Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 14 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 103. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], місце проживання якої просить визначити з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося, в сімї стали часто виникати сварки, скандали на грунті недовіри одне одному, втрачено почуття кохання й взаємної поваги, шлюбні відносини не підтримують, тривалий час проживають окремо. Примирення та збереження сім»ї неможливе, тому в її інтересах є офіційне розірвання шлюбу. Спору про розподіл майна, на даний час не виникає, з відповідачем спільного господарства не ведуть, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], місце проживання дитини визначити з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON], та стягнути з відповідача на її користь судові витрати повязані по оплаті судового збору в розмірі 640 грн. До суду від позивача [PERSON] надійшла заява в якій вона просить суд розглянути справу без її участі, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно про, що в справі долучене повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки не повідомив. Враховуючи вищевикладене, а також вимогам ст. 224 ЦПК України де зазначено, що „У разі неявки в судове засідання відповідача який належним чином повідомлений про розгляд справи, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів вважає, що справу можливо розглянути без відповідача [PERSON] з подальшим виконанням ст. 227 ЦПК України направлення йому копії заочного рішення суду. Дослідивши заяву позивача, матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що з 14 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя не склалося, оскільки у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя. З часом їхні розбіжності у поглядах на сімейне життя поглибились, вони зовсім перестали намагатись знайти щось спільне в інтересах сімї. Спору щодо поділу подружнього майна немає. Шлюбні відносини сторони фактично припинили, спільного господарства не ведуть. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Місце проживання неповнолітньої дитини необхідно залишити з позивачем, що відповідає положенню ст. 160 СК України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн., підлягають задоволенню оскільки підтверджені відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved