Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 листопада 2012 року виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. В позовній заяві позивачка зазначила, що з осені 2011 року з відповідачем проживали однією сімєю. 22 жовтня 2012 р. в них народився син [PERSON]. 09 листопада 2012 р. сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. Однак, у сторін відносини не склалися. Відповідач більше часу проживав не з сімєю, а в м. Надвірна. Коли відповідач приїздив до позивачки, вони часто конфліктували, не могли дійти згоди у вирішенні будь-яких сімейно-побутових питань. Останній конфлікт між ними завершився фізичною розправою. В травні 2016 р. сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини, живуть окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного побуту. Подальше збереження сімї з відповідачем неможливе та суперечить інтересам позивачки, через що вона просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити на проживанні з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кравець». Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач повторно не зявився в судове засідання із невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що доводиться рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки). Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 280 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Цехмістер) [PERSON], [INFO], зареєстрований 09.11.2012 р. виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 114449, виданим 09 листопада 2012 р. виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. 22.10.2012 р. в сторін народився син [PERSON], актовий запис № 10 від 09 листопада 2012 року, що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 222365, виданого 09 листопада 2012 року виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з травня 2016 р., не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Суд, приймаючи до уваги інтереси малолітнього сина сторін, вважає за доцільне визначити його місце проживання з матірю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кравець». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved