Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем за законом право власності на 3/7 частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Позов обгрунтовано тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом на майно померлого, спадщину прийняла у встановлений шестимісячний строк. Маючи намір належним чином оформити спадкове майно, звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вищезазначені обставини унеможливлюють подальше нотаріальне оформлення спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину, що стало підставою звернення [PERSON] з позовом до суду. Дана позовна заява надійшла до суду 01.04.2019 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, була передана для розгляду судді Хмель Р.В. Ухвалою суду від 16.04.2019 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 23.05.2019 року. Ухвалою суду від 23.05.2019 року залучено до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] та [PERSON] , підготовче засідання відкладено на 04.07.2019 року на 09:00 год. Позивачка, [PERSON] , надала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач, [PERSON] , надав через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , надала через канцелярію суду заяву, про визнання позову та розгляд справи без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , надав через канцелярію суду заяву, про визнання позову та розгляд справи без його участі. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Дослідивши матеріали справи та усі забрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] , у віці 62 роки, помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Війтівської сільської ради 09.07.2018 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: 3/7 частини житлового будинку [ADDRESS] , разом з відповідною часткою господарських будівель та споруд. З наявної в матеріалах справи довідки № 175 від 22.03.2019 року, виданої виконавчим комітетом Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області вбачається, що спадкоємцями на майно померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , 1957 р.н., дочка [PERSON] , 1978 р.н., син [PERSON] , 1981 р.н. та син [PERSON] , 1981 р.н.. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , спадщину прийняла в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом з померлим [PERSON] , що підтверджено наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №54282854 від 29.11.2018 року. Маючи намір належним чином оформити спадкове майно, звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою, однак отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , стало те, що спадкоємець не надала нотаріусу правовстановлюючий документ на спадкове майно. Згідно копії технічного паспорта та Інвентаризаційної справи №1339, виданої КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , був зведений у 1965 році. Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року господарство, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а отже кожному з них належало по 1/7 частині майна колгоспного двору, розташованого за вищевказаною адресою. [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) після смерті батьків [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) та [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) спадщину на належне їм майно прийняв належним чином, у встановленому законом строк, однак не оформив спадкових справ, що підтверджено наявними у матеріалах справи інформаціними довідками зі Спадкового реєстру та довідкою № 46 від 17.01.2019 року, виданою виконавчим комітетом Війтівської сільської ради. Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» в редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин, правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (частина перша статті 524 ЦК УРСР). Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу, нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] помер [INFO] , а спадкоємцем на належне йому майно за законом є дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла своєчасно, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, а тому позовні вимоги в частині визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] , а саме на 3/7 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , який належав останньому за життя, підлягають задоволенню.

Outcome: approved