Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області (ОТГ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теребовлянська державна нотаріальна контора, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, вказуює на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , та станом на 1991 рік в ньому проживали та були зареєстровані: її чоловік [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняв чоловік померлої [PERSON] , однак помер [INFO] , не встигнувши оформити спадкове майно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами. Після смерті [PERSON] отримати у державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може через те, що на вказаний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами відсутні правовстановлюючі документи, будинок зареєстрований за колгоспним двором. Враховуючи вказані обставини, позивач звернулась до суду для визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] за рішенням суду. Ухвалою суду від 20.09.2021 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 18.10.2021. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві вказала про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільської області (об`єднана територіальна громада) в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.09.1991, виданого виконавчим комітетом Кобиловолоцької сільської Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить до колгоспного двору, що складається з 1-ого члена, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Кобиловолоцької сільської Ради народних депутатів № 20 від 23.07.1991 (а.с.7). Згідно копії довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації за № 224 від 26.06.2021, житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , є колгоспним двором, що складається з 1-ого члена, головою якого є [PERSON] , на підставі Свідоцтва на право особистої власності, виданого 10.09.1991 Кобиловолоцькою сільською радою на підставі рішення № 20 від 23.07.1991, зареєстровано Тернопільським ОО БТІ 10.09.1991 за реєстровим №437 (а.с. 9). Відповідно до довідки №09-04/21/376 виданої 23.07.2021, Теребовлянською міською радою Тернопільської області, станом на 15 квітня 1991 рік в будинку, що знаходиться по [ADDRESS] та є колгоспним двором, проживали і були зареєстровані: голова колгоспного двору [PERSON] , яка померла [INFO] та її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 8). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 26.06.2021, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 93,6 кв.м., з якої житлова - 59,40 кв.м. (а.с.16-20). Відповідно до висновку про ринкову вартість майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] , станом на 12.07.2021 становить 102819 грн (а.с.15). Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності положення статей 17, 18 Закону Про власність щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України Про введення в дію Закону України Про власність загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була [PERSON] та членом колгоспного двору [PERSON] . Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частці житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.11.1994, виданого Кобиловолоцькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] в селі Кобиловолоки, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.10). За життя [PERSON] заповіту не склала. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Згідно довідки від 31.08.2021 за № 09-04/21/478, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області, [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована до дня смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] . На день її смерті з нею проживав чоловік [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.11). Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину, однак не всиг її оформити. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.03.2001, виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Теребовлянського райуправління юстиції Тернопільської області, [PERSON] помер [INFO] в селі Кобиловолоки, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.12). За життя [PERSON] заповіту не склав. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Згідно довідки від 31.08.2021 за № 09-04/21/479, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області, [PERSON] дійсно проживав та був зареєстрований до дня смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] проживав один (а.с.13). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в с.Кобиловолоки, Теребовлянського району, Тернопільської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і після його реєстрації останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 06.06.1970 (а.с.6). 26.07.2021 була заведена спадкова справа за №221, після смерті [INFO] [PERSON] за заявою спадкоємця за законом дочки померлого [PERSON] , інші спадкоємці не звертались. Вказане підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори за № 886/02-14 від 26.07.2021 (а.с. 14). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за № 886/02-14 від 26.07.2021 слідує, що при розгляді документів відсутнє та не зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.14) Згідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP 1963 року. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , тому до правовідносин щодо спадкування після його смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) в редакції 1963 року. Згідно статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За умовами статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно із статей 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на майно. За умовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, тому її право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved