Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 24.10.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала з ним до жовтня 2014 року. В шлюбі 24.08.2014 року народився син - [PERSON] Посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через подружню несумісність, через те, що в них різні наміри і сприйняття матеріальних і моральних обов'язків щодо подружніх стосунків і сім'ї в цілому, відповідач не дбає про матеріальне забезпечення їх сімї та їх дитини, зокрема. Вони фактично проживають з відповідачем окремо більше дванадцяти місяців і в цей час не підтримують жодних подружніх та сімейних стосунків. Шлюбні відносини між ними припинені з липня 2014 року. З того ж часу ними не ведеться спільне господарство. Подальше проживання разом та збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Спільно нажитим нами майном поділяться добровільно. Питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини не ставить. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 24.10.2013 року виконавчим комітетом Замостянської сільської ради, актовий запис №20. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю, на примирення не погоджується. Після розірвання шлюбу залишити прізвище Гаврилюк. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, позов визнає повністю, на примирення не погоджується. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.10.2013 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №20, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серія І-МИ №093245 від 24.15.2013 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище Гаврилюк. У шлюбі, 24.08.2014 року народився син, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження від 01.09.2014 року, виданого виконавчим комітетом Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю, [PERSON] у с. Замостя, вул. Першотравнева, 54а, Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується довідкою про склад сімї №593 від 05.05.2015 року, виданою виконавчим комітетом Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають липня 2014 року, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, на примирення не згідні, позивач довела, а відповідач визнав, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сімя розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що позивач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище Гаврилюк. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем Гаврилюк. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved