Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним. 24 січня 2010 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Після спливу шестимісячного строку позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковане майно. У видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину вказаної квартири державним нотаріусом було відмовлено у зв'язку з розбіжностями у написанні прізвища померлої в свідоцтві про право власності на житло (вказано прізвище «Боровикова») та свідоцтві про смерть (вказано прізвище «Боровікова»). Вказує, що вірним є написання прізвища померлої «Боровікова», як вказано у свідоцтві про смерть, виданого на підставі паспорта громадянина України. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1261, 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просила визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS]в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] (арк. справи 2). Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. У позовній заяві позивач зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства. Також представником відповідача через канцелярію суду подані письмові заперечення проти позову, в яких він із посиланням на ст.ст. 182, 1218, 1220 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначив, що умовою переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують набуття або припинення права власності спадкодавцем [PERSON] на частину квартири. Відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Третьої Запорізької державної нотаріальної конториу судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся судом належним чином, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. За таких обставин, враховуючи, що від всіх учасників процесу надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне. 24.01.2010 р. померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть останньої, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 25.01.2010 року, актовий запис № 783 (арк. справи 3). Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження позивача, виданого Сталінським районним ЗАГСом м. Запоріжжя 11.01.1957 р., актовий запис № 130 (арк. справи 4). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № 1004 від 14.10.1996 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією м. Запоріжжя, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] ? частина квартири, [PERSON] ? частина квартири (арк. справи 5). Право власності за вищезазначеним Свідоцтвом зареєстровано в ЗМБТІ за № 248 р.н. 36858 від 14.11.1996 р. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді ? частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі вищезазначеного Свідоцтва про право власності на житло. Після смерті матері позивач у шестимісячний строк 5 лютого 2010 р. звернулась до Третьої державної Запорізької нотаріальної контори Запорізького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Проте позивач позбавлена можливості отримати у державній нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщину за законом з тих підстав, що у документі про право власності спадкодавця на ? частину квартири за вищезазначеною адресою Свідоцтві про право власності на житло прізвище власника ? частини квартири вказано „Боровикова в той час як у Свідоцтві про смерть прізвище померлої вказано „Боровікова. Прізвище спадкодавця є [PERSON], що підтверджується зазначенням прізвища „Боровікова в Свідоцтві про смерть останньої, виданому на підставі паспорта громадянина України. Тобто в Свідоцтві про право власності на житло помилково зазначено написання прізвища [PERSON] як „Боровикова. Той факт, що спадкодавцю належала ? частина квартири за адресою: [ADDRESS], підтверджується копією Договору на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 18.10.1996 р., складеного російською мовою, у якому зазначено „Боровикова Надежда Александровна, касовими чеками про сплату послуг по оформленню приватизації житла, у яких російською мовою зазначено прізвище власника „Боровикова. Також у свідоцтві про народження позивача вказано російською мовою прізвище матері «Боровикова». Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Окрім позивача [PERSON], на майно, що залишилося після смерті [PERSON] інших спадкоємців першої черги за законом та за заповітом немає. Відповідно до Висновку про вартість майна від 02.02.2015р., складеного оцінювачем, субєктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON], ринкова вартість майна двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] станом на 02.02.2015р. складає 243\~494 грн. Вартість ? частини квартири складає 121\~747 грн. Суд вважає необґрунтованими заперечення представника відповідача в частині того, що померла не набула у встановленому порядку права власності на ? частину квартири, оскільки відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № 1004 від 14 жовтня 1996 р., виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією, вказана квартира зареєстрована Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації на праві спільної часткової власності за позивачем та [PERSON] по ? частці, що відповідає положенням 182 ЦК України. Також суд зауважує, що позивач позбавлена можливості встановити факт належності спадкодавцеві правовстановлюючого документа, оскільки діючим законодавством не передбачено встановлення такого факту за особою, яка померла. Отже, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину в нотаріальній конторі. Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)\~\~\~\~якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2)\~\~у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності\~\~у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати\~\~у відповідних органах\~\~дублікат правовстановлюючого документа. В даному випадку [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Однак, за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину (наявність розбіжності в написанні прізвища померлої у свідоцтві про смерть та у свідоцтві, що засвідчує право власності спадкодавця на частину квартири), [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача. Суд також зазначає, що померлій належала ? частина квартири, яка є обєктом спільної часткової власності, і не оформлення права на спадщину в даному випадку створить перешкоди в можливості реалізації права власності позивача на належну їй частину квартири. З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], внаслідок чого за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS], яка на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 1004 від 14.10.1996 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією м. Запоріжжя, належить [PERSON], задовольнивши позовні вимоги. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 392, 1233, 1261, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved