Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право власності за заповітом на земельну частку (пай) відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧН № 0075758 від 28.08.1996 р., площею - 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП Жовтень Козелецького району Чернігівської області. Позивачка в судове засідання не з`явилась. При цьому від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, заперечень проти позову не має. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце і день судового розгляду цивільної справи. При цьому, до суду подана заява про визнання позовних вимог позивача з клопотанням розгляду справи у відсутності представника третьої особи. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~ Як установлено в судовому засіданні 04 вересня 2002 р. померла [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась, спадщина, яка складається з земельної ділянки (пай), площею - 3,09 га, яка перебуває в колективній власності КСП Жовтень, Козелецького району Чернігівської області. 27.11.1991 р. [PERSON] склала заповіт, де все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла позивачці - [PERSON]. Даний заповіт на день смерті не змінювавсь і не відмінявсь. Позивачка вступила в управління спадковим майном до 6-ти місячного терміну після смерті [PERSON], але юридично не оформила своїх прав на дану земельну ділянку (пай). В установлений законом термін позивачка звернулась до державного нотаріуса Остерської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай), після смерті [PERSON], оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, але державний нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що позивачка не надала правовстановлюючі документи, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління або володіння спадковим майном. Крім того, видати вказаний Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] неможливо в звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. Таким чином, позивачка вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті [PERSON] Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Пархимівської сільської ради, третя особа : Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадщину за заповітом підлягає задоволенню з наступних підстав: Статтею 25 п. 4 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. ст. 1268-1269 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян. Суд не стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, враховуючи заяву останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved