Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягення дитиною трирічного віку. У позовній заяві позивачкою викладено наступну позицію: 22.06.2018 вони із відповідачем зареєстрували шлюб, від якого [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Незважаючи на те, що вони перебувають у шлюбу, однак разом не проживають. Відповідач не бере належної участі в утриманні їх спільної дитини. Всі обов`язки пов`язані із утриманням та доглядом за дитиною виконує позивачка самостійно. Зважаючи на це їй самій важко належним чином утримувати їх дитину. Дитина зареєстрована та проживає разом із позивачкою і перебуває повністю на її утриманні. Домовитися про добровільну матеріальну допомогу відповідачем матеріального утримання дитини їм не вдається, а тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Також відповідач не надає матеріальної допомоги і самій позивачці. На підставі викладеного просить стягнути із відповідача аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх виді заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення із цим позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути із відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачем не подано. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просила його задоволити, а справу розглянути у її відсутність (а.с. 28) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення (а.с. 24-26), відповідно в яких викладено наступну позицію. Відповідач вважає, що всі обставини викладені в позовній заяві грунтуються на припущеннях і не підтверджені жодними доказами. Він любить свою дочку і піклується про неї. По мірі можливості забезпечує її необхідним. Однак на даний час він офіційно не працевлаштований та постійного заробітку не має. Конвенцією ООН про права дитини визначено, що саме батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, вважає, що стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу є нелогічним та неможливим, оскільки він офіційно не працевлаштований. Зважаючи на це, він погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1500 грн., але не більше, оскільки не має можливості через безробіття. Враховуючи викладене, позовні вимоги визнає частково. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою суду від 05.10.2020 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 17). Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї . Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала на наявне у неї право на отримання аліментів на утримання спільної із відповідачем неповнолітньої дитини, яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні, вважає, що дані аліменти мають стягуватись у частці від доходу відповідача, а тому просить стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання дитини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала на наявне у неї право на отримання аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, вважає, що дані аліменти мають стягуватись у твердій грошовій сумі, а тому просить стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач частково погоджується із розміром та видом аліментів, які позивачка просить із нього стягнути, про що зазначив у письмових поясненнях, які суд розцінює як відзив. Доказів направлення даних письмових пояснень позивачу, відповідач не надав, проте суд приймає їх до уваги, оскільки позивачка ознайомлена із ними в приміщенні суду. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дитини та утримання дружини до досягнення трирічного віку. Судом встановлено, що сторони з 22.06.2018 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , (а.с. 8). Відповідно до довідок Вороновицької селищної ради №279 від 29.08.2018 (а.с. 4), №277 від 29.08.2018 (а.с. 6), №1019 від 27.08.2020 (а.с 9), №216 від 10.09.2020 (а.с. 10) позивачка [PERSON] та дитина [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS] , відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки Вінницького міського центру зайнятості №02-18/1231 від 29.0.2020 (а.с 27) відповідач [PERSON] зареєстрований як безробітній в Вінницькому міському центрі зайнятості. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилаються сторони, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, на які посилались і сторони у заявах по суті. В силу ст.ст. 75, 84 ч.2 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.ст. 79 ч.1, 80 ч.1, 2 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя за рішенням суду від дня подання позовної заяви у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Дана норма кореспондує із положенням ч.1 ст. 184 СК України, відповідно до якої розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається за заявою одержувача. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи матеріальне становище позивачки, відсутність у відповідача інших утриманців в силу закону чи за судовим рішенням, (належних доказів на спростування тому відповідачем не надано), те, що добрий стан здоров`я відповідача, те, що він є працездатним, скрутне матеріальне становище дитини, задовільний стан здоров`я дитини, відповідно до ст. 182 СК України, часткове визнання позову [PERSON] , суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, так як такий визначений розмір аліментів на утримання однієї дитини, на переконання суду, відповідає вимогам закону, є законним та справедливим, відповідає інтересам та потребам дитини, з врахуванням рівного обов`язку обох батьків приймати участь у вихованні та утриманні дитини та такий вид аліментів (у виді частки від доходу) визначений позивачем, разом з яким проживає дитина, у позовній заяві. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дружини і платника аліментів, наявність у нього інших утриманців (відповідно до ст. 182 СК України), суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дружини в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у розмірі, що визначений станом на день подання позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved