Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 04 лютого 2011 року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 25. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 04 лютого 2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. В позовній заяві позивачка зазначає, що після укладення шлюбу відносини з [PERSON] суттєво погіршились. Сімейне життя не склалось у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сім'ю. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства більше двох років. Також вказує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між нею та відповідачем неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю між ними немає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та подала заяву про розгляд справи в заочному порядку. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації. До суду повернулось поштове повідомлення Ф-119 від 22 серпня 2014 року з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності таких осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином. Зважаючи на викладене, вважається, що судовий виклик на 08 жовтня 2014 року [PERSON] вручено належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви позивачки про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 04 лютого 2011 року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 25, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. У судовому засіданні встановлено, що після укладення шлюбу відносини між [PERSON] та [PERSON] суттєво погіршились. Сімейне життя не склалось у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сім'ю. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства більше двох років. Також встановлено, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю між ними немає. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Outcome: approved