Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 14 серпня 2002 року зареєструвала з відповідачем шлюб в виконавчому комітеті Грушківської сільської ради, про що зроблений актовий запис № 07. Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте з часом шлюбні відносини між ними поступово погіршувались. Подружні стосунки з відповідачем не склалися через різні погляди на вирішення сімейних проблем та ведення спільного господарства, відсутність порозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. В останні роки спільного проживання між ними виникали сварки та скандали. У зв»язку з тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, з лютого 2014 року фактично припинили спільне проживання і ведення спільного господарства. Саме з цього часу остаточно не підтримують жодних шлюбно-сімейних стосунків. З відповідачем зустрічається рідко, проте, навіть під час таких зустрічей між ними виникають сварки та непорозуміння, що в свою чергу викликає у неї негативні емоції та душевні страждання. З огляду на наведене, подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Просить строк на примирення не надавати, оскільки вважає, що час не виправить відносин, які склалися між ними так як вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, окрім того відповідач на даний час проживає з іншою жінкою. Спір про майно та місце проживання дітей не виникає, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу, пояснив, що втратив почуття кохання до позивача, а отже примирення між ними неможливе. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Грушківської сільської ради, про що зроблений актовий запис № 07. Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки втратила почуття поваги та любові до відповідача. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому підстав для збереження сім'ї немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно ч.3 ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу та особисту недоторканість. Спір про майно та місце проживання дітей не виникає, діти залишаються проживати з матір»ю. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, оскільки позов задоволено, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою нею при пред'явлені позову 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved