Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області про визначення походження дітей, внесення змін до актових записів та стягнення аліментів посилаючись на те, що між нею та відповідачем з 2005 по 2019 рік були близькі стосунки та в цей час ними було вирішено стати батьками спільних дітей, відповідач обіцяв надавати допомогу на утримання дітей. Неодноразові спроби народити дитину не давали результату, таким чином 20.10.2016 року позивачка з відповідачем звернулися до Медичного центру «MedicalPlaza» та уклали договір № ДРТ /2016/10-388, про надання медичних послуг із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій. Відповідно до договору, позивачка та відповідач виступали пацієнтами, програма лікування включала в себе контрольована оваріальна стимуляція, транс вагінальна пункція яєчників, обробка еякуляту, допоміжний хетчинг, процедура PICSI, культивування ембріонів, перенос ембріонів, медикаментозне забезпечення, лабораторний супровід, діагностика вагітності, консультація лікаря-анастезіолога, консультація ембріолога. За договором № ДРТ /2016/10-388 запліднення не відбулося, тому 24 листопада 2016 року Позивачка з Відповідачем, як пацієнти знову звернулися до Медичного центру «MedicalPlaza» та Позивачка уклала договір № ДРТ /2016/11-457, про надання медичних послуг із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій. Програма лікування включала в себе контрольована оваріальна стимуляція, транс вагінальна пункція яєчників, наркоз, обробка еякуляту, допоміжний хетчинг, процедура PICSI, культивування ембріонів, перенос ембріонів, морфо кінетична селекція, медикаментозне забезпечення, лабораторний супровід, діагностика вагітності, консультація лікаря-анастезіолога, консультація ембріолога (повторне звернення). Лікуючого доктора було призначено [PERSON] . Вказані договори були укладені за згоди із відповідачем, він активно приймав участь для реалізації запліднення Позивачки. Проходив обстеження, здавав спермограмму. У зв`язку із виконанням договорів, була проведена процедура запліднення та перенесення двох ембріонів до порожнини матки. [INFO] у Позивачки народилося дві дитини - хлопчик [PERSON] та дівчинка [PERSON] . В Свідоцтвах про народження батька зазначено зі слів матері - [PERSON] . Позивачка зазначила, що після народження дітей Відповідач надавав їй матеріальну допомогу на утримання дітей в достатньому розмірі, але після травня 2019 року його допомога складала вже 5 000,00 грн., а з жовтня 2019 року, він взагалі перестав допомагати Позивачці в утриманні дітей, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Позивачка зазначила, що обставини того що Відповідач є батьком вказаних дітей, відвідував них, надавав матеріальну допомогу на їх утримання можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON] . Просить ухвалити рішення, визначити походження дітей від відповідача, внести зміни до актових записів та стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2020року відкрито загальне позовне провадження у справі. У підготовчому засіданні, що відбулось 10.11.2020 року представник позивача позов підтримав у повному обсязі, відповідач не з`явився до суду, відзив на позовну заяву не надав, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 04.02.2021 року.. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, від представника позивача - адвоката Фурсенко С.С. до суду надала заява про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлений, в тому числі через оголошення на сайті суду. Третя особа: Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку та її представника, свідків [PERSON] та [PERSON] , оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 20.10.2016 [PERSON] та [PERSON] звернулися до Медичного центру «MedicalPlaza» та уклали договір № ДРТ /2016/10-388, про надання медичних послуг із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій. Відповідно до договору, [PERSON] та [PERSON] зазначені пацієнтами. Програма лікування включала в себе контрольована оваріальна стимуляція, трансвагінальна пункція яєчників, обробка еякуляту, допоміжний хетчинг, процедура PICSI, культивування ембріонів, перенос ембріонів, медикаментозне забезпечення, лабораторний супровід, діагностика вагітності, консультація лікаря-анастезіолога, консультація ембріолога. Вартість послуг 67 149,0 гривень. Однак за вказаним договором запліднення не відбулося, тому вони звернулися вдруге. 24.11.2016 року [PERSON] та [PERSON] , як пацієнти знову звернулися до Медичного центру «MedicalPlaza» та уклали договір № ДРТ /2016/11-457, про надання медичних послуг із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій. Програма лікування включала в себе контрольована оваріальна стимуляція, транс вагінальна пункція яєчників, наркоз, обробка еякуляту, допоміжний хетчинг, процедура PICSI, культивування ембріонів, перенос ембріонів, морфо кінетична селекція, медикаментозне забезпечення, лабораторний супровід, діагностика вагітності, консультація лікаря-анастезіолога, консультація ембріолога (повторне звернення). Лікуючого доктора було призначено [PERSON] . Вартість послуг 35 061,55 гривень. Вказані договори були укладені за згоди із відповідачем, він активно приймав участь для реалізації запліднення Позивачки. Проходив обстеження, здавав спермограмму. Вказані обставини підтверджуються рахунком № 5003375415 від 11.10.2016 року та висновком, щодо цього дослідження та рахунком № 5003379418 від 13.10.2016 року з висновком, щодо дослідження. Також ці обставини підтверджуються тим, що 18.10.2016 року [PERSON] здавав спермограмму у медичному центрі «MedicalPlaza» та сплачував витрати за вказану послугу; результатом дослідження [PERSON] в медичній лабораторії «Сінево» від 19.12.2016 року, відповідно якого після проведення аналізу тесту ХГЛ виявлено результат 527,2, що відповідає п`яти тижням вагітності; Протоколом ультразвукового дослідження вагітної від 03.01.2017 року, який складено лікарем [PERSON] , витягом з амбулаторної карти пацієнта [PERSON] № 10400 з медичного центру MEDICAL PLAZA відповідно до якого дата її останніх місячних 25.11.2016 року. В порожнині матки візуалізуються два плідних яйця, середній діаметр першого складає 17 мм, другого - 11 мм. КРТ першого ембріона 4,5 мм, другого - 5 мм. Маткова вагітність 5 тижнів. Заключення лікаря - діхоріальна діамніотична двійня. У зв`язку із виконанням договорів, була проведена процедура запліднення та перенесення двох ембріонів до порожнини матки. [INFO] [PERSON] народила дві дитини - хлопчик [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.08.2017 року та дівчинка [PERSON] , що підтверджується Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.08.2017 року. Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00031019275 від 02.06.2021 та № 00031019044 від 02.06.2021, відомості про батька записані відповідно до ст.. 135 СК України, зі слів матері - [PERSON] . На ухвалу суду про витребування документів від 10.11.2020 року ТОВ «ЕКОДНІПРО» підтвердили, що у період з вересня по грудень 2016 року Медичний центр «Medical Plaza» дійсно надавав медичні послуги із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій [PERSON] та [PERSON] , вказана пара разом проходила лікування безпліддя. В процесі лікування було проведено два ембріотрансфери (перенос ембріонів) від 11.11.2016 та 08.12.2016 року. Також надали відповідні медичні документи відносно [PERSON] , [INFO] ІПН [NUMBER] , уродженця села Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, який перебував у програмі лікування ЕКЗ у Медичний центр «Medical Plaza». [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, між ними не була укладена угода про сплату аліментів. Відповідач на даний час не приймає участі в утриманні дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, діти знаходяться на повному утриманні позивачки. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , пояснили, що [PERSON] з 2005 року зустрічався з позивачкою, він є батьком дітей, самостійно без допомоги ЄКО позивачка не могла завагітніти, що стало причиною її звернення з відповідачем до медичного центру за наданням медичних послуг із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій. Після народження дітей відповідач не проживав разом із позивачкою, лише відвідував дітей, надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей в достатньому розмірі, але після травня 2019 року його допомога складала вже 5 000,00 грн., а з жовтня 2019 року, він взагалі перестав допомагати позивачці та надавати кошти на утримання дітей. Позивачка не працює, знаходиться у декретній відпустці. У відповідності до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Як передбачено ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно із ст. 123 СК України, у разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини. Оскільки [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували, положення ст..123 СК України в даному випадку не застосовуються, письмова згода на процедуру штучного запліднення не вимагалась, а отже [PERSON] добровільно та свідомо погодився на відібрання біологічного матеріалу для запліднення [PERSON] . Відповідно до п.2,3,11 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 зі змінами, державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. Відповідно до п.7 Конвенції про права дитини, від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Крім того, відповідно до ч.1 ст.134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду відзив на позовну заяву та доказів, які можуть спростувати вимоги Позивачки. В той же час надані позивачкою до справи документи та пояснення свідків підтверджують факт надання відповідачу та позивачу медичної допомоги методами допоміжних репродуктивних технологій з приводу лікування безпліддя Позивачки та підтверджують її доводи, що після такого лікування Позивачка завагітніла та народила двох дітей при цьому біологічним батьком є Відповідач. Таким чином, наявні підстав для внесення відповідних змін до актового запису про народження дітей, а саме відомостей про батька дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з викладеним, виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, а тому відповідач як батько зобов`язаний приймати участь в утриманні своїх дітей на рівні із матір`ю, враховуючи також розмір прожиткового мінімуму на одну особу, а також те, що діти проживають разом з матір`ю, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази і вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Також, в зв`язку із розглядом судової справи позивачка понесла судові витрати у вигляді сплаченого нею судового збору в розмірі 1261,20 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Оскільки позивача при зверненні з позовом до суду з вимогою про стягнення аліментів було звільнено від сплати судового збору за цією вимогою на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial