Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтуванні\~позову зазначила,\~що вона\~до \~21.09.2012\~року перебувала\~з відповідачем\~у шлюбі,\~який був\~розірваний рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.02.2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 16.01.2013 року. Згідно з довідкою-розрахунком Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] за період з 01.01.2013 року по 01.05.2018 року становила 49894,05 грн.. У травні\~2018\~року боржником\~вказана заборгованість\~була погашена. Таким чином, у період з 01.01.2013 року по 01.05.2018 року у платника аліментів мала місце постійна заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла з вини відповідача у справі, у зв`язку з чим позивачка просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь пеню (неустойку) зі сплати аліментів за період з 01.01.2013 року по 01.05.2018 року у сумі 15077,83 грн.. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив, у якому зазначив, що після ухвалення Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська рішення про стягнення з нього аліментів деякий час він добровільно перераховував аліменти на користь позивачки. Влітку 2013\~року державний\~виконавець повідомила\~його,\~що виконавчий\~лист буде\~направлений \~за місцем\~працевлаштування [PERSON] ,\~після чого\~він добровільно\~перестав перераховувати\~кошти позивачці,\~вважаючи,\~що \~з цього\~часу відрахування\~будуть проводитися\~автоматично із\~його заробітної\~плати. Постановою від 17.07.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів. У той же день державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, копія постанови надіслана головному бухгалтеру ТОВ «Інтервенто» із зобов`язанням кожні шість місяців надсилати державному виконавцю звіт про здійснення відрахувань. Таким чином, [PERSON] вважає, що в утворенні заборгованості відсутня його вина, а тому наявні передбачені законом підстави для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені. Відповідач також зазначив, що [PERSON] навмисно не повідомляла йому, що не отримує аліменти, оскільки має за мету позбавити його батьківських прав відносно їхньої спільної доньки [PERSON] .. У відповіді на відзив позивачка зазначила, що відповідач обізнаний про свій обов`язок зі сплати аліментів, покладений на нього відповідним судовим рішенням, та про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного рішення суду. Крім того, посилання відповідача на те, що він вважав, що у нього із заробітної плати проводяться відповідні відрахування спростовуються тим фактом, що він особисто отримував заробітну плату за місцем роботи на протязі кількох років та не міг не знати про її розмір та наявність чи відсутність відрахувань аліментів на утримання дитини. Більше того, з 2017 року відповідач є директором приватного підприємства «Будспецінвест», а відтак, як посадова особа, яка займає найвищу керівну адміністративно-господарську посаду на вказаному підприємстві, не міг не знати про розмір нарахованої собі заробітної плати та про наявність чи відсутність відрахувань аліментів. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити та додатково зазначив, що заборгованість по аліментам утворилася із вини відповідача, оскільки у той час він керував приватним підприємством та не міг не знати, що із його заробітної плати не стягуються аліменти. Його вина виражена у формі непрямого умислу. [PERSON] сплатив аліменти у повному розмірі тільки після подання до суду позову про позбавлення його батьківських прав, тому весь цей час він мав можливість сплачувати аліменти. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що він добровільно перераховував кошти на картку позивачці після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, після чого йому зателефонував державний виконавець та повідомив, що виконавчий лист буде направлений за його місцем працевлаштування, тому він добровільно перестав сплачувати аліменти на користь [PERSON] .. З 2013 по 2016 рік відповідач працював у корпорації «Алеф», де бухгалтер повідомила йому, що аліменти перераховуються. З 2016 року працював на ТОВ «Інтеркорн» та про наявність виконавчого листа на даному підприємстві не цікавився. З 2017 року працює директором ПП «Будспецінвест», де завідував бухгалтерією, однак виконавчий лист до підприємства не надходив, аліменти не стягувалися і відповідач вирішив, що позивачка відізвала його з виконання. До виконавчої служби більше не звертався, намагався спілкуватися з позивачкою, однак вона на дзвінки не відповідала та не давала бачитися йому з дитиною. Добровільно коштів на утримання дитини він не надавав. Про наявність боргу дізнався лише у 2018 році та запропонував добровільно його погасити. У травні 2018 року сплатив заборгованість по аліментам у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову також заперечувала та пояснила, що відповідно до законодавства стягнення пені можливе лише за наявності вини особи. Після ухвалення рішення суду обов`язок його виконання покладається на державного виконавця. [PERSON] вважав, що у позивачки нова сім`я та вона матеріально забезпечена, тому має можливість забезпечувати доньку. Крім того, він не зобов`язаний цікавитись ходом виконання виконавчого листа. До того ж, навіть у разі втрати виконавчого листа, обов`язок щодо його відновлення покладається на стягувача, а не на боржника. Між сторонами складні стосунки та позивачка навмисно не цікавилася виконанням виконавчого листа, тому вини [PERSON] у тому, що утворилась заборгованість по аліментах, немає. Як тільки відповідач дізнався про заборгованість по аліментам, він одразу ж її погасив. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.09.2012 року був розірваний (а.с.11-12). На підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.02.2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 16.01.2013 року (а.с.13). Відповідно до Постанови від 17.07.2013 року про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Бобро Ю.В. відкрито виконавче провадження про стягнення із [PERSON] аліментів у розмірі ј частини від усіх видів доходу (а.с.161). 17.07.2013 року Постанова ВП38913971 від 17.07.2013 року була направлена на ТОВ «Інтервенто» за місцем працевлаштування боржника [PERSON] (а.с.155). Згідно з довідкою-рохрахунком по аліментам №25323 від 25.09.2018 року за виконавчим листом №2/202/1729/2013 станом на травень 2018 року заборгованість по аліментам становила 49894,05 грн.(а.с.107). Згідно з відомостями із Державного реєстру фізичних-осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів із січня 2013 року по квітень 2018 року [PERSON] регулярно отримував заробітну плату на різних підприємствах та сплачував податки (а.с.65). Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. \~ \~ \~ \~Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Суд критично ставиться до пояснень відповідача та його представника [PERSON] щодо відсутності вини [PERSON] у виникненні заборгованості по сплаті аліментів та звертає увагу, що відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, він визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Тому, враховуючи, що відповідач був обізнаний про рішення суду про стягнення з нього аліментів та відкриття виконавчого провадження, а також знав про наявність свого батьківського обов`язку піклуватись про дитину, що підтверджується добровільним перерахуванням коштів позивачці на утримання дитини, мав регулярний дохід та можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, що підтверджується як матеріалами справи так і поясненнями самого відповідача, суд вважає, що вина [PERSON] у виникненні заборгованості по сплаті аліментів доведена у судовому засіданні. Суд не погоджується з розрахунком наданим позивачем, оскільки вказаний розрахунок здійснений за формулою розрахунку пені, визначеною Постановою Великої палати Верховного Суду України від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц: ?р=(А1?1%?Q1)(A2?1%?Q2)….(An?1%?Qn), де ?р загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць У своїй постанові у справі №333/6020/16 від 03.04.2019 року Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію щодо обчислення пені у зв`язку із несплатою аліментів і зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не в повному розмірі, пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується із урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помноженого на 1%. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів (постанова у справі №333/6020/16 від 03.04.2019 року). Таким чином розрахунок неустойки по сплаті аліментів відповідача складає: 2013 рік: Січень 2013 року = 300,45 грн.*1945 днів (з 01.02.2013 року по 30.04.2018 року)*1% = 5843,75 грн. Лютий 2013 року = 334,18 грн.*1917 днів (з 01.03.2013 року по 30.04.2018 року)*1% = 6406,23 грн. Березень 2013 року = 334,18 грн.*1886 днів (з 01.04.2013 року по 30.04.2018 року)*1% = 6302,63 грн. Квітень 2013 року = 334,18 грн.*1855 днів (з 01.05.2013 року по 30.04.2018 року)*1% = 6199,04 грн. Травень 2013 року = 334,18 грн.*1825 днів (з 01.06.2013 року по 30.04.2018 року)*1% = 6098,79 грн. Червень 2013 року = 334,18 грн.*1794 дні (з 01.07.2013 року по 30.04.2018 року)*1% = 5995,19 грн. Липень 2013 року = 334,18 грн.*1764 дні (з 01.08.2013 року по 30.04.2018 року)*1% = 5894,94 грн. Серпень 2013 року = 334,18 грн.*1733 дні (з 01.09.2013 року по 30.04.2018 року)*1% = 5791,34 грн. Вересень 2013 року = 549,25 грн.*1702 дні (з 01.10.2013 року по 30.04.2018 року)*1% = 9348,24 грн. Жовтень 2013 року = 1238,72 грн.*1672 дні (з 01.11.2013 року по 30.04.2018 року)*1% = 20711,40 грн. Листопад 2013 року = 291,60 грн.*1641 день(з 01.12.2013 року по 30.04.2018 року)*1%=4774,31 грн. Грудень 2013 року = 304,50 грн.*1611 днів (з 01.01.2014 року по 30.04.2018 року)*1% = 4905,50 грн. 2014 рік Січень 2014 року = 309,60 грн.*1580 днів (з 01.02.2014 року по 30.04.2018 року)*1% = 4891,68 грн. Лютий 2014 року = 309,60 грн.*1549 днів (з 01.03.2014 року по 30.04.2018 року)*1% = 4795,70 грн. Березень 2014 року = 309,60 грн.*1521 день (з 01.04.2014 року по 30.04.2018 року)*1% = 4709,02 грн. Квітень 2014 року = 309,60 грн.*1490 днів (з 01.05.2014 року по 30.04.2018 року)*1% = 4613,04 грн. Травень 2014 року = 309,60 грн.*1460 днів (з 01.06.2014 року по 30.04.2018 року)*1% = 4520,16 грн. Червень 2014 року = 309,60 грн.*1429 днів (з 01.07.2014 року по 30.04.2018 року)*1% = 4424,18 грн. Липень 2014 року = 892,58 грн.*1399 днів (з 01.08.2014 року по 30.04.2018 року)*1% = 12487,19 грн. Серпень 2014 року = 892,58 грн.*1368 днів (з 01.09.2014 року по 30.04.2018 року)*1% = 12210,49 грн. Вересень 2014 року = 892,58 грн.*1338 днів (з 01.10.2014 року по 30.04.2018 року)*1% = 11942,72 грн. Жовтень 2014 року = 892,58 грн.*1308 днів (з 01.11.2014 року по 30.04.2018 року)*1% = 11674,95 грн. Листопад 2014 року = 892,58 грн.*1277 днів (з 01.12.2014 року по 30.04.2018 року)*1% = 11398,25 грн. Грудень 2014 року = 892,58 грн.*1247 днів (з 01.01.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 11130,47 грн. 2015 рік Січень 2015 року = 1066,42 грн.*1216 днів (з 01.02.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 12967,67 грн. Лютий 2015 року = 1066,42 грн.*1185 днів (з 01.03.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 12637,08 грн. Березень 2015 року = 1066,42 грн.*1157 днів (з 01.04.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 12338,48 грн. Квітень 2015 року = 1066,42 грн.*1126 днів (з 01.05.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 12007,89 грн. Травень 2015 року = 1066,42 грн.*1096 днів (з 01.06.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 11687,96 грн. Червень 2015 року = 1066,42 грн.*1065 днів (з 01.07.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 11357,37 грн. Липень 2015 року = 1066,42 грн.*1035 днів (з 01.08.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 11037,45 грн. Серпень 2015 року = 1000,00 грн.*1004 дні (з 01.09.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 10040,00 грн. Вересень 2015 року = 1000,00 грн.*973 дні (з 01.10.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 9730,00 грн. Жовтень 2015 року = 1000,00 грн.*943 дні (з 01.11.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 9430,00 грн. Листопад 2015 року = 1000,00 грн.*912 днів (з 01.12.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 9120,00 грн. Грудень 2015 року = 1000,00 грн.*882 дні (з 01.01.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 8820,00 грн. 2016 рік Січень 2016 року = 1000,00 грн.*851 день (з 01.02.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 8510,00 грн. Лютий 2016 року = 1000,00 грн.*820 днів (з 01.03.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 8200,00 грн. Березень 2016 року = 1000,00 грн.*791 день (з 01.04.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 7910,00 грн. Квітень 2016 року = 1000,00 грн.*760 днів (з 01.05.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 7600,00 грн. Травень 2016 року = 1000,00 грн.*730 днів (з 01.06.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 7300,00 грн. Червень 2016 року = 1000,00 грн.*699 днів (з 01.07.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 6990,00 грн. Липень 2016 року = 1000,00 грн.*669 днів (з 01.08.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 6690,00 грн. Серпень 2016 року = 1000,00 грн.*607 днів (з 01.09.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 6070,00 грн. Вересень 2016 року = 1000,00 грн.*576 днів (з 01.10.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 5760,00 грн. Жовтень 2016 року = 1000,00 грн.*546 днів (з 01.11.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 5460,00 грн. Листопад 2016 року = 1000,00 грн.*516 днів (з 01.12.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 5160,00 грн. Грудень 2016 року = 1000,00 грн.*485 днів (з 01.01.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 4850,00 грн. 2017 рік Січень 2017 року = 1000,00 грн.*454 дні (з 01.02.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 4540,00 грн. Лютий 2017 року = 1000,00 грн.*423 дні(з 01.03.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 4230,00 грн. Березень 2017 року = 1000,00 грн.*395 днів (з 01.04.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 3950,00 грн. Квітень 2017 року = 644,00 грн.*364 дні(з 01.05.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 2344,16 грн. Травень 2017 року = 644,00 грн.*334 дні (з 01.06.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 2150,96 грн. Червень 2017 року = 644,00 грн.*303 дні (з 01.07.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 1951,32 грн. Липень 2017 року = 644,00 грн.*273 дні (з 01.08.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 1758,12 грн. Серпень 2017 року = 644,00 грн.*242 дні (з 01.09.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 1558,48 грн. Вересень 2017 року = 644,00 грн.*211 днів (з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 1358,84 грн. Жовтень 2017 року = 644,00 грн.*181 день (з 01.11.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 1165,64 грн. Листопад 2017 року = 684,25 грн.*150 днів (з 01.12.2016 року по 30.04.2018 року)*1% = 1026,38 грн. Грудень 2017 року = 764,75 грн.*120 днів (з 01.01.2015 року по 30.04.2018 року)*1% = 917,70 грн. 2018 рік Січень 2018 року = 764,75 грн.*89 днів (з 01.02.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 680,63 грн. Лютий 2018 року = 764,75 грн.*58 днів (з 01.03.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 443,56 грн. Березень 2018 року = 764,75 грн.*30 днів (з 01.04.2017 року по 30.04.2018 року)*1% = 229,43 грн. Таким чином, загальна сума неустойки по сплаті аліментів [PERSON] складає 427\~048,33 грн., розрахованої за період із 01.02.2013 року по 30.04.2018 року. В силу ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд звертає увагу, що вказаний розмір пені значно перевищує заборгованість по сплаті аліментів, яка виникла у відповідача - 49894,05 грн., крім того, позивачка у своїй позовній заяві просила стягнути лише 15077,83 грн. пені, що на думку суду, відповідає принципу розумності та справедливості. Таким чином, суд вважає позовну заяву задовольнити та стягнути із [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з 01.01.2013 року по 01.05.2018 року (нарахування із 01.02.2013 року по 30.04.2018 року) у сумі 15 032 (п`ятнадцять тисяч тридцять дві) гривні 76 копійок. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню також судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved