Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просила встановити факт, що має юридичне значення, про те, що [PERSON] на час смерті, а саме [INFO] року, постійно проживав разом із [PERSON], [INFO], в [ADDRESS]. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що [INFO] року помер її брат [PERSON], який за життя набув право на земельну частку (пай) із земель колективної власності СВАТ «Городищенське» розміром 2,34 га в умовних кадастрових гектарах. Заявниця є спадкоємцем померлого за законом. З метою переоформлення спадщини вона звернулась до нотаріальної контори, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини, оскільки вона не може документально підтвердити факт постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті. У зв'язку з цим [PERSON] змушена звернутись за захистом своїх прав до суду. У судове засідання на розгляд справи 11.09.2017 року заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, представник подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи, Женишковецької сільської ради, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у суд не з'явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, визнавши заяву повністю. Заслухавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Женишківці помер [PERSON], яка був зареєстрований в [ADDRESS], а фактично проживав [ADDRESS], разом із сестрою [PERSON]. Після його смерті залишилося майно, до складу якого входить, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах із земель СВАТ «Городищенське», на яке відкрилась спадщина. Заявник є спадкоємцем померлого другої черги за законом. 24.07.2017 року заявник [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно після смерті [PERSON], однак постановою нотаріуса від 24.07.2017 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропущенням нею шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 14.12. 2004 року; копією паспорта заявника; посвідкою про народження № [NUMBER], згідно якої батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про народження [NUMBER] згідно якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]; постановою приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.07.2017 року. Факт постійного проживання заявника спільно із [PERSON] на час його смерті підтвердили у суді свідки [PERSON] та [PERSON] Крім того, згідно довідки Женишковецької сільської ради від 07.08.2017 року № 738, [PERSON] до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS], але останніх три роки у зв`язку із хворобою проживав із сестрою [PERSON] [ADDRESS]. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, а також його дід та баба. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини вона не може через відсутність документа, котрий свідчить про факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження вимог про визнання факту її постійного проживання із [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки з урахуванням хвороби останнього він потребував догляду та допомоги, у зв'язку з цим і проживав разом з заявником.

Outcome: approved