Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у них, [INFO] народився син [PERSON]. На даний час відповідач із сім'єю не проживає, син проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що відповідач матеріальної допомоги синові не надає. Їй одній важко утримувати дитину. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно і до повноліття сина. Додатково суду пояснив, що офіційно працевлаштований має стабільний заробіток та від обов'язку утримувати сина не ухиляється. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Так, судом встановлено, що у сторін, які перебувають у зареєстрованому шлюбі [INFO] народився син [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON] (а.с.4а, 5). Згідно довідки, виданої виконкомом Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області №2389 від 24.09.2015 року син [PERSON], 2012 року народження проживає з матір'ю [PERSON] (а.с.7). Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язку утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. Позивач просила про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/2 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і досягнення сином повноліття. Разом з тим, під час розгляду даної справи сторонами досягнуто згоди, щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно і досягнення сином повноліття. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку встановлений починаючи з 1 січня в розмірі 1 032,00 грн., починаючи з 1 грудня в розмірі 1 167,00 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). В судовому засідання встановлено, та не заперечується сторонами, що відповідач офіційно працевлаштований, інших утриманців немає, стягнень по виконавчих листах також, має задовільний стан здоров'я. Таким чином, відповідач офіційно працевлаштований має регулярний дохід, а тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів у частці від заробітку є обґрунтованим. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати на утримання дитини щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що не перевищує 50% від встановленої відповідачу заробітної плати, до досягнення сином повноліття і саме такий розмір аліментів не суперечитиме як інтересам дитини, так і відповідача. Покладення судом на відповідача обов'язку надавати на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, відповідає вимогам закону і враховує найвищі інтереси дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позову. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial