Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 14 квітня 2004 року. Від цього шлюбу в них народилася дочка [PERSON] [INFO]. На даний час дочка [PERSON] досягла повноліття та навчається стаціонарно на першому курсі Інституту іноземних мов Дрогобицького державного педагогічного університету імені [PERSON], що підтверджується довідкою з навчального закладу, дочка перебуває повністю на її утриманні, відповідач її матеріально не забезпечує. Оскільки їй одній важко утримувати дочку, а відповідач не виконує свого батьківського обов?язку, то вона змушена звернутися з даним позовом в суд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши причин неявки, хоч був своєчасно та належним чином, повідомленим про час та місце судового засідання, рекомендованою коресподенцією. Отже виходячи з вищенаведеного, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі до 14 квітня 2004 року перебували у шлюбі. За час перебування у шлюбі в них народилася дочка [PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Судом також встановлено, що дочка [PERSON] досягла повноліття та навчається стаціонарно на першому курсі Інституту іноземних мов Дрогобицького державного педагогічного університету імені [PERSON], що підтверджується довідкою № 925 від 21 жовтня 2014 року. У відповідності до ст. 199 СК України, яка передбачає, що якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін. Разом з тим, суд вважає за доцільне роз'яснити сторонам, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з обома батьками. Відсутність батьківської лінії виховання, справляє на дитину негативний вплив, а брак материнської любові є психологічною травмою на все життя. Разом з тим, спілкування з батьком - це право, а не обов'язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовлятиметься бачитися з батьком, силувати її ніхто не має права. Такий примус буде актом неповаги до дитини. Враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоровя та інші обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач може і зобовязаний надавати матеріальну допомогу у зв?язку із навчанням дочки, а тому з відповідача слід стягувати аліменти, починаючи з дня подання позову і до закінчення дочкою навчального закладу, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved