Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю. Позовні вимоги мотивує тим, що за час перебування у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] з 01 січня 1993 року по 31 грудня 2011 року вони спільно побудували житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані по [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , в зв`язку з чим відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями померлого є його діти: [PERSON] - спадкоємцем за заповітом, а [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом. 03 травня 2019 року вона звернулася до нотаріуса з вимогою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке складається з 1/2 частки домоволодіння [ADDRESS] , однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва. Просить суд визнати спірне нерухоме майно об`єктом права спільної сумісної власності її та [PERSON] , визнати за кожним право власності на 1/2 частину вказаного майна. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заперечили проти позову, просять врахувати наявність заповіту спадкодавця [PERSON] щодо належного йому майна. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судові засідання на неодноразові виклики не з`являються, будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Вислухавши представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Стаття 74 Сімейного кодексу України врегульовує право на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. В ч.1 даної статті вказано, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно ч.2 ст. 74 СК України на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області № 338/37/19 від 14 березня 2019 року, яке набрало законної сили, у справі за заявою [PERSON] встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в період з 01 січня 1993 року по 31 грудня 2011 року (а.с.6). Перебуваючи в фактичних шлюбних стосунках [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок та господарські будівлі і споруди, які розташовані по [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Порогівською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області 25 червня 2007 року, [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно зареєстровано в Івано-Франківському ОБТІ 25 червня 2007 року (а.с. 8-9). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] . приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Білусяк Л.В. заведена спадкова справа № 14/2018. Спадкоємцями померлого є: за заповітом - син [PERSON] , за законом - син [PERSON] , дочки [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини. 03 травня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Білусяк Л.В. з вимогою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 01-16/35 від 03 травня 2019 року нотаріус відмовила у видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на частку в спільному майн подружжя, яке складається з 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] з тих підстав, що вона є спадкоємцем четвертої черги спадкування, а не одним із подружжя (а.с.7). З огляду на положення ст.ст. 60,61,74 СК України, суд приходить до висновку, що спірне домоволодіння слід визнати об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , оскільки набуте ними за час спільного проживання. Відповідно до п.20 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Також, здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. В пункті 12 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не надали суду доказів, які б підтверджували їх заперечення проти позову та спростовували наведені позивачем обставини. Посилання відповідачів на волю спадкодавця, визначену у заповіті, який посвідчений секретарем Порогівської сільської ради Будункевич Г.І. 12 травня 2017 року, суд не бере до уваги, оскільки це суперечить вимогам ст. 74 СК України. Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права та встановлених обставин справи дозволяє дійти висновку про підставність позовних вимог щодо визнання нерухомого майна - домоволодіння [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , та визнання за ними права власності на 1/2 частку вказаного майна за кожним. На підставі наведеного, ст.ст. 60,61,70,74 СК України,

Outcome: approved