Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Генічеським відділом РАЦС Херсонської області, актовий запис № 113. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 27 вересня 2003 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги. Фактично їх сім`я розпалась ще з листопада 2014 року. Позивачка вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, підтвердила, що можливість зберегти шлюб відсутня. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] проти задоволення позову та розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились 27 вересня 2003 року, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 113. Шлюб зареєстровано у Генічеському відділі реєстрації актів громадянського стану Херсонської області (свідоцтво про одруження від 27 березня 2003 року серії [NUMBER] ). Прізвище дружини після одруження - [PERSON] . За час шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження від 09 березня 2004 року серії [NUMBER] ). На теперішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, примирення між ними неможливе, подальше спільне життя суперечитиме інтересам позивачки. Обидві сторони бажають шлюб розірвати. Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). Статтею 24 СК України передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами частини 2 статті 36 та статті 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ті обставини, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинено, обидва не бажають далі проживати у шлюбі, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, її вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved