Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплачених коштів за договором купівлі-продажу майнових прав у зв`язку з невиконанням продавцем його умов. Позов мотивований тим, що 04.08.2016 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №Б2П1К2, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов`язання продавця, а позивач покупця. Відповідно до умов цього договору сторони зобов`язались протягом 2-го кварталу 2017 року укласти договір купівлі-продажу частини багатоквартирного житлового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , у нотаріальній формі на умовах, визначених договором. Нерухомим майном є квартира за номером [ADDRESS] на першому поверсі зазначеного будинку загальною площею 53,60 кв.м. [PERSON] добросовісно виконала взяті на себе зобов`язання, передбачені вказаним договором, та загалом у період часу з 04.08.2016 по 19.05.2017 року передала особисто відповідачу готівкою грошові кошти в сумі 399 935 грн., що станом на момент передачі було еквівалентно 15 800 доларам США та відповідало, враховуючи конкретну стадію будівництва (яке ще тривало), умовам договору, а відповідач в свою чергу виконав вісім розписок на підтвердження отримання цих коштів. Однак, не зважаючи на це, з незрозумілих причин, відповідачем до цього часу не виконано жодної з умов договору: основний договір не укладено, а зазначене нерухоме майно без відома позивача було реалізоване іншій особі. Відповідно до п. п. 5.8. договору, у разі, якщо основний договір не укладено з вини продавця, продавець повертає всі фактично отримані від покупця кошти, за письмовою вимогою покупця, впродовж трьох місяців. Так, в кінці жовтня 2017 року позивач, випадково виявивши, що у вказаної квартири є інший власник, звернувся до відповідача із вимогою про повернення сплачених коштів за вказаним договором у зв`язку із невиконанням його умов. Однак, не зважаючи на це та неодноразові усні нагадування, до цього часу відповідачем так і не повернуто позивачу сплачених нею за вказаним договором грошових коштів у повному обсязі на загальну суму 399 935 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 04.08.2016 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу майнових прав №Б2П1К2, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов`язання продавця, а позивач покупця. Відповідно до умов цього договору сторони зобов`язались протягом 2-го кварталу 2017 року укласти договір купівлі-продажу частини багатоквартирного житлового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , у нотаріальній формі на умовах, визначених договором. Нерухомим майном є квартира за номером [ADDRESS] на першому поверсі зазначеного будинку загальною площею 53,60 кв.м. Згідно з п.п.4.1. Договору продавець, зокрема, зобов`язується : підготувати до укладення основного договору документи, необхідні для його нотаріального посвідчення, передбачені законодавством України (п. п. 4.1.1.); нерухоме майно нікому іншому не буде продане, не буде подароване, не буде заставлене, в спорі та під забороною, в тому числі в податковій заставі, не буде перебувати, а також, що правочини з продажу частини житлового будинку не будуть суперечити правам та інтересам неповнолітніх, малолітніх та непрацездатних осіб (п. п. 4.1.2.); укласти з покупцем основний договір та передати йому у власність Нерухоме майно без оздоблювального ремонту (п. п. 4.1.3.). Відповідно до п. п. 6.1. договору за домовленістю сторін укладення та нотаріальне посвідчення основного договору мало бути здійснене до 01 квітня 2017 року. Відповідно до п. п. 2.1. договору в рахунок оплати за нерухоме майно, що купується, до оформлення основного договору, покупець сплачує продавцю загальну суму у гривнях, що дорівнює еквіваленту 21 000 доларів США. Відповідно до умов договору оплата за договором здійснюється в 12 етапів, які визначаються певними стадіями будівництва, останнім з яких є отримання документів на право власності. Так, [PERSON] добросовісно виконувала взяті на себе зобов`язання, передбачені вказаним договором, та загалом у період з 04.08.2016 по 19.05.2017 року передала особисто відповідачу готівкою грошові кошти в сумі 399 935 грн., що станом на момент передачі було еквівалентно 15 800 доларам США та відповідало, враховуючи конкретну стадію будівництва (яке ще тривало), умовам договору, а відповідач в свою чергу надав вісім розписок на підтвердження отримання грошових коштів. Проте, не зважаючи на проведення позивачем оплати в повному обсязі, відповідачем без пояснення причин до цього часу не виконано жодної з умов договору, основний договір не укладено, а зазначене нерухоме майно без відома позивача було реалізоване іншій особі. Відповідно до п. п. 5.8 договору у разі, якщо основний договір не укладено з вини продавця, продавець повертає всі фактично отримані від покупця кошти, за письмовою вимогою покупця, впродовж трьох місяців. Незважаючи на таку обставину, та неодноразові усні нагадування, до цього часу відповідачем не повернуто позивачу сплачені нею грошові кошти у повному обсязі на загальну суму 399\~935 грн. На адресу місця проживання [PERSON] 04.02.2020 року було направлено письмову вимогу про повернення зазначеної суми коштів у місячний строк з моменту отримання поштового відправлення, однак відповідач від його отримання відмовився. Протягом двох років з кінця жовтня 2017 року відповідач в усній формі запевняв позивача, що поверне зазначену суму коштів, однак до цього часу не вчинив жодних дій спрямованих на це, на телефонні виклики не відповідає, від зустрічей ухиляється. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. З ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Частиною 4 ст. 631 ЦК України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 399935 грн., які були сплачені за договором купівлі-продажу майнових прав №Б2П1К2 від 04.08.2016 р. у зв`язку з невиконанням його умов. Отже, суд дійшов висновку про доведеність заявлених позовних вимог, що є підставою для задоволення позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, витрати із сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved