Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління-служба у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. В позові\~зазначено,\~що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 13 липня 2017 року до 17 січня 2020 року, який було розірвано на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 17 січня 2020 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду місце проживання дитини після розлучення визначено за позивачем, на даний час за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитині не надає. Більш того, відповідач безпідставно чинить перешкоди позивачці у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач безпідставно відмовляється надати у передбаченому законодавством порядку дозвіл на виїзд дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення останньої. Донька часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. На підставі викладеного, позивач просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] без згоди та супроводу батька за межі України, строком на 1 рік (а.с. 1-3,40). В судове засіданні позивач не з`явилась, проте надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. В судове засідання відповідач та його представник не з`явились, проте від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, визнають уточнені позовні вимоги. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про причини неявки суду не повідомлено, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом (частина\~1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до частини першої\~\~статті 16 ЦК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що 13 липня 2017 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.7), зазначений шлюб було розірвано згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області від 17 січня 2020 року (а.с.9). Від зазначеного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.4). Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 03 жовтня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.5, 6). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, \~загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст..2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну є : паспорт\~громадянина України\~для виїзду\~за кордон; дипломатичний\~паспорт України; службовий\~паспорт України; посвідчення\~особи моряка; посвідчення\~члена екіпажу; посвідчення\~особи на\~повернення в\~Україну (дає\~право на\~в`їзд в\~Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у\~частині першій\~цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Згідно п.п.2 п.4 Постанови КМУ від 27 січня 1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: без нотаріально\~посвідченої згоди\~другого з\~батьків у\~разі пред`явлення\~документів або\~їх нотаріально\~засвідчених копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Враховуючи необхідність виїзду дитини за кордон, який пов`язаний як з необхідністю покращення здоров`я дитини, так із з розширенням світогляду дитини, її духовним та інтелектуальним розвитком як особистості, що визнано відповідачем, суд вважає необхідним позов задовольнити та надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , за межі України без згоди та супроводу батька, [PERSON] , строком на один рік.

Outcome: approved