Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Братів Василиків, 38 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок, розташований по вул. Бр.Василиків, 38 в с. Вікно Городенківського району належав татові позивачки [PERSON]. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га. що доводиться довідкою Вікнянської сільської ради № 416 від 11.12.2017 року. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8246 від 29.09.2017 року на житлове господарство, розташоване по вул. Бр. Василиків, 38 в с. Вікно Городенківського району , 10.01.1988 року Городенківським РВК було видане свідоцтво про право власності на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14.12.1988 року. Оригінал свідоцтва про право власності спадкодавцем втрачений. У відповідності до технічного паспорта, оформленого 11.10.2017р. ОКП «Коломийське МБТІ» житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 102,2 кв.м, житловою площею 60,7 кв.м, літньої кухні, двох сараїв, двох стодол, стайні, двох комор, гаража, навісу, криниці, вбиральні, огорожі та вимощення. Будівництво житлового будинку здійснено у 1972 році. 09 квітня 2002 року [PERSON] вчинив заповіт на користь позивачки, згідно з яким заповів їй все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. 08 грудня 2003 року [PERSON] помер. На час його смерті діяв ЦК України 1963 року. З довідки Вікнянської сільської ради № 734 від 26.09.2017 року вбачається, що на час смерті [PERSON] у житловому будинку разом з ним проживали і вели спільне господарство позивачка та її мати [PERSON] Після смерті батька, позивачка продовжує проживати у житловому будинку, користується предметами домашнього вжитку, розпоряджається майном на власний розсуд, тобто вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 28.11.2017р. нотаріус відмовила у видачі документів на спадщину на житловий будинок через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на нього у спадкодавця. , позивачка фактично вступила в управління спадщиною користується спадковим майном на власний розсуд, виготовила технічну документацію за власні кошти, обробляє земельну ділянку. Відповідно до технічного паспорта ОКП «Коломийське МБТІ» інвентаризаційна вартість житлового господарства по вул. Бр.Василиків, 38 в с. Вікно Городенківського району становить 269 224 грн. За результатами проведення технічного обстеження згаданого будинковолодіння встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди по вул. Бр. Василиків, 38 в с. Вікно Городенківського району в цілому за [PERSON] Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8246 від 29.09.2017р. стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 172 право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Братів Василиків,38 в с. Вікно Городенківського району зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 10.01.1988р. на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14.12.1988р. За заповітом, посвідченим 09 квітня 2002 р. секретарем Вікнянської сільської ради, [PERSON], що проживає в с. Вікно, належну частину житлового будинку, надвірних споруд, земельний пай, все своє майно, де б воно і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за Законом матиме право, - заповів своїй дочці [PERSON]. Заповіт зареєстровано під № 15. [PERSON] помер 08 грудня 2003 р. у віці 70 років в с. Вікно, актовий запис № 13 від 09.12.2003р., що стверджено копією повторного Свідоцтва про смерть серії І-НМ № 253783, виданого 28.09.2017 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.), який набрав чинності з 01.01.2004 р., визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п.4-5 Прикінцевих та перехідних положень згаданого ЦК - цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. За ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюб із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00019298483 сформованого 27 грудня 2017 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 лютого 1958 року у виконкомі Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5; після реєстрації шлюб прізвище дружини [PERSON]. З копії свідоцтва про народження серії IV-УР № 2117632 [PERSON], [INFO], виданого 28 лютого 1962 року с/ЗАГС с. Вікно Городенківського району Станіславської області встановлено, що її батьками є: [PERSON] та [PERSON], місце народження с. Вікно Городенківського району Станіславської області. Довідкою виконавчого комітету Вікнянської сільської ради № 734 від 26.09.2017 року стверджено, що на день смерті [PERSON], [INFO], який помер 08.12.2003 р., разом з ним в с. Вікно по вул. Братів Василиків (колишня [PERSON]),38 були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Отже, позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON]. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Братів Василиків, 38 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 28.11.2017 р. № 2220/02-31 слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 08 грудня 2003р., на житловий будинок, що знаходиться по вул. Братів Василиків,38 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, так як ним не надано документ, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на вищезгаданий житловий будинок. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 38 по вул. Братів Василиків, 38 в с. Вікно, складеного 11.10.2017 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1972 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1950, 1965 та 1989 роках, їх інвентаризаційна вартість становить 269 224 грн. Із довідки № 416, виданої 11.12.2017 року виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами знаходиться на земельній ділянці орієнтовною площею 0,25 га по вул. Братів Василиків,38 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області. Про те, що після смерті [PERSON], померлого 08 грудня 2003р., не заводилась, свідчить повідомлення Городенківської районної державної нотаріальної контори № 461/01-16 від 16.03.2018 р., та Інформаційна довідка № 51208950 зі Спадкового реєстру. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем [PERSON], як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст.524, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 328, 392, 1216, 1222,1233, 1268, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved