Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тульчинського районного суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав,мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 19.09.2004 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] В шлюбі у них народилася дочка - [PERSON],[INFO]. Батьком дитини є відповідач. Так як сімейне життя з відповідачем не склалось і сім»я розпалась, то 29.04.2013 року рішенням Тульчинського районного суду шлюб було розірвано. Дочка залишилась проживати з позивачкою і знаходиться на її утриманні увесь цей час. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Вихованням дочки він також не займається, з дочкою не спілкується. За весь період окремого проживання відповідач дитину не відвідував, жодного разу з нею не спілкувався, не цікавився її станом здоров»я, дозвіллям, проблемами. Жодного разу навіть не зателефонував, щоб довідатись про неї. Коли ж дочка прийшла до бабусі - матері відповідача, то не став з нею спілкуватись, а одразу ж пішов. Просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо його доньки [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідача судові витрати у справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що у відповідача є друга сім»я. Є інші діти. З їх спільною дочкою не спілкується. Дочка декілька разів пробувала з ним зустрітись, але він уникає зустрічей. Коли її побачить , то тікає. Жодної участі у вихованні дитини він не бере. Матеріально також не підтримує. Аліменти не платить. Згодна на ухвалення заочного рішення у справі. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позові підтримала, на його задоволенні наполягала. Пояснила суду, що оскільки відповідач тривалий час без будь-яких поважних причин не виконує свої батьківські обов»язки, то він повинен бути позбавлений батьківства. Це може стати підставою для додатковий соціальний захист дитини державою. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з»явився, в той час як був повідомлений про день час та місце розгляду справи,не повідомив суд про поважність причини своєї неявки, не надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. За таких обставин, враховуючи згоду позивача та її представника на те, щоб справу було вирішено без участі відповідача , суд вважає за правильне розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів. Представник органу опіки та піклування - Крищинецької сільської ради Тульчинської районної державної адміністрації, Іванишена Н.В. в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що відповідач дійсно самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків. Він створив другу сім»ю і з дочкою від першого шлюбу взагалі не спілкується, хоча й проживає з нею в одному селі. Представник служби у справах дітей Тульчинської РДА Кучеренко Л.В. позов підтримала та просила його задовольнити. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, думку представника органу опіки та піклування,вивчивши надані суду письмові докази, оцінюючи їх відповідно до ст.212 ЦПК України, суд вважає можливим задовольнити позов. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав якщо він ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.03.20007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що з часу розірвання шлюбу з відповідачем останній дочкою не цікавиться. Не цікавиться ні її навчанням, ні здоров»ям, ні дозвіллям, взагалі уникає спілкування з нею. Згідно рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.04.2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. За рішенням того ж суду від 10.07.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11.06.2013 року до досягнення дитиною повноліття на утримання дочки - [PERSON],[INFO]. Із довідки ВДВС Тульчинського РУЮ слідує, що відповідач з вересня 2014 року по січень 2016 року аліменти не сплачує. Встановлені судом обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, не приймає участі в її матеріальному забезпеченні ( утриманні), з дитиною не спілкується. Такі дії ним вчиняються без жодних поважних причин,що свідчить про його свідоме нехтування своїми батьківськими обов»язками. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Оскільки [PERSON] вже зобов»язаний рішенням суду до сплати аліментів на користь позивачки на утримання їх сина, то суд не вбачає підстав для вирішення питання про стягнення аліментів на дитину повторно.

Outcome: approved