Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до\~суду із позовом до [PERSON] \~\~\~про визнання особи такою, що втратила право користування житловим\~ приміщенням. Позов мотивує тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . Вказує, що у квартирі зареєстрований відповідач, який ніколи фактично в ній не мешкав. Пояснює, що відповідача було зареєстровано за його проханням, за умови, що він зніметься з реєстрації за першим проханням позивача. Разом з тим, місцезнаходження відповідача невідомо, самостійно з місця реєстрації він не знімається та наразі зв`язок із ним відсутній. Даний факт створює для позивача перешкоди у вільному користуванні майном, у зв`язку із чим, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Стрюков В.М. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просять суд задовольнити позов та не заперечують щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив наступні факти та відповідні наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 грудня 2013 року. Це також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер запису про право власності 4144950) та копією технічного паспорту на квартиру. З інформації, наданої виконавчим комітетом Генічеської міської ради вбачається, що [PERSON] зареєстрований в квартирі з 05 березня 2016 року. Разом з тим, факт того, що [PERSON] не мешкає у вказаному житловому приміщенні з моменту реєстрації підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов депутатом Генічеської міської ради, а також показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , зі слів яких, вони є сусідами позивача та їм достеменно відомо, що [PERSON] ніколи фактично не мешкав у квартирі позивача та його місцезнаходження невідоме. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюють питання власності, питання набуття і втрати права на користування житловим приміщенням. За приписами ч. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлений законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи наведені вище норми цивільного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже,\~в судовому\~засіданні встановлено,\~що [PERSON] \~не проживає\~в квартирі,\~належній позивачу\~без поважних\~причин з\~березня 2016\~року, не цікавиться житловим приміщенням, не приймає ніякої участі в його утриманні, тому в розрізі захисту майнового права позивач, [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved