Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Ховмівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, в якому просить суд постановити рішення про тлумачення заповіту, а саме: що за своїм змістом заповідальне розпорядження [PERSON], яка померла [INFO], у заповіті, який складався 04.04.2011 року, зареєстрований в реєстрі Ховмівської сільської ради за № 18, в частині волевиявлення спадкодавця про передачу [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], слід вважати таким, що стосується передачі спадкодавцем земельних ділянок, право власності на які посвідчується Державним актом на право власності на землю [NUMBER]. В своїх доводах в обгрунтування позову позивач посилається на те, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно за її заповітом, в якому вона зробила заповідальне розпорядження, що стосується передачі [PERSON] у випадку своєї смерті державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. Однак, коли вона, як спадкоємець за заповітом, звернулась до нотаріальної контори з метою отримання правовстановлюючого документа на зазначений державний акт, нотаріусом було відмовлено у задоволенні прохання з підстав неправильного визначення спадкодавцем предмету спадщини - державного акту, оскільки слід було вказувати предметом спадкування земельні ділянки, належні спадкодавцю на підставі державного акту. Зазначене спонукало позивача з метою захисту своїх прав та інтересів звернутись до суду з метою тлумачення заповіту з підстав, що визначені ст.213 ЦК України. В судове засідання з розгляду позову сторони не з`явились і просили суд провести розгляд даної справи без їх участі в судовому засіданні з урахуванням згоди сторін на вказані у позові вимоги. Дослідивши письмові докази, долучені до справи, суд дійшов висновку, що позов є правомірним і є необхідні та достатні підстави для його задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем на спадщину за заповітом [PERSON], яка померла [INFO]. У заповіті, який складався 04.04.2011 року, зареєстрований в реєстрі Ховмівської сільської ради за № 18, сформульовано волевиявлення спадкодавця, що предбачає передачу [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. Після прийняття спадщини позивач звернулась до нотаріальної контори за отриманням правовстановлюючого документу на успадковане майно, але отримала відповідь про відмову у задоволенні прохання з причини нечіткості у визначенні предмету спадщини. Позивач надала суду необхідні докази її твердження про те, що предметом спадщини слід вважати не державний акт [NUMBER], а право власності спадкодавця на земельні ділянки, яке й посвідчувалось вказаним документом. Відповідач повідомив суду про свою згоду з визначенням позивачем предмету спадкування. Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Згідно з ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. На підставі ст.213, 1256 ЦК України,

Outcome: approved