Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2008 р.н., у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 02.07.2005 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , 2008 р.н., який проживає разом з матір`ю. Вихованням та утриманням дитини займається позивач, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Ухвалою суду від 31.05.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі. Одночасно у поданій до суду заяві уточнила свої позовні вимоги та прохала суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Відповідач в судові засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 22.09.2021 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Сторони з 02.07.2005 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції складено актовий запис №671 (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно з довідкою від 05.04.2021 №965, наданою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради, неповнолітній [PERSON] , 2008 р.н., зареєстрований разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку на дитину. Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст.141 ЦПК України. З урахування звільнення позивача від сплати судового збору при звернені до суду із відповідним позовом, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 908 грн судового збору.

Outcome: approved