Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що з 2001 року до осені 2013 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках і у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає із нею та знаходиться на її утримання. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, будучи працездатним та не маючи інших утриманців. Оскільки відповідач на даний час не має постійного місця роботи, працює по найму, його дохід є мінливим, просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивач підтримала заявлені вимоги, розгляд справи у її відсутності, про що подала відповідного змісту письмову заяву. Відповідач подав письмові заперечення проти позову, вказуючи, що матеріально не спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, оскільки постійного заробітку не має, на даний час не працює, підприємницькою діяльністю не займається, ні житлового будинку, ні земельної ділянки на праві власності не має, на його утриманні знаходиться дочка [PERSON], 29.05.1999р.н., мати дитини [PERSON] рішенням суду від 14.11.2013 року позбавлена батьківських прав, він самостійно виховує та утримує дитину, яка навчається у ВПУ № 3 м. Чернівці, тому погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини по 350 гривень щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини позивача [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою та знаходиться на її утримання. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Як передбачено ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~ Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.\~ Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.\~ Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Положення ст.182 Сімейного кодексу України стосовно мінімального розміру на дитину (не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) стосується випадків призначення аліментів у частці від заробітку (доходу) і не впливає на визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не працює та не має сталого заробітку (доходу), тому з урахуванням потреб та інтересів дитини, а також з урахуванням максимально можливого по відношенню до заробітку, розмір аліментів, який може бути стягнутий, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розміру мінімальної заробітної плати, а також те, що на утриманні відповідача знаходиться неповнолітня дитина, слід визначити у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно. Враховуючи наведене, ст.ст. 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial