Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору недійсним, який під час розгляду справи уточнила та в якому зазначила, що 06.11.2014 року приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчив нібито від імені [PERSON], в особі представника [PERSON], що діяв на підставі довіреності, посвідченої 30.10.2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Жовтнева, будинок 96а між [PERSON] і [PERSON] Вважала, що в порушення її прав та ст. ст. 43, 45 ЗУ «Про нотаріат» третьою особою вчинено спірну нотаріальну дію за її відсутності і на підставі довіреності від 30.10.2014 року, виданої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] нібито від її імені, якою вона нібито уповноважила [PERSON] продати належний їй житловий будинок №96а по вул. Жовтневій в м. Бердянську Запорізької області. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2016 року довіреність, яка видана 30.10.2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] визнана недійсною. Посилалась на ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» і просила визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.11.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №3269 укладений між [PERSON], [INFO] (продавець) та [PERSON], [INFO] (покупець). Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач та його представник у судове засідання не зявились без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Третя особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду заяву у якій зазначив, що правочин було посвідчено з додержанням усіх вимог законодавства. 06.11.2014 року до нього зявилися сторони, які розуміючи значення своїх дій, підтвердили бажання укласти договір. Йому було надано усі необхідні документи, сумніву у справжності яких не було. Просив справу розглянути за його відсутності. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Бердянської міської ради 22.12.1998 року, згідно рішення № 678 від 17.12.1998 року замість договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою від 18.11.1978 року за реєстровим № 6150, зареєстрованого Бердянським підприємством з технічної інвентаризації 22.12.1998 року, набула право власності на житловий будинок №96а по вул. Жовтневій в м. Бердянську Запорізької області (а.с. 10). На підставі довіреності від 30.10.2014 року, яка була посвідчена від імені [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], 06.11.2014 року між продавцем [PERSON], яка діяла в особі представника [PERSON], та покупцем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Жовтнева,96а. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №3289 (а.с. 10-11). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2016 року, в якому ухвалою цього ж суду від 13.02.2017 року виправлено описку визнано недійсною довіреність, видану приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровану в реєстрі за №3557, від 31.10.2014 року, від імені [PERSON], [PERSON] (а.с. 7-9, 21). Рішення набрало законної сили 05.12.2016 року. З установочної частини рішення суду від 23.11.2016 року вбачається, що довіреність визнано недійсною з тих підстав, що вона підписана не позивачем, а іншою особою (а.с. 7-9, 21). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З урахуванням рішення від 23.11.2016 року та ухвали від 13.02.2017 року Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 335/9724/15-ц судом встановлено, що [PERSON] 30.10.2014 року довіреності на імя [PERSON], яка була посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за № 3557, не видавала. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно з ч. 3 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.\~Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом\~\~ (нікчемний правочин).\~Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Стаття 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.\~\~ Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не мала наміру відчужувати належний їй житловий будинок і не наділяла [PERSON] ніякими повноваженнями щодо продажу нерухомого майна, довіреності на відчуження житлового будинку на імя [PERSON] не видавала і не підписувала, а тому суд вважає, що належний позивачці на праві власності житловий будинок вибув поза її волею, що суперечить вимогам ч. ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved