Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась суд з позовною заявою та уточненою позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягувати з відповідача на свою користь на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1000 грн. до закінчення навчання 30.06.2017 року, мотивуючи тим, що повнолітній син сторін навчається на другому курсі денної форми навчання за контрактом факультету фізичного виховання та спорту Житомирського державного універтитету імені Івана Франка та потребує матеріальної допомоги; батько дитини в змозі надавати таку матеріальну допомогу, оскільки має постійний заробіток, хоча офіційно не працевлаштований та не зареєстрований, стягнень по інших виконавчих листах немає. Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, проте подав заперечення на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим зокрема, що на його утриманні є двоє неповнолітніх дітей від повторного шлюбу; має заборгованість за попередній рік по сплаті аліментів в сумі 9398 грн., яка виникла із-за відсутності у нього роботи; погоджується нести витрати на оплату вартості навчання сина в сумі 410 грн. щомісячно. Третя особа - син [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, оскільки перебуває на екзаменаційній сесії, при цьому зазначив, що позовні вимоги його матері [PERSON] підтримує в повному обсязі. В судовому засідані позивач та її представник настоюють на розгляді справи по суті в цьому судовому засіданні за відсутності відповідача та третьої особи, які належним чином повідомлені про розгляд справи, вимоги та доводи позовної заяви підтримали, з мотивів у ній наведених. Заслухавши думку позивача та її предстаника, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є матір'ю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Син [PERSON] зареєстрований та проживає в гуртожитку [ADDRESS], що підтверджується копією його паспорту [NUMBER] та довідкою коменданта гуртожитку № 4 від 16.11.2014 року, та навчається на другому курсі денної форми навчання за контрактом факультету фізичного виховання та спорту Житомирського державного універтитету імені Івана Франка і закінчує навчання 30.06.2017 року, що стверджується довідкою Житомирського державного універтитету імені Івана Франка від 23.09.2014 року № 388 та копією договору № 1394 від 23.08.2013 року щодо надання навчальним закладом освітніх послуг [PERSON] загальною вартістю 33200 грн., укладеним між замовником [PERSON] та виконацчем Житомирським державним універтитетом імені Івана Франка. Обставину того, що повнолітній син сторін перебуває на утриманні матері відповідач не заперечує. Згідно з ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Із досліджених доказів у справі та пояснень учасників процесу судом встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання за контрактом у Житомирському державному універтиті імені Івана Франка за на 2 курсі денної форми навчання, в часі навчання проживає у студентському гуртожитку за місцем своєї реєстрації у [ADDRESS], та не спроможний сам себе утримувати і перебуває на утриманні матері. Проте позивач не в змозі сама утримувати повнолітнього сина, тоді як відповідач є працездатним, а тому має змогу допомагати сину, який навчається. Доказів протилежного суду не надано. Доказів того, що, будучи працездатним, відповідач не працює з поважних причин, суду не надано. Як і не надано доказів того, що відповідач офіційно працює та отримує трудовий дохід. У позовній заяві позивач просить стягувати з відповідача на свою користь на утримання повнолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно. Статтею 184 СК України передбачено підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи відсутність доказів про регулярний, сталий дохід відповідача, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, а тому позовні вимоги підлягають задоволеню частково. При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що доходячи висновку про задоволення позовних вимог частково в сумі 500 грн. щомісячно, суд серед іншого врахував не лише обставину того, що відповідач, будучи працездатним, на момент розгляду справи в суді офіційно не працює, оскільки докази протилежного відсутні та вказана обставина визнана позивачем, тобто не має регулярного доходу; має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проте немає відрахувань за виконавчими листами на їх утримання; а й виходив із встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня поточного року, який становить 1218 грн., а також того, що відповідно до ст.128 Кодексу законів про працю України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України - п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові; при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку; відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved