Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі посилаючись на те, що вона відповідно до розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації є опікуном дітей, позбавлених батьківського піклування: а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Матірю дітей є [PERSON], яка рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2017 року позбавлена стосовно своїх дітей батьківських прав. Відомості про батька дітей записано на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Відповідач в добровільному порядку на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, їх життям не цікавиться. Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав не звільняє [PERSON] від обовязку утримувати дітей, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в судовому порядку на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи\~ з\~ дня\~ подачі\~ позовної\~ заяви\~ до суду і\~ до досягнення\~ дітей повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, пояснивши, що працює вихователем в дитячому будинку та призначена опікуном над дітьми відповідачки, яка позбавлена щодо них батьківських прав, тому просить в судовому порядку стягнути на її користь аліменти, для утримання дітей. На сумі 1000 грн. на кожну дитину не наполягає. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, пояснивши, що [PERSON] не заперечує сплачувати аліменти на утримання дітей, проте має змогу сплачувати аліменти в розмірі не більше 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Суд, вислухавши позивачку, представника відповідача, вивчивши матеріали справи,\~ дійшов\~ висновку про те, що\~ позов\~ підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матірю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6, 7). Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян по державну реєстрацію народження, записи про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вносились на підставі ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 8, 9, 10). Заочним рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 13-14, 15). Згідно розпоряджень голови Генічеської районної державної адміністрації № 327 та № 328 від 10 липня 2017 року, малолітнім дітям [PERSON], [PERSON] та [PERSON] встановлено юридичний статус дитини позбавленої батьківського піклування та призначено опікуна над дітьми [PERSON] (а.с.11, 12). Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є опікуном дітей, які позбавлені батьківського піклування, працює вихователем у дитячому будинку, отримує соціальну допомогу на дітей, стан здоровя позивачки та дітей нормальний, інших утриманців у позивачки не має. Відповідачка позбавлена, щодо своїх трьох малолітніх дітей батьківських прав, постійного місця роботи не має, проте працює не офіційно, за наймом, стан її здоровя нормальний, утриманців не має. Як слідує з матеріалів справи\~ та пояснень позивачки, відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, оскільки неповнолітні діти потребують матеріальної допомоги, а їх матір, яка позбавлена відносно них батьківських прав спроможна та зобовязана надавати їм матеріальну допомогу, за таких обставин, та враховуючи факт неспроможності позивачки самостійно забезпечити дітей всіма необхідними матеріальними благами, необхідними для їх належного фізичного та духовного розвитку, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття в судовому порядку. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України,\~ оскільки вимоги позивача задоволені повністю.

Outcome: partial