Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Передільської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 28 жовтня 2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки.\~Протягом шести місяців вона\~не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини,\~ оскільки її мати померла у м. Луганську, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у звязку з чим позивач була вимушена встановлювати факт смерті в судовому порядку, на що їй знадобилося більше шести місяців. Після встановлення факту смерті та отримання свідоцтва, вона звернулась до Станично-Луганського державної нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав і 06 червня 2017 року було надано розяснення, що оскільки у зазначений законом строк у шість місяців нею не було подано заяву про прийняття спадщини, вона є такою, що не прийняла спадщину та рекомендовано звернутися до суду. У звязку із наведеним, просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для надання заяви про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявилась, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності відповідача по наявним матеріалам в справі. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи,\~ прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії І-ЮБ №079377 від 14 лютого 1967 року матірю позивача є [PERSON], батьком - [PERSON], які перебували в зареєстрованому шлюбу, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ЮБ №275342 від 01 січня 1966 року. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 539994, виданого на підставі Розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації від 21 травня 2012 року №310, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0444 га, розтушованої за межами населеного пункту Передільської сільської ради, с/т Автомобіліст, діл. №21. З Свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 076027, виданого 03 серпня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції вбачається, що [PERSON] помер 03 серпня 2006 року. З рішення Троїцького районного суду Луганської області №433/622/17 від 14 квітня 2017 року вбачається, що судом встановлено факт смерті матері позивача - [PERSON], яка померла 28 жовтня 2016 року, про що Станично-Луганським районним відділом державним реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 11 травня 2017 року видано Свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 500885. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 49454017 та № 49454023, наданих державним нотаріусом Біловодської державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що на імя [PERSON], яка померла 28 жовтня 2016 року, спадкові справи не заводилися, інформація про наявні заповіти відсутня. Із розяснення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори [PERSON] № 463/02-14 від 08 червня 2017 року вбачається, що позивач [PERSON] зверталась до нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав після смерті [PERSON], яка померла 28 жовтня 2016 року, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно розяснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки остання вчасно не звернулась до нотаріальної контори, з підстав необхідності встановити факт смерті матері в судовому порядку, бо [PERSON] померла у м. Луганську, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved