Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вимогою надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] [INFO] та зобов?язати відділ реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції зареєструвати шлюб в установленному законом порядку. Заяву мотивовано тим, що заявник на даний час ще не досягла повноліття. В березні 2016р. почала зустрічатись з [PERSON], від якого завагітніла та вирішила одружитись з [PERSON], проте, при зверненні до органу реєстрації шлюбу отримала відмову у зв?язку з недосягненням шлюбного віку, а саме 18 років. Заявник вказує, що надання права на укладення шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки вона бажає створити сім'ю. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі. Педставник заінтересованої особи Відділу РАЦС Вінницького міського управління юстиції надав заяву про розгляд справи без його участі, покладається на розсуд суду. В судовому засіданні встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що станом на 01.08.2016 року заявниця [PERSON] досягла сімнадцятирічного віку. (а.с. 7). Як вбачається з довідки виданої Міською лікарнею центром матері і дитини від 16.06.2016р. №145 [PERSON] знаходиться на обліку по вагітності з терміном вагітності 7-8 тижнів. ( а. с. 5) Судом встановлено, що заінтересована особа [PERSON] - мати заявниці, не заперечує щодо укладення дочкою шлюбу та бажає допомогти їй у створенні сім'ї. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно загальних положень про шлюб, зокрема підстав набуття права на його виникнення. Згідно ст. 22, 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. П.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Визначаючись щодо можливості надати заявнику право на укладення шлюбу, суд враховує наявність вільного особистого бажання заявниці на укладення шлюбу з [PERSON], а також бажання останнього, згоду та підтримку батьків заявника, наявні близькі стосунки між [PERSON] та [PERSON], які усвідомлюють важливість такого кроку та відповідальність, яка виникне у них один до одного. Будь-яких обставин, які б свідчили про можливі негативні наслідки для заявника у разі наданні їй права на шлюб, в судовому засіданні не встановлено. Разом з тим, вимога зобов?язати відділ реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції зареєструвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку задоволенню не підлягає, оскільки, відповідно до норм чинного законодавства суд не наділений такими повноваженнями. На підставі викладеного,

Outcome: partial