Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, зокрема, що вона є внучкою [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який був переселений у квітні 1945 року на територію України з с.Лубно повіт Березів Ряшівського воєводства у складі родини [PERSON] Заявник вказала, що [PERSON], він же [PERSON], який помер 04 жовтня 2014 року є її дідом та батьком її батька [PERSON] який помер 08 січня 2014 року. [PERSON] разом із членами своєї родини у квітні 1945 року був переселений з с.Лубно повіт Березів Ряшівського воєводства в с.Геленки Козівського району. Заявник має намір скористатись пільгами, що передбачені законодавством [PERSON] для переселених осіб та виготовити карту поляка. Однак, у документах, які підтверджують їх родинні звязки є розбіжності. У свідоцтві про смерть діда та у свідоцтві про народження її батька [PERSON] прізвище діда вказано «Коштело», а у свідоцтві про його народження «Коштила». Вказані розбіжності викликають сумнів у їх родинних відносинах та унеможливлюють оформлення документів на виготовлення карти поляка. Посилаючись на наведене, просить заяву задовольнити. В судове засідання заявниця не зявилась, попередньо надіслала заяву про слухання справи за її відсутності. [PERSON] була присутня у попередніх судових засіданнях вказала, що заяву підтримує та просить задовольнити. Представник Державного архіву Тернопільської області у судове засідання не зявився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Попередньо подав заяву про слухання справи за їх відсутності. Заперечення щодо поданої заяви [PERSON] суду не подавав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 27 квітня 1923 року у [PERSON], у с.Лубно, батьками вказано [PERSON] та [PERSON], що підтверджується витягом із свідоцтва про народження, виданим керівником відділу реєстрації актів цивільного стану за №17/1923 від 12 січня 1978 року. Відповідно до архівної довідки виданої державним архівом Тернопільської області за № К-335/04-11 від 27.10.2017 року встановлено, що в документах архівного фонду «Відділ переселення Тернопільського облвиконкому», в списках переселенців, які прибули із [PERSON] згідно з угодою між УРСР та Польським Комітетом Національного визволення «Про евакуацію українського населення з території [PERSON] і польських громадян з території Української УРСР» в 1945-1946 роках в с.Геленки Козівського району Тернопільської області значиться [PERSON] з родинною у складі 6 осіб, які переселялись в квітні 1945 року з с.Лубно повіт Березів Ряшівського воєводства. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 271734 виданим керівником відділу записів актів громадянського стану, 09 листопада 1996 року [PERSON], [INFO], місце народження с.Лубно, Польща уклав шлюб із [PERSON] в с.Олесино Козівського району Тернопільської області. З свідоцтва про народження [PERSON], який є батьком заявника, серії ІІ-ЯР № 347289 від 07 березня 1959 року встановлено, що 14 лютого 1952 року в с.Олесино Козівського району народився [PERSON]. Батьками [PERSON] вказано [PERSON] та [PERSON]. З паспорту громадянина України серії МС 081175, виданого Козівським районним відділом УМВС України в Тернопільській області від 23 липня 1996 року вбачається, що прізвище діда заявника [PERSON], [INFO] в с.Лубно Республіка Польща вказано «Коштело». [PERSON] Зіновіїна, народилась 03 листопада 1982 року в сімї [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 430672, виданим відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому від 04 жовтня 1984 року. Згідно свідоцтва про смерть серії І- ИД № 1666863, виданим Геленківською сільською радою Козівського району від 06 жовтня 2014 року, 04 жовтня 2014 року помер [PERSON] в с.Геленки Козівського району. Внаслідок розбіжностей у документах щодо зазначення прізвища діда, зокрема у свідоцтві про народження вказано прізвище « Коштила», а у всіх інших документах, у тому числі свідоцтві про смерть прізвище - «Коштело» , заявниця не може підтвердити родинні звязки та оформити карту поляка. Іншого способу захисту її прав не має. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В силу вимог ч.ч.1,2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] є онукою [PERSON], який народився в с.Лубно Республіка Польща. Враховуючи вищезазначені обставини справи та вимоги закону, суд, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення шляхом встановлення факту родинних відносин, що [PERSON], [INFO] є внучкою [PERSON], уродженця [INFO], який помер 04 жовтня 2014 року в с.Геленки Козівського району Тернопільської області. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення, у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved