Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Альфа-банк», [PERSON] про визнання договору поруки № 700003823-П від 20 лютого 2008 року між ЗАТ «Альфа-банк» та [PERSON] припиненим. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20 лютого 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» укладений кредитний договір № 700003823 на суму 27 344 доларів США на строк до 21 травня 2015 року з визначеною номінальною процентною ставкою за користування кредитом 14, 5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором, 20 лютого 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» укладено договір поруки № 700003823-П, згідно якого вона поручилась перед відповідачем за належне виконання позичальником своїх зобов'язань. Вказує, що договір поруки № 700003823-П від 20 лютого 2008 року є припиненим, оскільки ПАТ «Альфа Банк» збільшив процентну ставку за кредитним договором до 16 % річних, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності перед ПАТ «Альфа Банк» за неналежне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором. В судовому засіданні позивач обгрунтування позовних вимог підтримала, просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Альфа-банк» позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовуі. Суду пояснив, що в матеріалах справи дійсно немає даних про те, що позивача повідомлено про збільшення процентної ставки за кредитним договором. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, поважної причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Судом встановлено, що 20 лютого 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 700003823 відповідно до якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 27344 доларів США за сплатою 14, 5 річних з кінцевим строком повернення до 21 червня 2015 року. На забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 20 лютого 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 700003823-П, у відповідності з яким остання несе солідарну відповідальність з [PERSON] у випадку порушення ним зобов'язань за кредитним договором. Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їх права і обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання ч. 1 ст. 628 ЦК України. Відповідно до п. 6.4. договору поруки, у разі збільшення відповідальності Боржника за Основним договором передбачена цим Договором порука діє тільки у випадку, якщо Поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 700003823 відсоткова ставка за користування кредитом з 20.02.2008 року -14, 5 %, з 01.09.2008 року - 16, 5 %. Представником відповідача не надано доказів про те, що ПАТ «Альфа-банк» повідомляв [PERSON] про підвищення відсоткової ставки за кредитним договором № 700003823. Немає у матеріалах справи і доказів про те, що [PERSON] давала згоду на таке збільшення, так як це узгоджено умовами договору поруки. Відповідно до частини 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до п. 22. Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Оскільки за кредитним договором між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] відбулось збільшення кредитної процентної ставки без згоди поручителя [PERSON] підстави покладення на останню відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком відсутні і договір поруки слід визнати припиненим.

Outcome: approved