Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просять встановити факт народження [PERSON], яка народилась 30 вересня 2017 року в місті Антрацит Луганської області. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона є матірю [PERSON], яка народилась 30 вересня 2017 року в місті Антрацит Луганської області. Отримати свідоцтво про народження у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановити факт необхідно для реєстрації народження дитини та виїзду за межі тимчасово окупованої території. В судове засідання заявник не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав суду пояснення, в якому зазначив, що свідоцтво про народження від 12.10.2017 року, надане заявником, не є правовою підставою для реєстрації народження та будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Зазначає, що Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Харківській області заперечень не має, просить розглядати справу за відсутності його представника. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 7 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження особи. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті або народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст.317 ЦПК України. Відповідно до\~ч.1\~ст.317\~ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.13 вказаного Закону державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові на підставі визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя, документів, що підтверджують факт народження. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження З матеріалів справи вбачається, що 30 вересня 2017 року у [PERSON] народилась дочка [PERSON], місце народження місто Антрацит Луганської області (свідоцтво серія І-ВВ №022213 від 12.10.2017 року, виданого на тимчасово окупованій території України). Відповідно до частин 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Форма наданого заявником для підтвердження факту народження свідоцтва є недійсним та не створює правових наслідків. Листом №11889/15.1-04-01 від 25.07.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовлено у державній реєстрації народження у [PERSON] дитини жіночої статі 30.09.2017 року, оскільки заявником для підтвердження факту народження предявлено недійсний документ. Однак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказане свідоцтво підтверджує факт народження 30.09.2017 року в місті Антрацит Луганської області у [PERSON] дитини жіночої статі. У відповідності до ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина має право бути зареєстрована зараз же після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту народження 30.09.2017 року дитини [PERSON] оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника не має такої можливості. Виходячи з викладеного, враховуючи, що встановлення факту народження має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.125 СК України, ст.13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved