Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.07.2002 р. Повітненською сільською радою Городоцького району Львівської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги в основному мотивує тим, що, шлюб з відповідачем є невдалим через постійні сварки та конфлікти, які виникали при вирішенні сімейно-побутових питань, на неодноразові прохання змінити свою поведінку та ставлення до сім`ї, чоловік не реагував, сім`ю матеріально не забезпечував. Зазначила, що з жовтня 2018 року з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, вона втратила до нього почуття любові, тому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просить справу розглядати у її відсутності (а.с. 18). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечує розірванню шлюбу з відповідачкою, просить про розгляд справи у його відсутності (а.с. 19-21). У підготовче судове засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. За положеннями ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви, заяв сторін, долучених до справи свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що сторони 22.07.2002 р. зареєстрували шлюб у Повітненській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис № 7, від такого мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , не підтримують подружніх стосунків з жовтня 2018 року, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому згідно ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу (а.с. 4, 5). Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи добровільну згоду відповідача на розірвання шлюбу (а.с. 19), суд приходить до висновку, що, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, формально існуючий шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, заявах сторін, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало не можливим та суперечитиме їх інтересам. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , заяви сторін, те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, сторони категорично заперечують проти примирення, спору відносно майна та місця проживання дитини у сторін не виникає, суд приходить переконання, що підстав для збереження шлюбу немає, а тому вважає, що позов слід задовольнити, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки 840 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved