Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] сільської ради, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просить суд визнати за [PERSON], [NUMBER], виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 03.07.1996 року, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [INFO], в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що належало [PERSON], яка померла 03.07.2013 року, а саме на: -земельні ділянки (колишня земельна частка (пай) на території [PERSON] сільської ради Корюківського району Чернігівської області: -земельну ділянку площею 2,5015 га, рілля, кадастровий номер 7422489400:03:026:0592, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №140321, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 року та зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №250; -земельну ділянку площею 0,8373 га, сіножать, кадастровий номер 7422489400:03:016:0367, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №140467, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 року та зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №251; -земельну ділянку площею 0,3858 га, пасовище, кадастровий номер 7422489400:03:010:0018, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №158120, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 року та зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №252. -0,40 га, пасовище, кадастровий номер 7422489400:03:012:0088. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, в позові зазначила про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради не з»явилась, подано письмову заяву в якій просять розглянути справу за їх відсутності, проти позову не заперечують та визнають позов повністю, судові витрати по справі просять суд залишити за позивачем. [PERSON] дійсно втратила державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЧН №140321,140467,158120 про що було подано оголошення в газету. Представник третьої особи Корюківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, в рішенні суду покладається на розсуд суду. Також повідомили, що спадкова справа до майна померлої 03 липня 2013 року [PERSON] не заводилась. В звязку з неявкою до суду сторін фіксація судового процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, оскільки є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 липня 2013 року у віці 91 рік померла мати позивача [PERSON]. За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» [PERSON] сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджується: - державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №140321 на земельну ділянку площею 2,5015 га, рілля, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 27125,60 грн.; - державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №140467 на земельну ділянку площею 0,8373 га, сіножать, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 3461,53 грн.; - державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №158120 на земельну ділянку площею 0,3858 га, пасовище, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 1445,97 грн. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилася спадщина. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заяви про відмову від неї. Згідно п. 3.21 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом з ним. На час смерті матері позивач проживала разом з нею в с. Хотіївка, по вул.. Лісова, 62, Корюківського району, де і проживає на даний час. Протягом встановленого законодавством терміну для заявлення прав на спадкове майно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач не звернулась до нотаріальної контори, так як вона людина похилого віку. А також, будучи єдиною спадкоємицею, була впевнена, що є повноправною власницею майна, що належало покійній. Зараз, отримавши консультацію нотаріуса, позивач зрозуміла, що оформити спадщину за законом відповідно вимог ЦК України вона не зможе, так як в документах покійної вона не знайшла оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки виданих на покійну матір позивача. За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус пояснив позивачу, що відмовить у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до п.4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325, зареєстрованим в Мінюсті України 06.08.2009 року за №735/16751, із змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30.08.2010 року №631, новий державний акт в замін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про нотаріат». Дана інструкція втратила чинність відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537 «Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Держкомзему від 22 червня 2009 року №325 та від 30.08.2010 року №631», тому фактично отримання дублікату державного акту на спадкодавця для оформлення спадщини на сьогодні є незаконним. Вся реєстрація прав власності відбувається за заявниць ким принципом при безпосередньому зверненні ч через представника (за довіреністю) до реєструючого органу, що діє відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлої матері [PERSON] і має право на успадковані державні акти на право власності на земельні ділянки. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Так як нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з земельних ділянок, позивач змушена звернутися до суду. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню. Так як позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, тому судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду слід залишити за позивачем.

Outcome: approved