Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON]. 13 листопада 2008 року шлюб з [PERSON] було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. 06 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON]. Батько дитини [PERSON] з дитиною не спілкується, вихованням не займається, дитина взагалі його не знає. У 2011 році вона дізналася, що [PERSON] знаходиться в місцях позбавлення волі. З самого народження дитина постійно проживає з нею, за свого батька визнає її чоловіка [PERSON] У зв'язку зі складною ситуацією в державі та проведення на території Луганської області АТО, з метою збереження свого життя та життя членів сім'ї, вона з дитиною вимушена була виїхати проживати до м. Києва. На даний час виникла необхідність тимчасово виїжджати за кордон з метою відпочинку та відвідування близьких родичів, що добре позначиться на духовному та інтелектуальному розвитку дитини, як особистості. Крім того, дитина часто хворіє після перенесеного хвилювання під час знаходження в зоні АТО, тому її необхідно періодично виїжджати за кордон з метою покращення її фізичного та психологічного стану. Тому, оскільки відсутні відомості щодо місцеперебування батька дитини, який нею не цікавиться взагалі, і вона не може отримати від нього згоду на виїзд дитини за кордон, просить суд надати їй дозвіл на тимчасові виїзди її доньки [PERSON], [INFO] у її супроводі або уповноваженої нею особи за кордон (до країн ближнього та дальнього зарубіжжя) з метою відпочинку, без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Також, надати їй або її офіційному представнику дозвіл на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON], [INFO], за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення дитиною повноліття без дозволу (згоди) батька [PERSON], [INFO]. До відкриття провадження у справі позивач надала суду уточнену позовну заяву в якій уточнила позовні вимоги та просила суд надати їй дозвіл на тимчасові виїзди її доньки [PERSON], [INFO] у її супроводі або уповноваженої нею особи за кордон (до країн ближнього та дальнього зарубіжжя) з метою відпочинку, без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку з обов'язковим поверненням дитини до території України. Також, надати їй або її офіційному представнику дозвіл на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON], [INFO], за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку без дозволу (згоди) батька [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду письмову заяву про підтримання свого уточненого позову та розгляду справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що позивач не висловила думку щодо винесення судом заочного рішення, а відповідач не заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28 жовтня 2006 року, зареєстрований Іванівською селищною радою Антрацитівського району Луганської області, після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO], її батьками є [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 13 листопада 2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу присвоєне прізвище їй [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06 серпня 2011 року, зареєстрований виконкомом Петровської м/ради м. Красний Луч, Луганської області, після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов'язком батьків. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений і нормами міжнародного права. Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Особисте немайнове право на свободу пересування фізичної особи закріплене статтею 313 ЦК України. Згідно частини третьої даної статті фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, та передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 р., визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову[PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків, надавши дозвіл на тимчасові виїзди за межі України та дозвіл на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду за межі України строком на три роки. На підставі викладеного, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, Закону України «Про порядок виїзду із України та в'їзду в Україну громадян України», Закону України «Про охорону дитинства», Конституції України, ст. 155 СК України,

Outcome: partial