Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Фізичної особи підприємця [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, які були прийняті судом вказала, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку вона є власником земельної ділянки площею 6 гектарів, яка розташована на території Кіровської сільської ради Близнюківського району, Харківської області. Вказана земельна ділянка була передана нею в оренду відповідачеві строком на 10 років згідно з договором оренди б/н від 04 березня 2008 року. Вказаний договір був зареєстрований у Близнюківському РВ ХРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України», про що було вчинено запис 29 серпня 2008 року за № 040868500260. Відповідно до умов договору відповідач повинен до 20 грудня кожного року оренди сплачувати їй орендну плату за користування її земельною ділянкою. До сьогоднішнього дня орендна плата за 2014 - 2015 роки відповідачем не виплачена, у зв`язку з чим, порушуються умови договору оренди. Позивачка вважає, що невиплата орендної плати за 2 роки передбачає систематичність, що є підставою для припинення користування земельною ділянкою і розірвання договору оренди землі. Позивач та її представник у судове засідання\~ не зявились,\~ надали до суду заяву\~ з проханням розгляду справи без їх участі. Позов підтримують та не заперечують проти прийняття заочного рішення на підставі наявних у справі документів. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог абзаців 3,5 ч.5, ч.9 ст. 74 ЦПК України, причин неявки суду не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та його представника і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з договором оренди б/н від 4 березня 2008 року укладеним між [PERSON] та Фізичною особою підприємцем [PERSON] (далі- Договір), орендодавець передала у користування орендареві належну їй на праві власності земельну ділянку площею 6 га строком на 10 років, а орендар зобовязувався використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та сплачувати орендну плату до 20 грудня кожного року в розмірі 756,87 грн./а.с.3-5/ Відповідно до п.38 вказаного Договору на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків. Відповідно п.11 Договору відповідач повинен до 20 грудня кожного року оренди сплачувати [PERSON] орендну плату за користування її земельною ділянкою. Відповідно ч.2 та ч.3\~ст.10 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.\~\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно\~\~ч.1 та ч.2\~ст.60 ЦПК України\~\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач\~\~не\~\~спростував\~\~твердження\~\~позивача\~\~про\~\~несплату\~орендної плати за 2014-2015 роки та\~\~не надав\~\~суду\~\~достовірних доказів про належне\~\~виконання ним умов договору щодо сплати орендної плати. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що положення закону, які регулюють спірні правовідносини вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди. Тобто за змістом зазначених норм, договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати. Суд, виходячи з наявних доказів, встановив, що відповідач, орендувавши земельну ділянку позивача, у 2014-2015 роках, не сплатив позивачу орендну плату за користування землею, що безумовно є систематичним невиконанням фізичною особою підприємцем [PERSON] зобов`язань за Договором оренди по сплаті орендної плати, що, в свою чергу, дає підстави для розірвання Договору оренди в розумінні положень ст.32 ЗУ «Про оренду землі» та п.п.11, 38 Договору. Оскільки судом встановлене систематичне невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати орендної плати, суд дійшов висновку, що права позивача мають бути захищені, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню документально підтвердженні понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved