Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить встановити факт, що [PERSON] народилася [INFO] року в с. Раковець Городенківського району у батьків: [PERSON] та [PERSON] та просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS]. В позові покликається на те, що згідно свідоцтва про право власності від 20.12.1989 року житловий будинок, розташований по [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого була мати позивачки [PERSON]. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 7070 від 21.02.2017 року право власності на житлове господарство по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON], як головою колгоспного двору, на підставі рішення виконавчого комітету № 247 від 13.12.1989р. У відповідності до технічного паспорта, оформленого 20.03.2017 року ОКП «Коломийське МБТІ», житлове господарство складається з житлового будинку позначеного на схемі в технічному паспорті літ. «А», загальною площею 72,4 кв.м, житловою площею 33,8 кв.м, літньої кухні, комори, трьох сараїв, стодоли, стайні, вбиральні, огорожі та вимощення. Будівництво житлового будинку здійснено у 1962 році. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,19 га, що стверджено довідкою Раковецької сільської ради № 259 від 24.02.2018 року. [PERSON] померла [INFO] року. Разом з [PERSON] на час її смерті проживала позивачка, вели спільне господарство. Окрім позивачки, з ними проживали її діти і внуки. На час смерті [PERSON] діяв Цивільний кодекс України 1963р. Після маминої смерті позивачка продовжує проживати у житловому будинку, користується предметами домашнього вжитку, розпоряджається майном на власний розсуд. Тобто, своїми діями позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Городенківської державної нотаріальної контори. Постановою № 807/02-31 від 05.05.2017р. нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з реєстрацією господарства як колгоспного двору. З виписки Раковецької сільської ради № 257 від 24.02.2017 року вбачається, що станом на 15.04.1991р. у житловому господарстві проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (згідно довідки Раковецької сільської ради № 139 від 08.02.2017р. вибув з господарства 03.01.1994р, та відповідно до ст.126 ЦК України в ред.1963р., втратив право на членство у колгоспному дворі), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачка. Ніхто з них не звертався з заявою про виділ частки в колгоспному дворі. Після смерті матері позивачка продовжує проживати в житловому будинку, що належав її матері, як голові колгоспного двору, виготовила технічну документацію за власні кошти, обробляє земельну ділянку. Однак, оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може. Так як свідоцтво про народження матері відсутнє, позивачка звернувшись у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 23.12.2016 року , звідки отримала відповідь № 5.2-04-06/1996 про те, що в архіві відділу актовий запис про народження [PERSON], [INFO], уродженки с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, відсутній. Книги державної реєстрації актових записів про народження по с. Раковець за 1943 рік не збереглися. Звернувшись у Городенківський відділ ДРАЦС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області з заявою про поновлення актового запису про народження, позивачці усно роз'яснено, що підстав для поновлення актового запису немає і дане питання слід вирішувати в судовому порядку. Згідно свідоцтва про одруження 01.10.1967р. позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON]. Виписками з погосподарських книг Раковецької сільської ради підтверджується, що дата народження позивачки - [INFO] року, вона є дочкою [PERSON] та [PERSON]. У першому шлюбі у неї було прізвище «[PERSON]», однак актовий запис про одруження теж відсутній. Встановлення факту народження має для позивачки юридичне значення, так як є необхідним для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Від встановлення цього факту залежить виникнення та реалізація спадкових прав позивачки. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, складений ОКП «Коломийське МБТІ», вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 151 810 грн. 07 березня 2018 року Ухвалою про відкриття провадження у справі до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Городенківський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, так як перебуває на лікуванні. Одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують щодо визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS] в цілому за [PERSON] Городенківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, заперечень по справі не має. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON], бабусі по материнській лінії, визнала. Пояснила, що у її бабусі немає свідоцтва про народження. Бабуся була одруженою два рази та мала 3 дітей. З першим чоловіком у неї було прізвище - [PERSON], а після одруження вдруге 01.10.1967р. з [PERSON], її прізвище було змінено на - [PERSON]. Від першого шлюбу у неї є дочка, мати відповідачки, [PERSON], а від другого шлюбу мала двох дітей: сина [PERSON], який помер в [INFO], та дочку [PERSON], яка є відповідачкою по даному позову. Бабуся [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні що стверджується довідкою Коломийської ЦРЛ № 16 від 14.03.2018р. Відповідач також пояснила, що її бабуся [PERSON] зверталася з заявою до Городенківського відділу РАЦС Головного ТУЮ в Івано-Франківській області про поновлення актового запису про народження, однак в письмові формі відповідь не отримала. Суд, вислухавши відповідачку, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З копії повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № 05.2-04-06/1966 від 23.12.2017р. вбачається, що в архіві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відсутній актовий запис про народження [PERSON], [INFO], уродженки с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області; перевірка проведена з 1946 року по теперішній час по поновлених актових записах. Книги державної реєстрації актових записів про народження в архіві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області по вищевказаному населеному пункту за 1943 рік не збереглися. Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружилися 01 жовтня 1967 року, актовий запис № 5; після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. Копією виписки з погосподарської книги Раковецької сільської ради по господарству в с. Раковець (особовий рах. 170) доводиться, що станом на 1967-1968 роки в колгоспному дворі голови [PERSON] були зареєстровані та проживали: його дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], внука [PERSON] та внук [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], сусідка позивачки, ствердила, що [PERSON] є її сусідкою, вона з [INFO], її батьками були [PERSON] та [PERSON]. На даний час [PERSON] живе у дочки [PERSON], вона хвора, але жива. [PERSON], допитаний як свідок в судовому засіданні, пояснив, що він є далеким родичем позивачки [PERSON], яка від нього молодша, дівоче її прізвище [PERSON]. Її батьками були [PERSON] та [PERSON]. Параска два рази виходила заміж, має троє дітей. Перший чоловік [PERSON], а другий [PERSON]. Зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту, що [PERSON] народилася [INFO] року в с. Раковець Городенківського району у батьків [PERSON] та [PERSON]. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20 грудня 1989 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районноїРади6 народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районноїРади6 народних депутатів № 247 від 13 грудня 1989 р., посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] - дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Довідкою № 160, виданою 15 лютого 2018 року виконавчим комітетом Раковецької сільської ради стверджено, що в [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS] та на даний час перейменована на [ADDRESS]. Довідка № 257, видана 24.02.2017 року Раковецькою сільською радою свідчить, що згідно погосподарської книги № 2 особовий рахунок № 0169-1 в господарстві по [ADDRESS] станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: голова сім'ї [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], внука [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], внука [PERSON], [INFO], правнука [PERSON], [INFO], правнук [PERSON], [INFO], правнука [PERSON], [INFO] Довідкою № 139, виданою 08.02.2017 року виконавчим комітетом Раковецької сільської ради стверджено, що зять [PERSON], [INFO], по [ADDRESS] не зареєстрований і не проживає по вказаній адресі з 03.01.1994 року. [PERSON] померла [INFO] р. в с. Раковець Городенківського району, актовий запис № 18 від 24.11.2000 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24.11.2000 року Раковецькою сільською радою Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. На час смерті спадкодавця [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На час смерті [PERSON] ([INFO]) до складу її сім'ї входили: дочка [PERSON], [INFO], внука [PERSON], [INFO], внука [PERSON], [INFO], правнука [PERSON], [INFO], правнук [PERSON], [INFO], правнука [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], правнука [PERSON], [INFO], правнука [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO] Вони проживали разом та спільно вели домашнє господарство. Онук [PERSON] помер [INFO] року у віці 47 років, актовий запис № 1818, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07.11.2016р. Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. На час смерті матері [PERSON] позивачка [PERSON] проживала разом з нею. Як спадкоємець першої черги за законом, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З повідомлень приватних нотаріусів Городенківського районного нотаріального округу:Яшана Р.Р.6 № 271/01-16 від 10.05.2018р. та Стефурак Н.Я.3 № 230/01-16 від 08.05.2018р. вбачається, що спадкова справа щодо майна [PERSON], яка померла 2.11.2000 року ними не відкривалася. Копією спадкової справи № 74/2017, наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори стверджується, що позивачка [PERSON] 28.02.2017 року подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46923963, виданому Першою Снятинською державною нотаріальною конторою 28.02.2017р., доводиться, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], номер у спадковому реєстрі 60310991, номер у нотаріуса 74/2017. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 7970 від 21.02.2017р. стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 67 право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], головою колгоспного двору, на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 20.12.1989р. на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13.12.1989р. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1962 р., інші господарські будівлі збудовані в 1962, 1982, 1990 роках, їх інвентаризаційна вартість становить 151 810 грн. Довідкою № 259, виданою виконавчим комітетом Раковецької сільської ради 24.02.2016р. стверджується, що за господарством по [ADDRESS] числиться земельна ділянка - 1,77 га, в т.ч.: для ведення особистого селянського господарства - 1,58 га, для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,19 га. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 807/02-31 від 05.05.2017 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] року, на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що житловий будинок належав колгоспному двору, однак частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Позивачка проживає по [ADDRESS], користується житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачі, колишні члени колгоспного двору, не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved