Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування поданої заяви зазначила, що проживала разом із тіткою [PERSON] , із 2002 року і до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] , разом вели господарство, мали спільний бюджет, оплачували комунальні послуги, проводили разом відпочинок та дозвілля, заявниця була її опікуном, після смерті тітки займалась її похованням. Має намір оформити спадщину після смерті тітки - [PERSON] , однак цього зробити не може, оскільки нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, що підтверджують факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З покликанням на наведене, просить заяву задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у телефонному режимі повідомила про неможливість явки у судове засідання, просила про розгляд справи без її участі, заяву, з мотивів наведених у ній, підтримала, просить про її задоволення (а.с. 35). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, сільський голова подала до суду лист, в якому просила про розгляд справи без участі представника сільської ради, заперечень по суті заяви не висловила (а.с. 34). Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяву заінтересованої особи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення. [PERSON] померла [INFO] , про що 03.11.2008 р. у Дубаневицькій сільській раді Городоцького району Львівської області складено відповідний актовий запис № 17 (а.с. 5). Із позовної заяви, копій Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛВ № 015961 від 19.10.2001 р., Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4609314332019 від 05.04.2019 р. та № НВ-4609314392019 від 05.04.2019 р., видно, що [PERSON] мала на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0.8736 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 14, 19-21, 22-24). Приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області заявниці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , через відсутність доказів на підтвердження спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 9). Із довідки № 375 від 15.07.2019 р., виданої виконкомом Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області, вбачається, що [PERSON] була зареєстрованою по [ADDRESS] , інших зареєстрованих осіб у вказаному будинку не було, проте, фактично проживала з [PERSON] (а.с. 16). Як вбачається із Акту, складеного Дубаневицькою сільською радою № 271 від 15.07.2019 р., довідки, виданої секретарем Дубаневицької сільської ради № 374 від 15.07.2019 р., довідки про отримання допомоги № 1012 від 23.07.2019 р., [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , була одинокою, дітей не мала, починаючи з 2002 року проживала в будинку [ADDRESS] із своєю племінницею - [PERSON] , яка була її опікуном, з 14.03.2017 р. по 01.12.2008 р. отримувала компенсацію як фізична особа, що надавала соціальні послуги [PERSON] (а.с. 10, 17, 18). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним той факт, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю з [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] , а відтак заява є підставною та підлягає до задоволення. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved