overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло. Позивач посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстрований відповідач, який фактично з січня 2020 року там не проживає. Позивач позовні вимоги підтримала про що подала відповідну заяву. Відповідач будучи повідомленим, в судове засідання не з`явилася, проте суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи в його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку, проте це право залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстрований [PERSON] , який фактично з січня 2020 року там не проживає, у зв`язку із чим суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право на житло. На підставі ст..430 ЦПК України, суд вважає, що з метою захисту конституційних прав позивачки рішення суду слід звернути до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло. Позивач посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстрований відповідач, який фактично там не проживає більше трьох років.. Представник позивачки позовні вимоги підтримала про що подала відповідну заяву. Відповідач будучи повідомленим про час та місце розглялу справи, в судове засідання не з`явилася, не повідомив про причини неявки, не подав відзиву на позов, в зв`язку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку, проте це право залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстрований [PERSON] , який фактично там не проживає більше трьох років, у зв`язку із чим суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на житло в належному їй будинковолодінні, що в [ADDRESS]. Позивачка посилається на те, що відповідач зареєстрована в її будинковолодінні, проте фактично з 2014 року в ньому не проживає. Позивачка позовні вимоги підтримала повністю про що подала відповідну заяву. Відповідачка, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не явилась, відзиву на позов на подала, проте суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи в її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинковолодіння, що в [ADDRESS]. У житловому будинку зареєстрована [PERSON], яка не проживає там більше одного року, в зв'язку із чим суд вважає, що її слід визнати такою, що втратила право на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на житло в належному їй будинковолодінні, що в [ADDRESS]. Позивачка посилається на те, що відповідачка зареєстрована в її будинковолодінні, проте фактично більше 10 років в ньому не проживає. Позивачка позовні вимоги підтримала повністю про що подала відповідну заяву. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не явився, проте суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинковолодіння, що в [ADDRESS]. У житловому будинку зареєстрована [PERSON], яка не проживає там більше одного року, в зв'язку із чим суд вважає, що її слід визнати такою, що втратила право на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на житло в належному їй будинковолодінні, що в [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що відповідачка зареєстрованана в її будинковолодінні з 2010 року, проте фактично ніколи там не проживала. Позивачка, її представник позовні вимоги в судовому засіданні підтримали та додатково пояснила, що відповідачка після одруження з її сином була зареєстрована в будинку, що в с. Присівці Зборівського району. Фактично молода сім'я проживала в належній їй квартирі, що м. Зборів. В с.Присівці [PERSON] жодного дня не проживала. На даний час сім'я сина фактично розпалася. Судом розглядаються справи про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, тому не бажає щоб невістка була зареєстрована в її будинку. Відповідач, представник відповідача вимог не визнали та пояснили, що не проживала с. Присівці з поважних причин, оскільки будинок не придатний для проживання, відсутність газу, підлоги, меблів, предметів щоденного вжитку. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинковолодіння, що в [ADDRESS] Зборівського району. В житловому будинку зареєстровані чоловік і дружина [PERSON], [PERSON], їхні малолітні діти - [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту - опитування від 13 листопада 2017 р. вони в будинку не проживають. Факт не проживання також в судовому засіданні визнала сама відповідачка. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд не приймає до уваги пояснення відповідачки, що не проживає в будинку з поважних причин, зокрема через його не придатність оскільки як встановлено в судовому засіданні вона постійно проживала на квартирі в м. Зборів. Також не заслуговують на увагу посилання на ті обставини, що при задоволенні позову, мати буде розлучена зі своїми дітьми, так як розпорядженням голови районної державної адміністрації визначено місця проживання дітей: сина [PERSON] - з батьком, дочки [PERSON] - з матір'ю в с. Млинівці Зборівського району Таким чином, враховуючи, що [PERSON] ніколи не проживала в будинку, що в [ADDRESS], а тільки була формально зареєстрована по даному адресу суд вважає, що її слід визнати такою, що втратила право на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на житло. Позивач посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстрована відповідачка, колишня невістка, яка фактично там не проживає більше одного років.. Позивачка позовні вимоги підтримала про що подала відповідну заяву. Відповідач будучи повідомленим про час та місце розглялу справи, в судове засідання не з`явилася, не повідомив про причини неявки, не подав відзиву на позов, в зв`язку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку, проте це право залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстрована відповідачка, колишня невістка, яка фактично там не проживає більше одного років, у зв`язку із чим суд вважає, що її слід визнати такою, що втратила право на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на житло. Позивач посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстрована відповідачка, яка фактично там не проживає більше 10 років. Позивач позовні вимоги підтримала про що подала відповідну заяву. Відповідач згідно поданої заяви позов визнала. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення\~\~та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку, проте це право залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Ч.1 ст.\~383\~ЦК України та ст.\~150\~ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни,які\~\~мають у приватній власності\~\~будинок\~\~(частину будинку),\~\~квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. На підставі ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . В даному житлі зареєстрована [PERSON] , яка фактично там не проживає більше 10 років, у зв`язку із чим суд вважає, що її слід визнати такою, що втратила право на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за її неповнолітньої донькою [PERSON] права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розмірами: 2,7175 га. (кадастровий номер 6122681600:01:001:0460), згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно №31474088; 0,6162 га. (кадастровий номер 6122681600:01:001:0964), згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно №31474841. [PERSON] , склавши заповіт, розпорядився майном у користь [PERSON] . Вона, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розмірами: 2,7175 га. (кадастровий номер 6122681600:01:001:0460), згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно №31474088; 0,6162 га. (кадастровий номер 6122681600:01:001:0964), згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно №31474841. [PERSON] , склавши заповіт, розпорядився майном у користь [PERSON] , яка постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Враховуючи, що позивач спадщину прийняла, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за неюм права власності на спадкове майно за законом. Позивач посилається на те, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Вона, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину з підстав, що нерухоме майно має статус колгоспного двору змушена звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивачки позовні вимоги підтримав про що подав відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Враховуючи, що позивачка спадщину прийняла, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на житлову трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що 22 листопада 1989 року виконавчим комітетом Залозецької селищної ради видано ордер на вселення її сім'ї в дане жиле приміщення. Вважає, що набула право власності на дане майно, оскільки сплачує комунальні платежі і відповідачі не заперечують проти її позовних вимог. Представник позивача позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 22 листопада 1989 року виконавчим комітетом Залозецької селищної ради видано ордер на вселення сім'ї [PERSON] в житлову трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. За час проживання [PERSON] сплачувала комунальні платежі, зробила її ремонт. Відповідачі не заперечують проти передачі майна у власність позивача. При таких обставинах суд вважає що за [PERSON] слід визнати право власності на житлову трьохкімнатну квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на майно. Позивач посилається на те, що вона зареєстрована та проживає в житловому будинку, що в [ADDRESS] . 17 лютого 2016 року Малашовецькою сільською радою прийнято рішення №22 про визнання за нею права власності на дане житло. Проте наявність рішення Малашовецької сільської ради не дає можливості зареєструвати право в установленому законом порядку, в зв`язку з чим виникла необхідність звернутись до суду. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач позов визнав, про що свідчить подана ним заява. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 328, 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Ст..392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності що це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в житловому будинку, що в [ADDRESS] . Малашовецькою сільською радою Зборівського району прийнято рішення від 17 лютого 2016 року №22 про визнання за нею права власності на дане житло. Проте наявність рішення Малашовецької сільської ради не дає можливості зареєструвати право в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на нерухоме майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved