Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] Степановчиа про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.07.2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що сімейне життя в них не склалося, внаслідок різних характерів та поглядів на життя. У червні 2015 року відповідач покинув позивача з дітьми. Діти знаходяться на її повному утриманні. Шлюб існує лише формально. У звязку з чим позивач просить шлюб розірвати, стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину. Позивач в судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання без поважних причин не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 281, 282 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, що 19.07.2013 року між сторонами укладено шлюб (а.с.7). Сторони є батьками двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Діти сторін проживають разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, що стверджується обставинами позову та довідкою сільської ради № 988/1 від 12.12.2017 року (а.с.10). За матеріалами справи, відповідач не має інших утриманців, його стан здоровя дозволяє працювати. Відповідач офіційно не працевлаштований, участі в утриманні дітей не приймає, у звязку з чим з нього слід стягувати аліменти у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, з урахуванням стану здоровя дітей, задовільного стану здоровя відповідача, його мінливого заробітку, відсутність інших осіб, які б перебували на його утриманні. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач є молодою працездатною особою. Визначений судом розмір аліментів не є значним, та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Судові витрати понесені позивачем в сумі 704,80 гривень на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. В частині судових витрат від оплати яких позивач звільнений, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved