Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

[PERSON]\~звернулася в\~Млинівський районний\~суд з\~позовом до\~[PERSON]\~про розірвання\~шлюбу, посилаючись на неможливість сумісного проживання з відповідачем. Позивачка зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що вони мають різні характери та погляди на життя, не можуть знайти взаємопорозуміння між собою, в звязку з цим у них виникають сімейні конфлікти. Шлюбні відносини між ними припинені. Сімя розпалася і примирення неможливе. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити, а що стосується вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то в цій частині від позовних вимог відмовилася. Розгляд справи просить проводити за її відсутності. (а.с.29) Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу не заперечує, просить їх задоволити. (а.с.30) Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у звязку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні, так як він підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, а саме: свідоцтвом про\~шлюб серії\~1-ГЮ\~№086024\~виданим 13\~липня 2005\~року Ярославицькою сільською радою Млинівського району Рівненської області, підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 липня 2005 року, прізвище дружини після одруження [PERSON]. (актовий запис №2). (а.с. 15) З копії\~свідоцтва про\~народження серії\~1-ГЮ\~№056856\~виданого 27\~липня 2007\~року Ярославицькою сільською радою Млинівського району Рівненської області, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON]. (актовий запис №16). (а.с.7) Відповідно до ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обовязки в шлюбі та сімї. Частиною 3 ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.\~112\~ч.2\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд, оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, враховуючи викладені у позові обставини, прийшов до висновку, що позов є обргунтованим та підлягає задоволенню. Подальше збереження шлюбу протирічить правам та інтересам сторін, порушує їх права на вільний вибір та добровільність шлюбу, а тому є всі підстави суду визнати, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. У відповідності до ч.1 ст.141\~КУпАП судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вимог ст.142 КУпАП, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією №39 від 10 січня 2019 року, а відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, в зв'язку з чим позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, суд вважає, що позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору, в сумі 384,20 грн., а з відповідача стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 384,20 грн. Згідно п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про зменшення позовних вимог, в якій відмовилась від позову в частині стягнення витрат на правничу допомогу, то суд прийшов до висновку, що судові витрати, повязані з оплатою витрат на правничу допомогу адвоката слід залишити за позивачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved