Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною й вихованні, визначення порядку спілкування матері з сином. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так, [PERSON] та [PERSON] мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] проживав з дитинства разом зі позивачкою до лютого 2020р.. Позивачка стверджує, що в лютому 2020 року, відповідач самовільно змінив місце проживання сина, фактично викравши його з будинку. На протязі часу з лютого 2020 по вересень 2020 року відповідач надавав позивачці можливість бачитися з сином, однак з вересня 2020 року припинив надавати їй сина для зустрічей та навіть заборонив спілкування телефоном, не повідомляє про місце знаходження дитини, стан здоров`я, тощо. Позивачка, як мати сина, бажає бачитись із сином, проводити із ним час, спілкуватися, святкувати дні народження та інші свята. На підставі викладеного позивачка просить: 1.Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] .. 2.Визначити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] : -спілкування та перебування дитини разом з матір`ю кожної суботи з 11.00. - до 18.00 неділі, -перебування разом з матір`ю щорічно під час літнього оздоровлення в серпні місяці, -перебування дитини разом з матір`ю на день народження дитини щороку з 09.00 год. - до 15.00 год., -перебування дитини разом із матір`ю щорічно 19 грудня на день Святого Миколая з 09.00 - до 20.00 год., -перебування дитини разом із матір`ю щорічно з 01 січня до 04 січня під час святкування нового року. 3.Зобов`язати [PERSON] письмово повідомляти [PERSON] про зміну свого місця проживання та місця проживання сина [PERSON] , [INFO] не пізніше ніж через три дні з часу зміни місця проживання. 4.Стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору. (а.с. 2-3) В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві. Так позивачка пояснила, що з дати народження сини до лютого 2020р. її син проживав разом із нею. Однак в лютому 2020р. відповідач забрав сина до себе, після чого дитину до неї не повертав. Вона намагалась повернути дитину, однак відповідач їй повідомив, що дитина бажає проживати тільки з ним. В період з лютого по вересень 2020р. відповідач інколи дозволяв їй спілкуватись з дитиною, однак лише у його присутності та лише на декілька годин. Позивачка стверджує, що відповідач спеціально налаштовує проти неї дитину, намагається зробити все, щоб вона взагалі дитину не бачила. Так, починаючи з вересня 2020р. відповідач взагалі припинив її спілкування із сином у будь-якій формі, заборонивши навіть телефонні розмови. З цього часу, вона не може знайти себе місце, вона постійно перебуває у стресовому стані, душевна біль та постійний страх за життя дитини не дає їй можливості існувати. В процесі підготовчого розгляду справи відповідач позовні вимоги не визнав, запропонувавши позивачці вирішити питання мировим шляхом, у зв`язку з чим, просив оголосити перерву. Однак після цього у судові засідання жодного разу не з`явився, будь-яких пропозицій щодо укладення мирової угоди до суду не подавав. (а.с. 41-42) Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, посилаючись на наступні тези. Так, відповідач не заперечує щодо спілкування дитини з матір`ю, однак лише у присутності батька. Представник відповідача обґрунтовує дану позицію, посилаючись на те, що відповідачка має проблеми з алкогольною залежністю, у зв`язку з чим, лікувались у спеціальному закладі. Сама дана проблема сприяла тому, що батько вирішив забрати дитину до себе, оскільки дитина до нього звернулась за допомогою. Представники органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явились, відповідно до поданого клопотання просили справу розглянути у їх відсутність, надавши висновок по справі. (а.с. 47) Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.6) Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] проживав з дитинства разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З копії характеристики навчального закладу «Ясла-Садок» №21 Одеської міської Ради № 23 від 28.01.2020р. вбачається, що за час відвідування [PERSON] , [INFO] закладу в період з 14.08.2019р. по 25.10.2019р. вихованням дитини займались мати та батько, які по черзі забирали дитину з закладу, цікавились питаннями виховання дитини, оплачували харчування. Судом встановлено, що у лютому 2020р. малолітній [PERSON] , [INFO] став проживати з батьком з лютого 2020р., вищевказаний факт сторони визнали в судовому засіданні. В своїх поясненнях позивачка стверджує, що відповідач без її відома та згоди змінив місце проживання дитини. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач був змушений забрати дитину до себе, оскільки у сім`ї позивачки виникли несприятливі умови для проживання дитини. Так, за твердженням представника відповідача позивачка має проблеми з алкоголем, у зв`язку з чим проходила лікування, а брат позивачки є наркозалежним. Оцінка судом доказів, які були надані сторонами. Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено,що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В судовому засіданні не встановлено доказів того, що відповідач [PERSON] протиправно, тобто без згоди та відома позивачки, змінив місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Так зі сторони позивачки не надано жодного доказу, що вона зверталась до правоохоронних органів, служби у справах дітей, органу опіки та піклування з приводу протиправних дій відповідача щодо зміни місця проживання дитини. Окрім того, у заявлених позовних вимогах позивачка не ставить питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. З пояснень позивачки вбачається, що після того, як дитина стала проживати спільно з батьком, вона мала можливість бачити дитину, однак тільки у присутності батька. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачка фактично погодилась на проживання дитини спільно із батьком. Судом встановлено, що між батьками дитині існує суперечка щодо визначення способу участі матері дитини у вихованні дитини, що підтвердили сторони в судовому засіданні. Отже між батьками виник спір щодо порядку спілкування та виховання малолітньої дитини, що регулюються наступними нормами законодавства. Правові підстави ухваленого рішення. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Пунктами 2, 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Крім того, у відповідності до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною 3 ст. 157 СК України встановлено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1,2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Крім того, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 19 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради №01-05-3/90вх від 20.05.2021р. визначено способи участі позивачки у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] шляхом встановлення спілкування щосуботи з 11.00 до 18.00, щорічно в серпні для літнього оздоровлення; в день народження дитини щороку з 09.00 год. - до 15.00 год., щорічно на день Святого Миколая з 09.00 - до 20.00 год., щорічно з 01 січня до 04 січня. (а.с. 48-50) Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач не заперечує щодо спілкування дитини з матір`ю, однак лише у присутності батька, при цьому він посилався на те, що відповідачка має проблеми з алкогольною залежністю, у зв`язку з чим, лікувались у спеціальному закладі. Сама дана проблема сприяла тому, що батько вирішив забрати дитину до себе, оскільки дитина до нього звернулась за допомогою. Суд вважає, що вищевказана обставина не доведена належними доказами, а тому відсутні підстави для будь-якого позбавлення можливості матері спілкуватись та проводити час з дитиною. Суд також звертає увагу на те, що дійсно в процесі розгляду справи в судовому засіданні 04.11.2021р. представником відповідача [PERSON] адвокатом Бобир Л.В. було подано клопотання про витребування доказів щодо проходження лікування позивачкою. Однак ухвалою суду від 04.11.2021р. вищевказане клопотання було відхилено з наступних підстав. Так, ухвалою суду від 10.12.2020р. було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 11 лютого 2021р. о 14.30. В судовому засіданні 11.02.2021р. було оголошено перерву, оскільки були відсутні відомості про вручення відповідачу судової повістки, та призначено наступне засідання на 22.04.2021р. о 09.00. Судом було повторно направлено копію ухвали про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатком на ім`я відповідача, яку він отримав 25.02.2021р. Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. В ухвалі суду від 10.12.2020р. було встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Однак відзив по справі наданий лише 04.11.2021р. з пропущенням встановленого судом строку. Окрім того, відповідач [PERSON] особисто був присутнім у судовому засіданні 22 квітня 2021р., однак відзиву та жодних письмових клопотань до суду не подавав. На підставі викладеного, суд вважає, що данні дії відповідача, а також його представника були направлені на затягування розгляду справи, при цьому відповідач мав достатньо часу для подачі вищевказаного клопотання, однак не скористувався своїм процесуальним правом. Суд, оцінюючі пояснення сторін, вважає, що під час визначення способу спілкування та виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] із матір`ю [PERSON] необхідно виходити з балансового підходу, а також з урахуванням інтересів самої дитини. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що батько має великий вплив на дитину, а тому дитина має побоювання щодо спілкування з нею без присутності батька. На підставі викладеного, суд вважає, що дитина повинна пройти певний курс адаптування спілкування з матір`ю, зважаючи на зміни обставини у її житті, а тому первинні шість місяців з дати набуття рішенням законної сили, спілкування матері з дитиною повинні відбуватись у присутності батька. В той же час, відповідач [PERSON] в інтересах своєї дитини, з метою усунення впливу будь-яких негативних факторів на психіку дитини, зобов`язаний сприяти налагоджуванню спілкування матері з дитиною. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та необхідно встановити наступний спосіб спілкування та виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] із матір`ю [PERSON] ( [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) протягом шести місяців, починаючи з дати набирання рішенням законної сили: кожної суботи або неділі з 11.00 до 17.00 у присутності батька [PERSON] ; на день народження дитини з 10.00 год. до 15.00 год. у присутності батька [PERSON] ; 19 грудня на день свята Святого Миколая з 10.00 год. до 15.00 год. у присутності батька [PERSON] ; з 01 січня до 04 січня з 10.00 год. до 15.00 год. у присутності батька [PERSON] ; Після завершення даного строку (шести місяців, починаючи з дати набирання рішенням законної сили). кожної суботи з 11.00 до 11.00 наступного дня (неділі); на день народження дитини з 10.00 год. до 15.00 год.; 19 грудня щорічно на день свята Святого Миколая з 10.00 год. до 15.00 год.; щорічно з 02 січня 10.00 до 04 січня 15.00; щорічно та цілодобово у серпні місяці з метою оздоровлення дитини, починаючи з 01.08. по 20.08.; 3. Зобов`язати [PERSON] ( [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) повідомляти [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП № [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) про місце перебування дитини [PERSON] , [INFO] під час спільного перебування. 4.Зобов`язати [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП № [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) не перешкоджати [PERSON] ( [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) у спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] у визначений час, згідно п. 2 рішення суду. 5. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП № [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір у розмірі у розмірі 840 гривень 80 копійок

Outcome: partial