Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказаний житловий будинок належав її батьку [PERSON]. Після смерті [PERSON] [INFO] року відкрилась спадщина - житловий будинок в смт.Рафалівка Володимирецького району.Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за законом, однак спадкові права оформити не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. В судове засідання позивач подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] визнала позов в повному обсязі, про що надала суду письмову заяву, просила розглянути справу без її участі. Суд дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю. Судом встановлено, що за життя [PERSON] фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими спорудами [ADDRESS], що підтверджується довідкою Полицької сільської ради №793 від 02.07.2018 року, технічним паспортом будівлі. Згідно повідомлення Рівненського ОБТІ №69/04 від 22.04.2011 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Рафалівської селищної ради 26.09.1960 року. У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1951 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, [PERSON] набув право власності на житловий будинок [ADDRESS], хоча і не здійснив його державної реєстрації. В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України. З цих підстав позивачу [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності за покійним батьком та у оформленні спадщини після його смерті. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, оскільки заповіт покійним не складався. Та обставина, що [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] 1-ої черги за законом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні паспортом позивача серії [NUMBER], її свідоцтвом про народження та про одруження. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] після смерті батька вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном - користується житловим будинком [ADDRESS], утримує та доглядає за ним, обробляє земельну ділянку, володіє документами на будинок та особистими документами померлого. В той же час інший спадкоємець 1-ої черги за законом [PERSON] спадщину після смерті батька не приймала, та відмовилась від своєї частки у спадщині після смерті [PERSON], на користь позивача [PERSON], що підтверджується її письмовою заявою від 07.05.1981 року, яка засвідчена Спорненською радою депутатів трудящихся Ягодинського району Магаданської області. Отже, в судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено, що позивач є спадкоємцем вказаного майна за законом, який належним чином прийняла спадщину, оскільки після смерті [PERSON] вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном. Інші спадкоємці спадщини не приймали. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов [PERSON] визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Як вбачається зі ст.205 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Прийняття такого рішення можливе і у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до положень ч.3 ст.200 ЦПК України. Таким чином, позивач правомірно набула право власності на житловий будинок, оскільки у відповідності до ст.549 ЦК України 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, вступ у спадкові права міг бути здійснений шляхом фактичного прийняття спадщини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved