Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обгрунтований наступними обставинами. 14 липня 2016 року між [PERSON], та [PERSON], (після одруження [PERSON]) Приморським районним у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №1000. Від шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO]. У позовній заяві позивач вказала, що на протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Вказала, що сімейне життя не склалося з вини чоловіка, з лютого 2018 року шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Також зазначила, що майнових спорів між ними не має, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Позивач у відкрите судове засідання не з'явилась, до канцелярії суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутність. Заяву про заперечення проти ухвалення заочного рішення не подавала. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відзив на позов до суду не надав. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок здійснення права на припинення шлюбу та регулюються Главою 11 Розділу ІІ СК України. Судом встановлено, що 14 липня 2016 року між [PERSON], та [PERSON], у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 14 липня 2016 року, Серії [NUMBER], актовий запис № 1000. Від шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], актовий запис № 5108. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що з лютого 2018 року шлюбні стосунки сторін фактично припинені, спільне господарство не ведеться, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Майнових спорів між сторонами не має. Тому суд, враховуючи викладені обставини задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У відкритому судовому засіданні встановлено, що син сторін, [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу позивачем було змінене дошлюбне прізвище «Шушпанова». Відповідач просить після розірвання шлюбу залишити собі прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривні підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved