Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Росвен Інвест Україна», приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що в серпні 2019 року позивачці стало відомо про винесення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною постанови про відкриття щодо неї виконавчого провадження № 59756319. Позивачкою було з`ясовано, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни на виконанні перебуває виконавчий напис №2250 від 16.07.2019, вчинений приватним нотаріусом Київської області БРНО Колейчиком В.В., про стягнення з позивачки на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованості у розмірі 25 252, 37 грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 500,00 грн. Зі змісту виконавчого напису № 2250 вбачається, що стягнення з позивачки здійснюється внаслідок заборгованості за Кредитним договором № 008-07501-130813 від 13.08.2013. Не погоджуючись із законністю вчинення вищевказаного виконавчого напису та вважаючи його таким, що не підлягає виконанню, позивачка була вимушена звернутися до суду за захистом порушеного цивільного права. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним шляхом, від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов або будь-яких доказів до суду не надав. Відповідач - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, однак повідомлення про виклик до суду за своїм місцезнаходженням не отримував, відзиву на позов або будь-яких доказів до суду не надав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним шляхом, про причину неявки суд не повідомила, жодних пояснень або заяв до суду не надала. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки є законні та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження ВП №59756319 відносно боржника [PERSON] , на підставі виконавчого напису №2250 від 16.07.2019, виданого приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчик В.В. Відповідно до виконавчого напису №2250 від 16.07.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київської області БРНО Колейчиком В.В., з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна стягнуто заборгованість у розмірі 25252, 37 грн. та плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 500,00 грн. Зі змісту виконавчого напису № 2250 вбачається, що стягнення з позивачки здійснюється внаслідок заборгованості за Кредитним договором № 008-07501-130813 від 13.08.2013. Пунктом 19 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють, зокрема, виконавчі написи. Вчинення нотаріусом виконавчих написів регламентовано главою 14 Закону України «Про нотаріат». Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними та беззаперечними, та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Однак, жодного розрахунку заборгованості матеріали виконавчого напису не містять, що не дає можливості перевірити розмір заборгованості, строк за який вона нарахована, та відповідно позбавляє можливості простежити правильність здійснення вказаного розрахунку, а отже і пересвідчитись у безспірності заборгованості. Крім того, матеріали виконавчого напису не містять виписки із банківського рахунку, що б дала змогу підтвердити існування заборгованості та її розмір. Також, в оскаржуваному виконавчому написі не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, не зазначено чим саме підтверджено цей розмір заборгованості: випискою з банківського рахунку, розрахунком заборгованості. Верховний Суд у своїй постанові від 26.11.2018 вказав, що згідно розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Частиною 2 статті 516 ЦК України визначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Приписами ч. 2 ст. 518 ЦК України встановлено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Позивачка, в свою чергу, стверджує, що їй не було відомо про зміну кредитора, також приватний нотаріус перед вчиненням виконавчого напису повинен був пересвідчитися чи повідомлений належним чином боржник про заміну кредитора внаслідок правонаступництва, в результаті чого перевірити і наявність/відсутність у боржника заперечень проти вимог нового кредитора, чим встановити факт безспірності заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Разом з тим, оскаржуваний виконавчий напис вчинено за період з 06.10.2017 по 03.07.2019, але згідно з заявою №008-07501-130813 від 13.08.2013 строк ліміту кредитної лінії складає 364 дні - з 13.08.2013 по 12.08.2014. Крім того, позивачка заперечує внесення будь-яких платежів, або вчинення інших дій, що б могли свідчить про продовження терміну дії договору, в останні 5 років. Постановою Верховного Суду України у справі № 6-16цс15 зазначається, що без окремого підпису позичальника під документом, який збільшує строк позовної давності, банк не має права стягувати борг та забезпечення, якщо минув строк більше 3 років, а для пені та штрафів більше 1 року. З наданих суду документів вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено за межами встановлених законодавством строків давності. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати оскаржуваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved