Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 4,13га, кадастровий номер 5122082600:01:001:0099, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка залишилась після померлої 17.12.2011 р. [PERSON] Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутності, та відсутності її представника. Також до суду із заявою звернулись відповідачі про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності . Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, у судовому засіданні встановлено, що 17.12.2011 р. померла [PERSON] - матір позивачки, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,13га, кадастровий номер 5122082600:01:001:0099, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлої на підставі Державного акту серія ОД № 033849 від 18.08.2003 року. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 884. У відповідності із витягом із Спадкового реєстру № 44325357 від 01.07.2016 року інформація про залишення заповіту [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом мають особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно діючого законодавства відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, якій його пережив та батьки. Спадкоємцями зазначеної вище спадщини стали: [PERSON] чоловік спадкодавця, [PERSON] син спадкодавця, [PERSON] донька спадкодавця. Позивач, [PERSON] на час відкриття спадщини не була зареєстровано разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою Ізмаїльський район с. Кирнички, вул. Шкільна, 43, що підтверджується довідкою Кирничанської сільської ради № 106 від 09.02.2016 року, а саме згідно довідки Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 979 від 07.11.2016 року [PERSON], [INFO], проживала разом з матірю [PERSON], померлої 17.12.2011 року з 01 листопада 2011 року по 25 січня 2012 року. Однак, у звязку з тим, що її матір хворіла, вона переїхала до зазначеної адреси, де мешкала її матір, та доглядала за нею, після смерті взяла на себе витрати повязані з похованням. Цей факт підтверджують та не заперечують відповідачі по справі. На теперішній час між відповідачами та позивачкою досягнуто згоди і відповідачі, не заперечують щоб за позивачкою було визнано право власності на земельну ділянку, яка залишилась після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який, бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріального органу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У звязку з тим, що відповідна заява про прийняття спадщини, у встановленні законом строки не була подана до нотаріальної контори, тому не можливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на будь яке спадкове майно, що залишилося після померлої 17 грудня 2011 року матері [PERSON] Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту прав на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved