Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування, в якому просить стягнути з відповідача на її, [PERSON] користь страхове відшкодування в розмірі 23562,12 гривні, а також судові витрати у розмірі 243,60 гривні. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 23 квітня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «Тойота» д/н [NUMBER] під її керуванням та автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Винною в порушенні правил дорожнього руху була [PERSON], що підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. В результаті ДТП позивачці було завдано значні матеріальні збитки. Оскільки автомобіль [NUMBER] згідно полісу №АС/8604601 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є забезпеченим транспортним засобом, страховиком якого виступає ПАТ «УКС «Гарант-Авто», тому [PERSON] у встановленому законом порядку повідомила страховика про ДТП, а також повідомляла місце, де можна оглянути пошкоджений транспортний засіб. Так, позивачка звернулась з письмовою заявою до відповідача стосовно виплати їй страхове відшкодування, однак жодної відповіді від відповідача не отримала. 24.04.2014 року позивачка звернулась до ОНДІСЕ з проханням провести автотоварозначе дослідження по факту ДТП. Згідно висновку №2111 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ від 23.05.2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] склала 23 562,12 гривні. Оскільки відповідач самостійно не відшкодував заподіяну шкоду майну позивачці, внаслідок ДТП, вона вимушена звернутися до суду з наведеним позовом. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «УКС «Гарант-Авто» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових ухвал та повісток, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON], підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 23 квітня 2014 року о 13 годині 00 хвилин, на вулиці Краснова - пл. Толбухіна в м. Одесі сталося зіткнення транспортного засобу «Деу», н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Тойота», н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON]. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди у відношенні [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського районного суду м. Одеси справа №520/5326/14-п, провадження №3/520/1939/14 від 28.05.2014 року, згідно протоколу АВ2 № 639406 від 23.04.2014 року, о 13 годині 00 хвилин 23.04.2014 року, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по вул. Краснова - пл. Толбухіна в м. Одесі, не вибрала безпечний боковий інтервал, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Тойота», н/з [NUMBER], який рухався у попутному напрямку ліворуч, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 13.1 «Правил дорожнього руху». Згідно з постановою Київського районного суду м. Одеси справа №520/5326/14-п, провадження №3/520/1939/14 від 28.05.2014 року, визнано [PERSON] винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Накладено на [PERSON] штраф у розмірі 425 гривень. В ході розгляду справи встановлено, що 16.10.2013 року між власницею автомобіля [NUMBER] - [PERSON] та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» Одеська філія укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АС/8604601, страховик взяв на себе зобов'язання у випадку настання страхової події відшкодувати завдану особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована шкода, заподіяна життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Daewoo Matiz» н/з [NUMBER], при цьому, ліміт відповідальності за цим договором встановлений, зокрема, за шкоду заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) - 100000 гривень, за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50000 гривень, франшиза - 1000 гривень. Згідно п.1.4. ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. На підставі частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається з висновку експертного автотоваразновчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ, вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ № 2111 складеного 23.05.2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого при ДТП 30.04.2014 року, на день складання висновку, складає 23562,12 гривні. Вартість матеріального збитку, заподіяна власнику автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого при ДТП 30.04.2014 року, складає 39646,12 гривень, у тому числі ВТВ (величина втрати товарної вартості) 16083,87 гривні. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно з п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати на момент подання позову складають судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, що підтверджуються квитанцією та підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, з відповідача по справі - Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення сума страхового відшкодування в розмірі 23 562,12 гривні та сума сплаченого судового збору у розмірі 243,60 гривні.

Outcome: approved