Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] в особі її законного представника [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що вона є наймачем квартири № [ADDRESS], яка була їй надана рішенням адміністрації профкому ЖЕУ -5 № 37 від 02 серпня 1987 року згідно ордеру на жиле приміщення № 1306 на сім»ю з 2 чоловік (позивач та її син [PERSON]). Після укладення шлюбу між [PERSON] та сином позивача [PERSON] у них [INFO] народилась донька [PERSON], яка була зареєстрована у спірному житловому приміщення за місцем реєстрації батька. Фактичним місцем проживання сім»ї було с. Заріцьк, Рівненського району Рівненської області. Зазначає, що з 2011 року її син з дружиною спільно не проживали, [PERSON] разом з донькою [PERSON] проживали в [ADDRESS], де відповідач [PERSON] була зарахована до 1 класу Заріцької ЗОШ І-ІІ ступенів в 2011 році, а в 2017 році переведена до 7 класу цієї школи. Вказала, що на даний час її син одружився вдруге і у вказаній квартирі проживають окрім неї і сина невістка Ольга з онукою Олександрою, [INFO]. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю просив їх задовільнити, вказав, що відповідач [PERSON] фактично з народження не проживала у спірній квартирі, її особисті речі відсутні, витрат по утриманню житла вона не несе. Законний представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, не заперечує, що донька проживає з нею в с. Заріцьк, проте вона немає можливості зареєструвати доньку за місцем проживання. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, вказав, що оскільки квартира не приватизована зняття з реєстрації [PERSON] погіршить матеріальне становище відповідача, так як вона буде позбавлена частки в квартирі в разі її приватизації. Представник органу опіки та піклування Самолюк І.Р. надала до суду акт обстеження умов проживання квартири [ADDRESS], який підтримала, вказала, що [PERSON] в квартирі не проживає. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 11 вересня 1987 року [PERSON] на сім»ю з двох чоловік видано ордер № 1306 виконавчим комітетом Рівненської ради народних депутатів на право зайняття житлового приміщення житловою площею 10,4 кв.м. по [ADDRESS]. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2013 року стверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Свідоцтвом про народження [NUMBER], що видане 06 серпня 2013 року стверджується, що батьком [PERSON] є [PERSON] Згідно інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. Актами, що складені [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 07 лютого 2017 року та 20 травня 2017 року стверджується, що [PERSON] з [INFO] фактично не проживає у [ADDRESS], дитина та її особисті речі відсутні. Аналогічні покази [PERSON] та [PERSON] дали в судовому засіданні при допиті їх в якості свідків. Відповідно до інформації Малошпаківської сільської ради за № 110 від 22 лютого 2018 року в [ADDRESS] зареєстрована і проживає, зокрема, [PERSON], її дочка [PERSON] проживає в даному помешканні без реєстрації. Згідно записів погосподарських книг та технічної документації на будинок будинок рахується за [PERSON], прабабусею відповідача [PERSON]. Інформацією Заріцької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 28 липня 2017 року № 31 стверджується, що [PERSON] з 01 вересня 2011 року зарахована ученицею 1 класу, а станом на 25.07.2017 року переведена до сьомого класу вказаної школи. Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Особливим інститутом житлового права є збереження житла за тимчасово відсутніми. Порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім'ї наймача житла державного, комунального житлового фонду визначено ст. 71 ЖК України, а їхні права та обов'язки - ст. 78 ЖК України, які встановлюють випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою її батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 107 ЖК передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз»яснено, що відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються всупереч призначенню цих прав або з порушенням прав інших громадян чи прав державних і громадських організацій (ч. 5 ст. 9 ЖК). Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Задовольняючи позовні вимоги суд враховує і положення ст. 29 ЦК України, якими встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Зважаючи на те, що [PERSON] на даний час не є членом сім»ї наймача, ні вона ні її мати [PERSON] не проживають у вказаному помешканні тривалий час, не ведуть з позивачем спільного господарства, фактично відповідач має інше місце постійного проживання, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, не несуть витрат по утриманню житла позовні вимоги підлягають до задоволення. Реєстрація відповідача в квартирі, наймачем якої є позивач [PERSON], обмежує права наймача володіти та користуватися нерухомим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представниками відповідача в обґрунтування своїх заперечень на позов не надано суду доказів того, що відсутність [PERSON] була викликана поважними причинами, їй створювались перешкоди у користуванні житлом або її майнові права порушуються. Наведені обставини свідчать про обгрунтованність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved