Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 05 серпня 2018 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Кам`янець-Подільським MB державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис за № 547 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05 серпня 2018 року. За час перебування у шлюбі у них народилась спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала\~також,\~що спільне\~життя з\~відповідачем з\~об`єктивних причин,\~зумовлених різними\~поглядами на\~життя,\~не склалося,\~шлюбні відносини\~між сторонами\~припинені,\~вже тривалий\~час вони\~проживають окремо,\~примирення між\~ними неможливе.\~Зазначила,\~що вона та відповідач намагаються влаштувати особисте життя кожний окремо, спільного господарства вони не ведуть. Дитина проживає з мамою та знаходиться на її утриманні, батько коштів на утримання доньки не надає. У позовній заяві позивачка також зазначила, що подальше проживання у шлюбі із відповідачем є неможливим та таким, що суперечить інтересам позивачки та дитини. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 гривень щомісячно з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Двадцять дев`ятого квітня 2021 року [PERSON] подав до суду відзив на позов та вказав, що спільне проживання з відповідачкою неможливе, тому проти розірвання шлюбу він не заперечує та просить не надавати їм строк для примирення. Зазначив, що вимогу про стягнення з нього аліментів у розмірі 7000 гривень на утримання доньки він визнає частково. Посилається на те, що можливості сплачувати аліменти у зазначеному розмірі не має, оскільки не працює, на підтвердження чого подав до суду копію трудової книжки. Крім того вказав, що про звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів йому стало відомо в жовтні 2020 року, тому з цього часу він добровільно надає кошти на утримання дитини, про що долучив квитанції, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, суд прийшов до наступних висновків. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 серпня 2018 року, виданого Кам`янець-Подільським MB державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний реєстраційний запис за № 547 від 05.08.2018. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові\~ [PERSON] , дружині [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження від 27.03.2019 року серії [NUMBER] , [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] . Батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . Як встановлено в ході розгляду справи, сімейні стосунки між сторонами не склалися у зв`язку з різними поглядами на життя. Шлюбних стосунків сторони між собою не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина донька [PERSON] проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. Згідно зі\~ст. 21 Сімейного кодексу України,\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст.\~24, ст.\~25 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України,\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з\~ст. 112 СК України,\~під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Також, відповідно до ч. 2 ст.\~49\~ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, беручи до уваги небажання сторін зберегти шлюб, визнання відповідачем позову в частині розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим, на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Одночасно, частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу\~України встановлено,\~що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.\~150\~Сімейного\~кодексу\~України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.\~155\~Сімейного\~кодексу\~України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 184\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України,\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на 2021 року для дітей віком до 6 років, який становить із 1 січня 2021 року - 1921 грн; із 1 липня 2021 року - 2013 грн; із 1 грудня 2021 року - 2100 гривень. Цим же законом визначено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2021 року у сумі 6 000,00 грн. Тобто мінімальний гарантований розмір аліментів, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років складає 960,50 грн, їх мінімальний рекомендований розмір складає 1921 грн. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Нормами ч. 1\~ст. 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, з врахуванням віку дитини та потреб для забезпечення її здоров`я та гармонійного розвитку, враховуючи, що обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача, враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, беручи до уваги, що відповідач офіційно ніде не працює, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 23.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, беручи до\~уваги висновок\~про задоволення\~вимоги про\~розірвання шлюбу\~та часткове\~задоволення вимоги\~про стягнення аліментів,\~ з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 840,80 грн та в дохід держави 259,43 грн судового збору за розгляд судом вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: partial