 року. В період шлюбу сторони придбали автомобіль Citroen Jumper, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER],№ двигуна 3847911, № кузова VF7ZCPMNC17464307, який 12 жовтня 2011 року зареєстрований в Центрі надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів за [PERSON] та в подальшому - 07 лютого 2012 року перереєстровано при зміні свідоцтва про реєстрацію з тимчасового на постійне, що підтверджується листом начальника Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів від 16 липня 2015 року № 302 та обліковими картками приватного транспортного засобу СА1473ВЕ. Згідно з повідомленням судового експерта - автотоварознавця від 01 січня 2015 року середня довідникова вартість автомобіля Citroen Jumper, 2004 року випуску, становить 103300,00 (сто три тисячі триста) грн. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено статтею 69 СК України. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до вимог ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 СК України поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Вирішуючи питання про варіант поділу автомобіля, суд враховує, що автомобіль є річчю неподільною, тому даний автомобіль доцільно залишити [PERSON], оскільки він його використовує для підприємницької діяльності, стягнувши з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини його вартості, що становить 51650,00 грн. Розписку [PERSON] від 12 лютого 2012 року про отримання ним від [PERSON] 4500 дол. США за автомобіль Citroen Jumper, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], суд не може розцінити як доказ набуття відповідачем транспортного засобу, оскільки договір купівлі-продажу спірного автомобіля відсутній. Крім цього, розписка написана [PERSON] 12 лютого 2012 року в період зареєстрованого шлюбу, хоча самої дати отримання коштів за автомобіль розписка, написана [PERSON], не містить. Відповідно з вимогами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Підтримуючи в судовому засіданні позовні вимоги про визнання майна особистою приватною власністю чоловіка, позивач за зустрічним позовом зазначає, що він частково за власні кошти, отриманими від підприємницької діяльності, частково - за позичені у свого батька [PERSON], придбав спірний автомобіль, в період фактичного припинення шлюбних відносин, хоча доказів, підтверджуючих ці обставини, суду не надав. Враховуючи вищевикладене, в зустрічному позові [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю чоловіка необхідно відмовити. Що стосується відшкодування відповідачем позивачці витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн., необхідно зазначити наступне. Оскільки представник позивачки розрахунок витрат на надання правової допомоги суду не надав, суд здійснює розрахунок цих витрат на підставі ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Згідно з ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з журналів судових засідань їх тривалість з участю адвоката [PERSON] становить 139 хв. або 2 год. 19 хв. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цій справі визначається в розмірі 1128,68 грн. (1218 грн. х 40%/60 хв. х 139 хв.). Затрати адвоката з надання правової допомоги поза судовим засіданням суду не надані, тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати на правову допомогу в розмірі 1128,68 грн. та судовий збір в розмірі 516,50 грн., всього 1645,18 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 60, 70, 71 СК України п.4 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», та

Outcome: approved