Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON], між якими 28 серпня 1997 року було розірвано шлюб. Рішенням Ленінградського районного суду м. Києва від 23 серпня 1996 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки, позивача у справі, [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до договору №15736/110522 від 09 серпня 2011 року, укладеного між Київським університетом культури (виконавець) в особі ректора Скнаря О.І. та [PERSON], виконавець взяв на себе зобов'язання за рахунок замовника здійснити підготовку замовника за напрямком 6030301 «журналістика», освітньо-кваліфікаційний рівень «бакалавр», форма освіти - денна. Відповідно до п.В розділу 4.4.1 вказаного договору, посеместрова оплата складає 7 500 грн. 00 коп. На сьогоднішній день вона навчається на 3-му курсі Київського університету культури. Відповідно до платіжних документів та відміток про сплату у договорі, за навчання перерахована загальна сума, що складає 39 375 грн. 00 коп. На підставі наведеного, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на період її навчання в сумі 19 687 грн. 50 коп., ? частину витрат по оплаті її навчання з травня 2014 року до закінчення навчання, чи до досягнення нею 23-річного віку, що складає 625 грн. 00 коп., стягнути ? частину витрат по оплаті її навчання за період з січня 2014 року по квітень 2014 року, що складає 2 500 грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 375 грн. 00 коп. В ході судового розгляду, представник позивача звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог та виклав позовні вимоги в наступній редакції: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], на додаткове утримання ? частину витрат по оплаті за навчання дитини - [PERSON], що становить 22 187 грн. 50 коп., ? частину витрат по оплаті за навчання дитини - [PERSON], які будуть проведені останньою за період її навчання з травня 2014 року до закінчення навчання, чи до досягнення нею 23-річного віку, що складає 625 грн. 00 коп., щомісячно, а також судовий збір в сумі 375 грн. 00 коп. В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням їх уточнень та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти надання матеріальної допомоги на навчання доньки, однак пояснив, що він не має такої можливості. Крім того пояснив, що він має ще одну дитину - [PERSON], [INFO], якій добровільно надає мінімальну матеріальну допомогу. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, повно і всебічно з'ясувавши фактичні обставини даної справи, вивчивши та дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 28 серпня 1997 року зроблено запис за №895 (а.с. 9 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу). В шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] [INFO], про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 27 жовтня 1994 року зроблено відповідний запис за №1983 (а.с.10 - копія свідоцтва про народження, а.с.4-5 - копія паспорту позивача). Рішенням Ленінградського районного суду м. Києва від 28 серпня 1996 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], в розмірі ? частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 23.08.1996 року, до повноліття дитини. На підставі вищевказаного рішення суду, 31.03.2006 року Святошинським районним судом м. Києва було видано відповідний виконавчий лист та відкрито виконавче провадження (а.с.7-8 - копія виконавчого листа). Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач частково сплачував аліменти за вищевказаним виконавчим листом, однак має заборгованість по аліментам. Відповідно до договору Київського університету культури №15736/110522 про підготовку фахівця з вищою освітою, укладеного 09 серпня 2011 року між Київським університетом культури в особі ректора (проректора) Скнаря О.І. та [PERSON], Університет як виконавець взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів [PERSON], як замовника, здійснити підготовку (освітню послугу) останньої за напрямом підготовки 6 030301 журналістика (ЖВС), за освітньо-кваліфікаційний рівнем «бакалавр», за денною формою навчання. Строк надання даної послуги з 2011 по 2015 рік. Сума оплати за семестр - 7 500 грн. 00 коп. (а.с.12-13 - копія договору). Як вбачається з даного договору, замовником вказана [PERSON], виконавцем є Київський університет культури, а платником - бабуся позивача, [PERSON]. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, дійсно оплату за навчання позивача повністю проводила її бабуся - [PERSON] Отже, частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліменті не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.2 ст.185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи зі змісту ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач частково сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] за виконавчим листом №2-2856, виданим 31.03.2006 року Святошинським районним судом м. Києва, однак має заборгованість по аліментам, що підтверджується відповідною довідкою ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві та фотокопіями квитанцій, які приєднані до матеріалів даної справи. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Святецького Д.В. від 13.11.2013 року ВП №10144649, накладено арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належить боржнику [PERSON], в межах суми звернення стягнення - 12 808 грн. 37 коп. Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач перебував в шлюбі з [PERSON], однак шлюб між ними було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №686 від 27 серпня 2009 року (а.с.40 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Від даного шлюбу відповідач також має дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.39 - копія свідоцтва про народження). Що стосується доходів відповідача, останній надав довідку про доходи, з якої вбачається, що він працює в ТОВ «Гранд-Мобайл» та займає посаду комірник. Загальна сума доходу за період з квітня 2013 року по червень 2014 року, за винятком аліментів, становила 19 620 грн. 00 коп., з яких з квітня по листопад 2013 року було нараховано 1 450 грн. 00 коп., з грудня 2013 по березень 2014 року - 1 525 грн. 00 коп., в квітня 2014 року - 700 грн. 00 коп., а з травня по червень 2014 року - 610 грн. 00 коп. (а.с.41 - довідка про доходи). Як пояснив в судовому засіданні відповідач, він добровільно надає мінімальну допомогу своїй іншій дитині, [PERSON] Таким чином, що стосується вимог позивача в частині стягнення з відповідача на її користь на додаткове утримання ? частину витрат по оплаті за її навчання, що становить 22 187 грн. 50 коп., суд дійшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки представник позивача в судовому засіданні чітко надав свої пояснення стосовно того, що оплату за навчання позивача здійснювала її бабуся - [PERSON], крім того, в самому договорі Київського університету культури №15736/110522 про підготовку фахівця з вищою освітою, укладеного 09 серпня 2011 року між Київським університетом культури в особі ректора (проректора) Скнаря О.І. та [PERSON], зазначено, що замовником є [PERSON], виконавцем - Київський університет культури, а платником - бабуся позивача, [PERSON]. Крім того, в матеріалах справи містяться фотокопії квитанцій про внесення коштів по оплаті за навчання позивача, і в деяких з них вказано, що кошти прийняті від [PERSON], однак це не є належним доказом оплати навчання за власні кошти позивача. В ході судового розгляду, суд дав оцінку майновому стану відповідача, а тому з урахуванням майнового стану останнього, наявної заборгованості по аліментах, яку відповідач частково намагається сплачувати, що ідтверджується відповідними квитанціями, наявності дитини від іншого шлюбу, яка також, безумовно, потребує матеріальної допомоги, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на її користь ? частини витрат по оплаті навчання, які будуть проведені останньою за період її навчання з травня 2014 року до закінчення навчання, що складає 625 грн. 00 коп., підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 300 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з травня 2014 року, до закінчення [PERSON] навчання в Київському університеті культури. Крім того, у відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі навеленого та

Outcome: partial