Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить усунути перешкоди в користуванні кімнатою № 2 в будинку № 7 по вул. Кільцевій у м. Кіровограді шляхом виселення з неї [PERSON] та малолітніх [PERSON] і [PERSON], а також шляхом вселення в цю кімнату [PERSON] та малолітнього [PERSON]. На обґрунтування позову зазначено, що 18.05.1999 року вона на підставі ордеру вселилася до кімнати № 2 в гуртожитку даного підприємства, що знаходиться у м. Кіровоград по вул. Кільцевій, 7. Оригінал ордеру зберігався в КП «Кіровоградбудіндустрія» і в подальшому в ході банкрутства даного підприємства у 2006 році був втрачений, копії в неї не збереглося. Згідно ордеру було внесено штамп про її реєстрацію за даною адресою. В даній кімнаті вона проживала до кінця 2007 року, коли проживання в ній стало обєктивно неможливо, оскільки не було в ньому електро, водо та теплопостачання. Коли на початку березня 2008 року вона прийшла до своєї кімнати в гуртожитку, то дізналася, що в кімнаті мешкає інша особа [PERSON], оскільки іншого житла в неї не має вона зайняла іншу вільну кімнату № 31 в якій проживає і на даний час. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.04.2009 року, залишеним без змін апеляційним судом Кіровоградської області 11.09.2012 року, [PERSON] виселено з її кімнати. Рішення суду формально виконано восени 2013 року. Проте [PERSON] вселив до кімнати свою дружину разом із її дітьми, вона не одноразово зверталася до відповідачів з вимогою залишити її кімнату, проте вимога залишена без задоволення. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обставини в ньому викладені. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити. Зазначали, що у позивача відсутні докази за яких вона має право претендувати на право проживання в спірному житловому приміщенні, та між [PERSON] та позивачем було досягнуто згоди, що остання буде проживати в кімнаті №31, а сімя [PERSON] у кімнатах 1 та 2, що підтверджується їх спільною заявою, адресованої до Кіровоградської міськради (а.с.41-43). Представник третьої особи КП «ЖЕО № 3» Кіровоградської міської ради» надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. Треті особи : [PERSON] та представник Кіровоградської міської ради в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись, причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.04.2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.09.2012 року, позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ЖЕК № 15 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням задоволено. Усунуто [PERSON] з її малолітньою дитиною перешкоди в користуванні жилим приміщенням кімнати № 2 у гуртожитку за адресою вул. Кільцева, 7, що в м. Кіровограді, шляхом виселення з неї [PERSON]. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ЖЕК № 15, Кіровоградська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено (а.с. 10-12, 14). Судовим рішенням встановлено, що [PERSON] на підставі ордеру, виданого КП «Кіровоградбудіндустрія», як його працівнику, вселилася до кімнати № 2 в гуртожитку даного підприємства, що знаходиться у м. Кіровограді по вул. Кільцевій, 7, а 18.05.1999 року здійснила реєстрацію місця проживання саме за цією адресою. Відповідно до акту державного виконавця від 14.11.2013 року встановлено, що виходом за адресою м. Кіровоград, вул. Кільцева, 7, кімната 2, що [PERSON] добровільно виселився з житлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Кіровоград, вул. Кільцева, 7, кімната 2 та не проживає в даному приміщенні. Станом ена 14.11.2013 року у житловому приміщенні за адресою м. Кіровоград, вул. Кільцева, 7, кімната 2 проживає [PERSON], [INFO] та її двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до листа від 27 травня 2015 року [PERSON] зверталася з вимогою про звільнення кімнати до [PERSON] та її двох дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.10.2014 року у задоволенні позову [PERSON] до Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визнання права на проживання в гуртожитку та зобовязання субєкта владних повноважень виконати не вчиненні дії видачі ордеру на право проживання у гуртожитку відмовлено в повному обсязі (а.с.34-35) Відповідно до ордеру на жиле приміщення у гуртожитку № 4, виданого гр. [PERSON] з сімєю з 2 чол. на право зайняття у житловому приміщенні ліжко-місця по вул. Кільцевій, 7, кімната 1, жилою площею 17,4 кв.м., яке складається з 1 кімнати, підстава видачі ордеру: рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 12.03.2013 року № 119 (а.с. 36). Відповідно до довідки голови ради гуртожитку від 21 липня 2015 року у житлових кімнатах гуртожитку № 1 та № 2, що по вул. Кільцевій, 7 в м. Кіровограді, які сполучені в один житловий блок вхід до нього через кімнату № 2, в ній розташована кухня та ванна, кімната № 1 облаштована під спальню, проживає сімя у складі 4 осіб: чоловік [PERSON] з 2005 року, дружина [PERSON] з 2009 року, донька [PERSON] [PERSON], [INFO] з 2009 року, спільна донька [PERSON],[INFO] з часу народження (а.с. 45). Згідно довідки № 3254 від 19 листопада 2015 року виданої виконкомом Софіївською сільською ради Компаніївського району, Кіровоградської області про те, що [PERSON], [INFO], дійсно проживав та проживає по теперішній час з бабусею [PERSON] за адресою: с. Софіївка, вул. Чапаєва, 8, Компаніївського району, Кіровоградської області. Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом; житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно ст. 129 Житлового кодексу Української РСР єдиною законною підставою для вселення в кімнату у гуртожитку є спеціальний ордер, що видається адміністрацією підприємства, установи, організації. На підставі викладеного, за наявності судового рішення, що набрало законної сили, яким підтверджено право позивача проживати та користуватись кімнатою № 2 в будинку № 7 по вул. Кільцевій у м. Кіровограді суд вважає, що її порушене право підлягає відновленню, а позов задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved