Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17.11.2009 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 91. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалоося, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені вже більше шести років. Через відсутність взаєморозуміння та небажання чути одне одного, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Зазначає, що вона та [PERSON] намагалися говорити про їх особисті сімейні проблеми, але результатів це не дало. Вважає, що сім`я розпалася, в зв`язку з цим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Додатково зазначає, що на її неодноразові прохання до [PERSON] звернутись зі спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 Сімейного кодексу України до органів ДРАЦС він відмовляється, через що вона вимушена звернутися до суду з даною заявою про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Ухвалою судді від 6.09.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху. 21.09.2021 року позивачка [PERSON] , вимоги ухвали виконала, подавши до суду заяву про усунення недоліків та позовну заяву в новій редакції якою недоліки усунула. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 4.10.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи в судоое засідання не з`явилася та про причини неявки не повідомила. В позовній заяві просить срок на примирення не надавати, справу слухати за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, розірвання шлюбу підтримув, просив срок на примирення не надавати. Вказав що разом з позивачкою не живуть разом більше 6 років. Також вказав, що спільних дітей разом з позивачкою не мають. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 17.11.2009 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 91, що стверджеється свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 17.11.2009 року. Спільних дітей не мають. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають більше шести років. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та заперечує щодо надання строку для примирення. Відповідач не заперечив щодо задоволення позову та просив строк на примирення не надавати. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не заперечив щодо задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved