Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивований тим, що 02.08.2013 року Виконкомом Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №06. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання між сторонами почали виникати постійні сварки, сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На думку позивача, подальше спільне життя та примирення неможливе. Вже більше двох років сторони не підтримують шлюбних стосунків. Спільного господарства не ведуть. За спільною згодою сторін було вирішено, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з матір`ю. Протягом тривалого часу відповідач ухиляється від своїх обов`язків з утримання дитини. Дитина повністю знаходиться на утриманні матері, що стало підставою звернення до суду з позовом про стягнення аліментів та розірвання шлюбу. Позивач подала заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення аліментів та просила стягувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу та зменшені позовні вимоги про стягнення аліментів визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 02.08.2013 року Виконавчим комітетом Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №06. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання між сторонами почали виникати постійні сварки, сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На думку позивача, подальше спільне життя та примирення неможливе. Вже більше двох років сторони не підтримують шлюбних стосунків. Спільного господарства не ведуть. Згідно з довідкою від 15.01.2020 року №1342, виданої ЖЕК «Агрономічне» [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За спільною згодою було вирішено, що після розірвання шлюбу дитина також залишиться проживати разом з матір`ю. Протягом тривалого часу відповідач ухиляється від своїх обов`язків з утримання дитини. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обов`язком батьків. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов`язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров`я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки шлюб між сторонами триває лише формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї не можливе. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України (ч. 3 ст. 105 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позовні вимоги про стягнення аліментів суд вважає доведеними і ухвалює рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2000 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи стягнення з 15.01.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України підлягає поверненню з державного бюджету 50 % судового збору,сплаченого при поданні позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved