Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківської міської Ради, в якому просила встановити юридичний факт, яким визнати, що [PERSON] належить по праву власності житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами загальною площею 52,9 кв.м, житловою площею 22,7 кв.м. з надвірними будівлями, який розташований по вул. Макіївській, 58 в м. Харкові , визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами загальною площею 52,9 кв.м, житловою площею 22,7 кв.м. з надвірними будівлями, який розташований по вул. Макіївській, 58 в м. Харкові в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 17 січня 2012 р. В обґрунтування своїй вимог позивач вказала, що на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 1963 року [PERSON] купила 132/300 частини домоволодіння по вул. Макіївській, 58 в м. Харкові. Рішенням № 19/14 від 16.01.1980 р. виконкому Червонозаводської районної Ради народних депутатів Харківської області жилий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями, який належав [PERSON] було виділено із складу домоволодіння по вул. Макіївській № 58. [PERSON] ( помилково в рішенні [PERSON]) А.В. при житті не отримала свідоцтво про право власності на окремий житловий будинок з надвірними будівлями та не зареєструвала його в МіськБТІ. Разом з тим, рішення по розподілу домоволодіння було виконано. 11 травня 2005 года [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого, заповідала все майно позивачу.17 січня 2012 року [PERSON] померла. Позивач подала заяву до 1-ї ХДНК про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], але постановою № 1083/02-31 від 28.03.2016 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] виходячи з того, що правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності [PERSON] на житловий будинок по вул. Макіївській, 58 в цілому в м. Харкові, а не на 132/300 частини домоволодіння - відсутній. З вказаних підстав позивач змушена звернутись до суду з цим позовом. Позивач до судового засідання не з»явилась, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через свого представника надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності на підставі наданих суду доказів. Представник відповідача до суду також не з»явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України і наявних у матеріалах справи документів та доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенні, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 1963 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Харківської держаної нотаріальної контори ( р. № 3705) [PERSON] купила 132/300 частини домоволодіння по вул. Макіївській, 58 в м. Харкові ( а.с. 12-13). Як вбачається з вказаного договору купівлі-продажу та генерального плану домоволодіння станом на 1958 р., домоволодіння по вул. Макіївській, 58 складалось з будинку під літ. «А», цеглового, на дві кімнати, кухні; будинку під літ. «Ж», дерев`яного, на дві кімнати, кухні; служб та надвірних будівель ( а.с. 14). [PERSON] відповідно до умов вказаного договору отримала в користування будинок під літ. «А», сарай під літ. «В», «Д», льох під літ. «К», літню кухню під літ. «Г». Рішенням № 19/14 від 16.01.1980 р. виконкому Червонозаводської районної Ради народних депутатів Харківської області було виділено із складу домоволодіння жилий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями, який належить « Степаненко» [PERSON], що розташований на земельній ділянці площею 302 кв.м, залишивши йому юридичну адресу по вул. Макіївській № 58 ( а.с.17). Пунктом №3 цього рішення було постановлено: Червонозаводському ЖЄО видати свідоцтво про право особистої власності на ім`я громадян: 3.1. [PERSON] на жилий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями по вул. Макіївській № 58; 3.2. [PERSON] на жилий будинок літ. «Ж-1» з надвірними будівлями по вул. Макіївській № 58-а. [PERSON] ( помилково в рішенні [PERSON]) А.В. при житті не отримала свідоцтво про право власності на окремий житловий будинок з надвірними будівлями та не зареєструвала його в МіськБТІ. Разом з тим, як убачається з технічного паспорту, рішення по розподілу домоволодіння було виконано та за адресою вул. Макіївська, 58 в м. Харкові на земельній ділянці площею 302 кв.м. розташований один житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами загальною площею 52,9 кв.м., житловою площею 22,7 кв.м, сарай літ. «Б», льох літ. «К», душ літ. «Л», вбиральня літ. «М», №№ 6,9-11- огорожі, № 5-колодязь. Самочинних побудов або переобладнань немає ( а.с.20-22). 19 грудня 1958 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження, виданим Червонозаводським рай бюро РАГСу м. Харкова 19.12.1958 р., актовий запис № 1578, та змінила прізвище ( а.с.10). 20 жовтня 2002 р. [PERSON] помер ( а.с.11). 11 травня 2005 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого, заповідала все майно, яке буде їй належить на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право [PERSON], [INFO] ( а.с.8). 17 січня 2012 року померла [PERSON] ( а.с.7). Як убачається з відповіді Першої ХДНК, на час відкриття спадщини вказаний заповіт не було змінено або скасовано, с заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] Постановою № 1083/02-31 від 28.03.2016 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] виходячи з того, що правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності [PERSON] саме на житловий будинок по вул. Макіївській, 58 в м. Харкові, а не на 132/300 частини домоволодіння - відсутній ( а.с.23). Як роз`яснює Постанова Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» п.2, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинуть на спадкові права й обов`язки інших осіб та за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до п.1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Рішенням № 19/14 від 16.01.1980 р. виконкому Червонозаводської районної Ради народних депутатів Харківської області було виділено із складу домоволодіння жилий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями, який належить « Степаненко» [PERSON], що розташований на земельній ділянці площею 302 кв.м, залишивши йому юридичну адресу по вул. Макіївській № 58 ( а.с.17). Із відповіді КП «Харківське МіськБТІ» № 1300505 від 15.04.2016 р. убачається, що за матеріалами інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Макіївській, 58 було зареєстровано за: [PERSON] - 168/300 частин домоволодіння на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого 28.07.1958 р. р. № 5888; [PERSON] - 132/300 частин домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 6-ою ХДНК 22.07.1963 р. р. № 3705 ( а.с.19). Також із відповіді убачається , що до матеріалів інвентаризаційної справи додано рішення Червонозаводської районної ради народних депутатів № 19/14 від 16.01.1980 р. про розподіл на два самостійних домоволодіння. У зв`язку з розподілом на два самостійних домоволодіння по вул. Макіївській, 58 згідно вищезазначеного рішення свідоцтво на ім`я [PERSON] не видавалось та в бюро не реєструвалось ( а.с.19). Рішенням народного суду Червонозаводського району м. Харкова від 10 квітня 1967 року ( справа № 417/1967р.) був зроблений реальний розподіл домоволодіння та земельної ділянки. В користування [PERSON] виділено: жилий будинок літ. «А-1», літню кухню «В», сарай та льох літ.»Б» та «К», вбиральню літ. «Г» та земельну ділянку площею 302 кв.м зі сторони домоволодіння № 60 з окремим проїздом на вул. Макіївську ( а.с.15). Таким чином, право власності у [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Макіївській, 58 в м. Харкові виникло на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.1963 р., який був зареєстрований в Міськ БТІ р. № 3705. Відповідно до діючого на той час Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, виникнення права власності на нерухоме майно не було пов`язане з реєстрацію права власності в реєстрі нерухомості, а виникало після укладання відповідного договору, рішення суду, т.і., і безпосереднього вступу у його володіння, що регулювалось ст. 128 ЦК України ( в ред. 1963 р.). На підставі викладеного,

Outcome: approved