Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить встановити факт, що вона є донькою [PERSON], померлої [INFO], визнати договір купівлі-продажу від 01 листопада 1997 року квартири під номером [ADDRESS], що посвідчений Універсальною товарною біржею «Інкопмарк-Контракт», реєстраційний номер 89, дійсним, визнати за нею право власності на вище зазначену квартиру в порядку спадкування. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24 серпня 1990 року її мати, [PERSON], склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона по закону матиме право, заповідала [PERSON]. [INFO] мати померла, але в зазначеному свідоцтві замість прізвища «[PERSON]» помилково зазначено «[PERSON]». Це сталося в зв'язку з тим, що в її паспорті помилково було зазначено замість прізвища «[PERSON]» прізвище «[PERSON]». Після її смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі, на квартиру під номером [ADDRESS]. Ще за життя, 1 листопада 1997 року, її мати уклала договір купівлі-продажу, який був здійсненний брокерами брокерської контори ТОВ «Агентство нерухомості - ІНКОПМАРК» [PERSON], що діяла за згодою та дорученням відповідачів, та [PERSON], що діяла за згодою та дорученням [PERSON], який був укладений на універсальній товарній біржі «ІНКОПМАРК - КОНТРАКТ», відповідачі (продавець) продав, а [PERSON] (покупець) купила вищезазначену квартиру, яка складається з двох кімнат, загальна площа якої 41,0 кв. метри, у тому числі, житлова площа 27,4 кв. метри. У пункті № 7 цього договору зазначається що покупець набуває право власності на квартиру з моменту укладання цього договору і реєстрації його на біржі. Виходячи зі змісту зазначеного договору, сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам угоди. Після звернення до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що наданий для оформлення спадщини договір купівлі-продажу квартири, укладений 1 листопада 1997 року, між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований на УТБ «ІНКОПМАРК - КОНТРАКТ», реєстраційний № 89, без додержання вимог закону щодо його нотаріального посвідчення, що є порушенням ст.ст. 47, 227 ЦК України та Закону України «Про нотаріат». Крім того, у видачі свідоцтва на одержання спадкового майна було відмовлено, в зв'язку з тим, що в порядку окремого провадження необхідно встановити: факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка народилася [INFO], є дочкою [PERSON], померлої [INFO]; належність правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири від 01 листопада 1997 року [PERSON]. Вважає, що укладений договір купівлі-продажу квартири є законним, а право власності на вище зазначену квартиру перейшло до її матері - [PERSON], оскільки при укладанні договору сторони виявили волевиявлення на вчинення купівлі-продажу квартири, уклали про це зазначений договір, передача майна та розрахунки між сторонами відбулися. [PERSON] фактично набула право власності на квартиру під номером [ADDRESS]. В подальшому представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, просив суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], померлої [INFO]. Встановити належність договору купівлі-продажу квартири від 01 листопада 1997 року квартири під номером [ADDRESS], [PERSON]. Визнати договір купівлі-продажу від 01 листопада 1997 року квартири під номером [ADDRESS], що посвідчений Універсальною товарною біржею «ІНКОПМАРК - КОНТРАКТ», реєстраційний номер № 89, дійсним. Визнати за [PERSON] право власності на вище зазначену квартиру під номером [ADDRESS], в порядку спадкування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги з урахуванням збільшення позовних вимог підтримав в повному обсязі. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом з'ясовані наступні факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] народилася [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 11 листопада 1955 року (а.с. 10). 05 серпня 1977 року [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON], після укладення шлюбу їй було присвоєне прізвище «[PERSON]», яке вона має до теперішнього часу, що підтверджується довідкою Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції про укладення шлюбу від 21 липня 2007 року № 06.1/3-56/323 (а.с. 11). 13 травня 1963 року батьки позивача [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 00012936493 від 24 жовтня 2013 року (а.с. 12). Після розірвання шлюбу мати взяла дошлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 05 березня 1931 року (а.с. 13). 18 березня 1964 року мати позивача уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу їй було присвоєне прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 18 травня 1964 року (а.с 14). 24 серпня 1990 року, [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона по закону матиме право, заповідала [PERSON] (а.с 15). [INFO] мати позивача померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 15 червня 2012 року, але в зазначеному свідоцтві замість прізвища [PERSON] помилково зазначено [PERSON]. Це сталося в зв'язку з тим, що в її паспорті помилково було зазначено замість прізвища «[PERSON]» прізвище «[PERSON]» (а.с. 16). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі, на квартиру під номером [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 3860 житлово-експлуатаційної контори № 10 від 20 вересня 2013 року, померла була зареєстрована та проживала в цій квартирі одна з 19 листопада 1997 року до моменту смерті [INFO], разом з нею була зареєстрована [PERSON]. В зазначеній довідці прізвище матері позивача зазначене як «[PERSON]» (а.с. 17). Ще за життя, 01 листопада 1997 року, померла, яка керувалася власним бажанням, купила зазначену квартиру у відповідача [PERSON], що діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В договорі купівлі - продажу квартири прізвище матері позивачки зазначене як «[PERSON]». Згідно з договором купівлі - продажу квартири від 01 листопада 1997 року, який був здійсненний брокерами брокерської контори ТОВ «Агентство нерухомості - ІНКОПМАРК» [PERSON], що діяла за згодою та дорученням відповідачів, та [PERSON], що діяла за згодою та дорученням [PERSON], який був укладений на універсальній товарній біржі «ІНКОПМАРК - КОНТРАКТ», відповідачі (продавець) продав, а [PERSON] (покупець) купила вищезазначену квартиру, яка складається з двох кімнат, загальна площа якої 41,0 кв. метри, у тому числі, житлова площа 27,4 кв. метри (а.с. 18). Квартира, що продавалась відповідачем, належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 серпня 1994 року Кіровоградською міською Радою, згідно з розпорядженням № 11357 від 05 серпня 1994 року і зареєстрованого Кіровоградським обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації 05 вересня 1994 року, за реєстровим номером 13443/55. Продаж зазначеної квартири вчинено за 8460 грн., які покупець передав продавцю повністю до підписання цього договору, про що свідчить їх власноручний підпис на договорі купівлі - продажу. У пункті № 7 цього договору зазначається що покупець набуває право власності на квартиру з моменту укладання цього договору і реєстрації його на біржі. Виходячи зі змісту зазначеного договору, сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам угоди. Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою № 2 заява [PERSON] про прийняття спадщини була прийнята, але у видачі їй свідоцтва на одержання спадкового майна, відмовлено, в зв'язку з тим, як зазначено нотаріусом в постанові від 04 березня 2014 року, наданий для оформлення спадщини договір купівлі-продажу квартири, укладений 1 листопада 1998 року, між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований на УТБ «ІНКОПМАРК - КОНТРАКТ», реєстраційний № 89, без додержання вимог закону щодо його нотаріального посвідчення, крім того, зазначений договір не містить дати його реєстрації на біржі, що не відповідає ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». Згідно ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи які не відповідають вимогам законодавства «Про нотаріат» (а.с 19). Підтвердженням родинних зв'язків [PERSON] з [PERSON] є наступні документи та обставини: 1. Свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 11 листопада 1955 року, в якому батьками позивачки зазначені [PERSON] та [PERSON]. 2. Довідка Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції про укладення шлюбу від 21 липня 2007 року № 06.1/3-56/323, в якій зазначено, що 05 серпня 1977 року позивачка уклала шлюб зі [PERSON], після укладення шлюбу їй присвоєне прізвище «[PERSON]». 3. Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 00012936493 від 24 жовтня 2013 року, який підтверджується факт того, що 13 травня 1963 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. 4. Свідоцтво про народження [NUMBER] від 05 березня 1931 року, яке підтверджує, що після розірвання шлюбу мати позивачки взяла дошлюбне прізвище «[PERSON]». 5. Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 18 травня 1964 року, яке підтверджує, що 18 березня 1964 року мати позивачки уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу їй було присвоєне прізвище «[PERSON]». 6. Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 15 червня 2012 року, в якому зазначено, що [INFO] померла [PERSON], в якому є незначне відрізнення прізвища матері позивачки від свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 18 травня 1964 року, а ім'я, по-батькові та вік співпадають з даними, зазначеними у свідоцтві про шлюб. З викладеного можна зробити висновок, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], померлої [INFO]. Підтвердженням належності правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири від 01 листопада 1997 року [PERSON], є наступні документи: 1. Договір купівлі-продажу квартири від 01 листопада 1997 року, в якому прізвище матері позивачки зазначене як [PERSON], ім'я та по-батькові - [PERSON], паспорт якої визначений наступним чином: [NUMBER], виданий ВВС Первомайського МВК Ворошиловської області 11.01.1977 року, договір підписано як «[PERSON]». 2. Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 18 травня 1964 року, яке підтверджує, що 18 березня 1964 року мати позивачки уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу їй було присвоєне прізвище «[PERSON]». 3. Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 15 червня 2012 року, в якому зазначено, що [INFO] померла [PERSON], в якому є незначне відрізнення прізвища матері позивачки від свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 18 травня 1964 року, а ім'я, по-батькові та вік співпадають з даними, зазначеними у свідоцтві про шлюб. Зазначене свідоцтво видано на підставі паспорта [PERSON]. Підтвердженням права позивачки на визнання права власності на квартиру під номером [ADDRESS], є наступні обставини: оскільки, укладений договір купівлі-продажу квартири є законним, а право власності на вище зазначену квартиру перейшло до матері позивачки - [PERSON], оскільки при укладанні договору сторони виявили волевиявлення на вчинення купівлі-продажу квартири, уклали про це зазначений договір, передача майна та розрахунки між сторонами відбулися. В зв'язку з викладеним, [PERSON] фактично набула право власності на квартиру під номером [ADDRESS]. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України від 18.07.1963 року, чинного на момент укладання та виконання угоди, якщо хоча б одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Зазначена позиція повністю узгоджується з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», де зазначено, що у разі, якщо угода, для якої додержання нотаріальної форми є обов'язковою, виконана повністю або частково однією з сторін, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України від 18.07.1963 року на вимогу сторони, яка виконала угоду або її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Глава 6 ЦПК, а також постанова Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 (із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт родинних відносин між фізичними особами ( п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК) встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Згідно відповіді Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 від 23.05.2014 року № 919/01-09 з заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], до Кіровоградської міської держнотконтори № 2 спадкоємці не звертались. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved