Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості за аліментами. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він спільного проживання в шлюбі з [PERSON] у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25.02.2013 року з [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який [PERSON] направила до виконання у Вишгородський районний відділ ДВС ГТУЮ у Київській області. Однак, [PERSON] категорично відмовився сплачувати аліменти, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 112 519,36 грн. Крім того, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку/пеню від суми заборгованості несплачених аліментів, що становить 8 390,32 грн. Ухвалою суду від 30.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 29.10.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними матеріалами в справі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25.02.2013 року стягнуто щомісяця на користь [PERSON] з [PERSON], на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 2 000,00 грн., починаючи з 06.12.2012 року на період навчання до досягнення [PERSON] 23-річного віку, тобто до [INFO]. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.05.2013 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25.02.2013 року залишено без змін. На підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області, 04.06.2013 року видано виконавчий лист №2-327/2013 щодо стягнення щомісяця на користь [PERSON] з [PERSON], на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 2 000,00 грн., починаючи з 06.12.2012 року на період навчання до досягнення [PERSON] 23-річного віку, тобто до [INFO]. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості по аліментах за період з 06.12.2012 року по 27.07.2017 року, виданої Вишгородським районним відділом ДВС 13.09.2017 року №13156, заборгованість за виконавчим листом №2-327/2013 виданого 04.06.2013 року Вишгородським районним судом Київської області становить1 112 519,36 грн. Як вбачається, з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 31.08.2016 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня)- це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року № 6-94цс15, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів при застосуванні таких норм права. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено, а також надано достатньо доказів, відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України, що у [PERSON] існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 112 519,36 грн. Отже, заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по аліментам в сумі 112 519,36 грн. та 8 390,32 грн. неустойки (пені) підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved