Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи позов тим, що з 01 липня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину \~ [PERSON], [INFO], але спільне життя з відповідачем не склалося. Між сторонами відсутнє взаємопорозуміння через різні погляди на сімейні відносини та обовязки щодо ведення спільного господарства та виховання дитини. Між сторонами припинені шлюбно-смейні відносини та на думку позивача, збереження сімї не можливе та суперечить її інтересам та інтересам дитини, тому просить розірвати шлюбу та змінити її прізвище на дошлюбне «Кулеша», а також змінити прізвище дитини на «Кулеша», стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у частині вимог про розірвання шлюбу, зміни прізвища позивача та судових витрат, однак заперечував проти позову у частині вимог про зміну прізвища дитини. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України \~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2015 року, від шлюбу мають малолітнього сина \~ [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~ З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 148 СК України, \~у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. В розрізі даного спору, вимога про зміну прізвища дитини є безпідставною та задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову до суду в розмірі 640,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial