Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт набуття нею права власності в порядку набувальної давності на нежитлові приміщення телятника літ. А-1, корівника літ. Б-1, корівника літ. Г-1, зерноскладу літ. Д-1 та складу літ. Е-1, які розташовані по [ADDRESS] (надалі - будівлі) та свою заяву обґрунтовувала тим, що 20.03.2006 р. збори співвласників майнових паїв КСП «Шлях Жовтня» виділило приватному сільськогосподарському підприємству (надалі - ПСП) «Филенківське» єдиним майновим комплексом вищезазначені будівлі загальною вартістю 127 956 грн. 27.03.2006 р. ПСП «Филенківське» та [PERSON] уклали договір № 3 купівлі-продажу капітальної будівлі (споруди) (надалі - договір № 3), згідно з яким [PERSON] купила у ПСП «Филенківське» будівлі, сплативши за них визначену у договорі № 3 суму в розмірі 127 956 грн. та відповідно до Акту приймання-передачі прийняла ці будівлі. [PERSON] неодноразово письмово зверталась до ПСП «Филенківське» з проханням вжити заходи щодо вчинення спільних дій по нотаріальному посвідченню договору № 3, але з боку ПСП «Филенківське» будь-яких дій для нотаріального посвідчення договору № 3 прийнято не було. На підставі рішення господарського суду Полтавської області від 12.02.2015 р. державна реєстрація ПСП «Филенківське» припинена 26.02.2015 р. у зв'язку з визнанням банкрутом. ПСП «Филенківське» ухилялось від нотаріального посвідчення правочину, а тому [PERSON] не мала можливість у встановленому порядку нотаріально посвідчити договір № 3 та провести його державну реєстрацію. З 27.03.2017 р. [PERSON] по теперішній час володіє будівлями, здійснює їх обслуговування та несе витрати по їх утриманню в належному стані. Земельна ділянка, на якій розташовані будівлі, орендує [PERSON] як фізична особа - підприємець. Заявник у зв'язку з тим, що вона добросовісно, відкрито і безперервно володіє будівлями протягом 10 років, просить встановити факт набуття нею право власності в порядку набувальної давності на нежитлові приміщення телятника літ. А-1, корівника літ. Б-1, корівника літ. Г-1, зерноскладу літ. Д-1 та складу літ. Е-1, які розташовані по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав і просив її задовольнити. Заінтересована особа - Филенківська сільська рада Чутівського району Полтавської області, надала суду заяву, в якій заяву визнала, справу просила розглянути у відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заява та позиція заінтересованої особи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. ПСП «Филенківське» у березні 2003 р. та протягом серпня - листопада 2005 р. придбало у 41 співвласника майнових паїв колишнього КСП «Шлях Жовтня» майнові паї на загальну суму 170 954 грн. 20.03.2006 р. на засіданні зборів співвласників майнових паїв КСП «Шлях Жовтня» ПСП «Филенківське» були виділені єдиним майновим комплексом будівлі, які розташовані в [ADDRESS], і складаються з двох корівників, телятника, зерноскладу та складу загальною вартістю 127 956 грн., які, відповідно до Акту приймання-передачі від 22.03.2006 р., були передані ПСП «Филенківське». 27.03.2006 р. ПСП «Филенківське» та [PERSON] уклали договір № 3, відповідно до якого ПСП «Филенківське» продало [PERSON] будівлі за 127 956 грн. В той же день [PERSON], відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 142 від 27.03.2006 р., сплатило ПСП «Филенківське» 127 956 грн. та, відповідно до Акту приймання-передачі від 27.03.2006 р., ці будівлі були передані [PERSON] Нотаріально договір № 3 посвідчений не був, а тому 15.05.2006 р., 24.10.2006 р., 14.03.2007 р., 04.08.2010 р. та 19.01.2013 р. [PERSON] письмово зверталась до ПСП «Филенківське» по питанню нотаріального посвідчення договору № 3, але з боку останнього дій по нотаріальному посвідченню договору № 3 прийнято не було. Відповідно до рішення господарського суду Полтавської області від 12.02.2015 р. ПСП «Филенківське» визнано банкрутом і в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.02.2015 р. був вчинений запис про припинення юридичної особи ПСП «Филенківське» на підставі судового рішення від 12.02.2015 р. про припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом. За заявою [PERSON] даним будівлям (спорудам) присвоєна адреса [ADDRESS]. [PERSON], як фізична особа - підприємець, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 20.06.2006 р. із додатковими угодами від 31.12.2010 р. та 11.01.2016 р., які укладені між нею та Чутівською районною державною адміністрацією Полтавської області, з 20.06.200 6 р. по теперішній час орендує земельну ділянку, на якій розташовані зазначені будівлі. Згідно висновку судового експерта № 28/03/17 від 06.04.2017 р. господарські будівлі тваринницької ферми, що знаходиться по [ADDRESS], а саме телятник літ. А-1, корівник літ. Б-1, корівник літ. Г-1, зерносклад літ. Д-1, склад літ. Е-1 є завершеним будівництвом, знаходяться в задоволеному технічному стані. Відповідають вимогам нормам чинним у галузі будівництва та придатні до використання за цільовим призначенням. Право власності на зазначені будівлі, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 16.05.2017 р., не зареєстровано. Згідно довідки виконавчого комітету Филенківської сільської ради Чутівського району Полтавської області № 02-19/324 від 25.05.2017 р. будівлі до комунальної власності сільської ради не входять, безхозним майном сільською радою не визнавались. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Таким чином ПСП «Филенківське», після укладення договору № 3, тривалий час, до припинення юридичної особи за рішенням суду, ухилялось від нотаріального посвідчення правочину, а тому [PERSON] не мала можливість у встановленому порядку нотаріально посвідчити договір № 3 та провести його державну реєстрацію. Суд вважає, що з 27.03.2006 р. (моменту передачі ПСП «Филенківське» будівель заявнику) по теперішній час [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується будівлями, здійснює їх обслуговування та несе витрати по їх утриманню в належному стані, не приховуючи факт знаходження вказаних будівель у своєму володінні. У ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 зазначеної статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право користуватись, розпоряджатись, володіти майном. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Стаття 344 ЦК України в частинах 1 та 4 визначає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном - протягом 5 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили. Таким рішенням суду може бути як рішення про набуття права власності за набувальною давністю, ухвалене за результатами розгляду справи в позовному провадженні, так і рішення суду про встановлення факту набуття права власності за набувальною давністю, ухвалене за результатами розгляду справи в окремому провадженні, за наявності необхідних підстав для такого набуття - добросовісного, відкритого і безперервного володіння майном упродовж певного строку, про які має бути зазначено в мотивувальній частині. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт набуття [PERSON] права власності в порядку набувальної давності на нежитлові приміщення телятника літ. А-1, корівника літ. Б-1, корівника літ. Г-1, зерноскладу літ. Д-1 та складу літ. Е-1, які розташовані по [ADDRESS], у зв'язку з добросовісним, відкритим і безперервним володінням нею протягом строку набувальної давності - 10 років, вищевказаними будівлями, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved