Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 26.02.2009 року померла її мати [PERSON]. До смерті вона постійно проживала у [INFO]. Спадкоємцем до майна померлої є позивач. Інших спадкоємців немає. До складу спадкового майна входить житловий будинок та господарські споруди, який розташований в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 20, Тростянецького району Вінницької області. Даний будинок відносився до категорії колгоспних дворів. Позивач вчасно прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала в одному будинку з померлою за адресою с.Оляниця, вул.50-річчя СРСР, 30, Тростянецького району, оскільки мати не могла проживати сама в будинку, що являється спадщиною після її смерті. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримала відмову в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому вона змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 20, Тростянецького району Вінницької області в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають, не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 20, Тростянецького району Вінницької області за [PERSON] та просять справу розглянути в їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ №139751, виданого 02.03.2009 року та зареєстрованого виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] померла 26.02.2009 року.(а.с.6). Відповідно до довідки №272 від 11.04.2016 року виданої виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області до складу спадкового майна [PERSON] входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул.Першотравневій, 29, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області(а.с.8). Даний житловий будинок відносився до групи колгоспних дворів, голова двору [PERSON], помер 12.04.1995 року, члени [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадкоємцем щодо його частки будинку була дружина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ІІ-АГ №417214 від 29.04.1980 року, згідно якого померлий [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі(а.с.26), виписками з погосподарської книги за 1991 рік(а.с.27-30). Тобто померла [PERSON] дійсно успадкувала 1\\2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 20, після смерті свого чоловіка. Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до виписки з погосподарської книги №2 за 2007 рік в господарстві по вул.Першотравневій, 20, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області головою двору була [PERSON]Х.(а.с.25). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме: на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по вул.Першотравневій, 20, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області, а оскільки в судовому засіданні беззаперечно встановлено право [PERSON] на 1\\2 частину житлового будинку після смерті чоловіка, тому доведено, що [PERSON] належав цілий житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул.Першотравневій, 20, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області. Родинний зв`язок позивачки [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджено копією свідоцтва про народження [PERSON] серії І-УР №643655 від 25.02.1960 року, де в графі мати значиться [PERSON]Х,(а.с.11), в подальшому позивачка змінила прізвище на [PERSON] в зв`язку з одруженням(а.с.12). Відповідно до довідки №272 від 11.04.2016 року вказано, що позивачка [PERSON] являється єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON]Х,, з 2008 року по день смерті проживали разом та були зареєстровані в [INFO].(а.с.8). Даний факт спільного проживання також підтверджено довідкою №270 від 11.04.2016 року(а.с.23). та випискою з погосподарської книги №4 за 2009 рік(а.с.24). Тобто судом беззаперечно встановлено, та не оспорено сторонами право позивачки на спадщину та факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] З відповіді відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] за №167/02-17 від 16.04.2016 року випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.10). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 21.03.2016 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Оляниця. вул.Першотравнева, 20, Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок(літера «А») з господарськими спорудами, загальною площею 89,9кв.м., житловою площею 34,3кв.м., допоміжною площею 55,6кв.м.(а.с.13-22). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved