Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні приватним житловим будинком та виселення. В обґрунтування вимог вказує, що вона є власником будинку [ADDRESS] На даний час вона має намір на продаж вище вказаного будинку, але вона виявила, що в будинку без жодних правових підстав перебуває відповідач [PERSON]. Вона неодноразово усно та письмово вимагала звільнити приміщення, але до сих пір відповідач не звільнив будинок. Добровільно звільнити приміщення відповідач не бажає, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду, оскільки своїми діями відповідач створює їй перешкоди в користуванні будинком. Позивач просила суд зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди в здійсненні її права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та виселити відповідача з вище вказаного будинку без надання іншого житлового приміщення. Судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з'явились, але на адресу суду надала заяву в якій просила позов задовольнити, справу слухати без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно чинного законодавства, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно ст.224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] на підставі рішення Апеляційного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року (справа №22ц\\793\\276\\2013). Відповідно до довідки Руськополянської сільської ради Черкаського району № 359 від 13.04.2014 р. [PERSON], померлому [INFO] р., належав житловий будинок [ADDRESS] крім нього в будинку був зареєстрований його брат [PERSON], 1956 року народження. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та може розпоряджатись ним на власний розсуд, і на зміст права власності не впливають місце проживання власника. Відповідно до ст. 397 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 406 ЦК України Сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Таким чином, якщо спільне проживання членів сім'ї власника житлового приміщення із власником цього житлового приміщення як підстава для встановлення такого сервітуту припиняє своє існування, відповідно до п.4 ч.1 ст.406 ЦК припиняється й самий сервітут.У зв'язку з цим, виселення колишнього власника жилого приміщення із відчуженого ним приміщення призводить до втрати членами його сім'ї права на проживання у цьому жилому приміщенні. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки порушене право власності позивача [PERSON], щодо користування та розпорядження житловим будинком [ADDRESS] та підлягає судовому захисту, шляхом виселення відповідача [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved