Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, проживали у житловому будинку по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла її мати [PERSON] , однак не оформила у встановленому законом порядку. Після смерті матері [INFO] відкрилася спадщина на будинок. Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилась, представник позивача подав заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просить розглядати справу без його участі. Смідинською сільською радою Старовижівського району Волинської області подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення позову заперечень немає. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 21). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок, збудований у 1960 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться\~по [ADDRESS] , у якому він був зареєстрований і проживав разом з дружиною [PERSON] . Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 24, 26). Спадщину після смерті останнього прийняла його дружина [PERSON] , проте не оформляла своїх спадкових прав на вищевказаний будинок, лише отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна (земельні ділянки) (а.с. 26, 53). Зі свідоцтва про смерть встановлено (а.с. 22), що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] \~03.10.1993 р. склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла дочці [PERSON] (а.с. 20). З матеріалів справи встановлено, що позивач постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті (а.с. 26), звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та видачу їй свідоцтва про право на спадщину (а.с. 50). З огляду на вказане, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Постановою нотаріуса від 28.01.2021 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно (а.с. 35). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 103/2020 до майна померлої [PERSON] (а.с. 49-58), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved