Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Луцької міської ради про визнання договору оренди землі поновленим та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.07.2007 року між нею та Луцькою міською радою укладено договір оренди землі по [ADDRESS], кадастровий номер 210310017, який зареєстрований у Волинській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.12.2007 року за № 040707700463. Відповідно до п. 17 договору оренди землі від 26.07.2007 року, передача даної земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі рішення Луцької міської ради № 14/146 від 06.06.2007 року. Згідно з п. 3 даного рішення Луцької міської ради, їй вирішено надати на умовах оренди на 5 років земельну ділянку загальною площею 0,0146 га на [ADDRESS], кадастровий номер 210310017, для будівництва/реконструкції та обслуговування торгового закладу згідно з додатком 3. Відповідно до п. 3 договору оренди землі від 26.07.2007 року на земельній ділянці знаходиться приміщення, яке належить орендарю на праві власності. Крім того, між нею та Луцькою міською радою укладено додаткові угоди до договору оренди землі 05.02.2009 року та від 08.04.2013 року. З врахуванням даних додаткових угод, строк дії договору оренди землі від 26.07.2007 року закінчується 19.09.2018 року. Вказує, що вона як орендар вищевказаної земельної ділянки, належним чином виконувала обов'язки, передбачені договором оренди землі, в тому числі сплачувала орендну плату . Зазначає, що 14.08.2018 року, в строк встановлений для реалізації нею переважного права на оренду, вона звернулась до Луцької міської ради із заявою, якою висловила своє бажання продовжити строк дії договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, додавши відповідний проект додаткової угоди, та просила підписати відповідну додаткову угоду до договору. Однак, за наслідками розгляду Луцькою міською радою заяви [PERSON] від 14.08.2018 року, без прийняття відповідно рішення, на адресу останньої направлено лист про заперечення у поновленні договору оренди № 1.1.-11/7852 від 08.10.2018 року, яке отримане позивачем 29.10.2018 року, посилаючись на те, що договір оренди не відповідає вимогам чинного законодавства України, а саме ст. 3 ЗУ «Про оренду землі», відповідно до якої частина (частка) земельної ділянки не може бути об'єктом оренди землі, оскільки об'єктом оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності та те, що частина об'єкта нерухомого майна для обслуговування якого укладено договір оренди землі не є її власністю. Зважаючи, що відповідачем станом на 20.10.2018 року жодного рішення про поновлення чи про відмову (заперечення) у поновленні договору оренди землі по [ADDRESS], не приймалось, вона повторно направила лист про поновлення договору оренди, проте відповіді на заяву не отримала. Зазначає, що вона як орендар земельної ділянки до закінчення строку дії договору оренди землі повідомила орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатись переважним правом на укладення договору на новий строк, проте відповідачем, як цього вимагає ст. 33 Закону України «Про оренду землі», за наслідками поданої заяви не приймалося жодного рішення. При цьому згаданий лист-повідомлення позивача від 08.10.2018 року № 1.1-11/7852 в розумінні зазначеної норми права не є рішенням органу місцевого самоврядування щодо вказаного питання та відповідно відправлене поза межами визначеного строку. З огляду на це, за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про прийняте ним рішення щодо заперечення у поновленні договору оренди землі та після припинення його дії, вважає такий договір оренди поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, як це визначено ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та продовжує далі користуватися земельною ділянкою, належним чином виконуючи обов'язки орендаря згідно даного договору. Просить суд визнати поновленим договір землі від 26.07.2007 року, зареєстрований Волинською регіональною філією ДП «Центр ДЗК» 03.12.2007 року за № 040707700463, укладений між нею та Луцькою міською радою на той самий строк (п'ять років) і на тих самих умовах, які були встановлені договором, а також, просить визнати укладеною додаткову угоду в редакції від 14.08.2018 року про поновлення договору оренди землі по [ADDRESS], кадастровий номер 210310017. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити з підстав наведених в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. В задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Суд встановив, що 26.07.2007 року між [PERSON] та Луцькою міською радою укладено договір оренди землі по [ADDRESS], кадастровий номер 210310017, який зареєстрований у Волинській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.12.2007 року за № 040707700463 (а.с. 18-20). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. А спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Згідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до договору оренди землі від 26.07.2007 року, передача даної земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі рішення Луцької міської ради № 14/146 від 06.06.2007 року. Згідно з п. 3 договору оренди землі від 26.07.2007 року на земельній ділянці знаходиться приміщення, яке належить орендарю на праві власності. Як визначено п. 8 договору оренди, даний договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 05.02.2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, згідно до якої внесено зміни до п. 9 договору та викладено його в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі та встановлюється у розмірі трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю» та становить 3617,46 грн. станом на 2009 рік (а.с. 21). Крім того, рішенням Луцької міської ради від 29.11.2012 року за 34/53 «Про поновлення договору оренди землі громадянці [PERSON] для будівництва (реконструкції) та обслуговування торгового закладу на вул. Червоного Хреста, 16» вирішено продовжити громадянці [PERSON] договір оренди землі, зареєстрований у Державному реєстрі земель від 03.12.2007 року за № 040707700463, строком на 5 років площею 0,0146 га шляхом укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. В подальшому, 08.04.2013 року між [PERSON] та Луцькою міською радою укладено додаткову угоду, якою продовжено строк оренди терміном на 5 років. Дана додаткова угоду є невід'ємною частиною договору оренди землі від 26.07.2007 року та зареєстрована 19.09.2013 року Реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції Волинської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 6769331 від 14.10.2013 року (а.с. 22-24). Тобто з урахуванням вищезазначених додаткових угод, строк дії договору про оренду землі від 26.07.2007 року закінчувався 19.09.2018 року. Як вбачається з матеріалів справи 14.08.2018 року [PERSON] звернулась до Луцької міської ради із заявою, в якій просила поновити договір оренди землі, зареєстрований від 03.12.2007 року № 040707004 по [ADDRESS] (а.с. 14). У відповідь на дану заяву Луцька міська рада листом від 10.09.2018 року за № К-2975-025 повідомила, що у разі відсутності правовстановлюючих документів на частину об'єкта нерухомого майна, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0146, а саме приміщення 5, 6, 7 (відповідно до технічного паспорту на приміщення від 29.05.2007 року), вищевказаний договір оренди поновленню не підлягатиме (а.с. 57). Листом від 08.10.2018 року за № 1.1-11/7852, який був отриманий позивачем 29.10.2018 року, відповідач повідомив про заперечення у поновленні договору оренди землі з посиланням на те, що при розгляді документів, поданих [PERSON] у управління Земельних ресурсів Луцької міської ради, було встановлено, що даний договір оренди землі не відповідає вимогам чинного законодавства України, а саме статті 3 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої частина (частка) земельної ділянки не може бути об'єктом оренди землі, оскільки об'єктом оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності громадян, та те, що частина об'єкта нерухомого майна для обслуговування якого укладено договір оренди землі не є її власністю (а.с. 16). 26.10.2018 року [PERSON] направила відповідачу лист про поновлення договору оренди землі разом з проектом додаткової угоди від 14.08.2018 року (а.с. 25). 12.11.2018 року за № К-2975/1-029 Луцькою міською радою надіслано відповідь на лист позивача від 30.10.2018 року, в якому зазначено, що дана заява та долучені до неї додаткові угоди подані з порушенням процедури поновлення договорів оренди передбачених ч.ч. 1-5, 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», а також, враховуючи, що договір оренди землі не відповідає вимогам чинного законодавства України, примірник додаткової угоди про поновлення строку оренди до договору оренди землі від 26.07.2007 року (датовані 14.08.2018 року) докладені до її заяви не можуть бути підписані Луцькою міською радою (а.с. 73). Згідно реєстру відправленої кореспонденції за 12.11.2018 року, даний лист надіслано Луцькою міською радою [PERSON] за № К-2975/1-029, однак доказів отримання його позивачем не надано. Отже, протягом місячного строку додаткова угода до договору оренди сторонами укладена не була. Чинне законодавство не передбачає автоматичного продовження або поновлення договору оренди землі, оскільки існує законодавчо визначений порядок поновлення договору оренди землі та зобов'язання учасників такого договору щодо здійснення певних дій задля продовження або припинення дії договору. Відповідно до частини першої статті 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений. Відповідно до частини першої статті 777 цього Кодексу наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Аналогічні підстави поновлення договорів оренди землі передбачено статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка конкретизує порядок такої пролонгації, що можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Частина перша статті 33 Закону України «Про оренду землі» регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а частина шоста - підстави поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди. За положеннями частин першої-п'ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Наведене свідчить, що рішення про поновлення договору оренди або відмову в поновленні договору оренди в місячний термін орендодавець приймає на підставі розгляду надісланого орендарем листа-повідомлення про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2027цс15, від 23 березня 2016 року у справі 6-146цс16, від 25 лютого 2015 року у справі № 6-10цс15. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач посилається на те, що 14.08.2018 року вона направила орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди, однак доказів на підтвердження того, що до заяви від 14.08.2018 року нею було додано проект додаткової угоди про продовження дії договору оренди землі, суду стороною позивача не надано. В матеріалах справи наявні лише докази направлення позивачем листа-повідомлення з проектом додаткової угоди від 14.08.2018 року, який надіслало останньою відповідачу 26.10.2018 року, тобто з недотриманням установленого законом строку. Отже, дослідивши надані сторонами докази і належно їх оцінивши, суд дійшов висновку, що позивач не дотримався вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки у встановлений у договорі і законі строк до повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк не надав відповідний проект додаткової угоди, а також враховуючи, що орендодавець письмово повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди, а тому позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed