Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Ленінського ДВС ВМУЮ, ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції про звільнення нерухомого майна з-під арешту. Позовна заява мотивована тим, що 05.09.2013р. у Ленінському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-252-2011, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 21,09.2011 про стягнення з позивача на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції коштів за кредитним договором в сумі 1 756 650,99 грн. 17 травня 2007 року в забезпечення умов кредитного договору № 010/03-11/351 від 17 травня 2007 року між позивачем та Банком було укладено Договір іпотеки № 53-з (з Договором про внесення змін № 125-з від 19.09.2007), згідно якого позивач передала у іпотеку Банку належне їй нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме: склад з прибудовами, позначений на плані літерою «Б», площею 561,2 кв.м та майстерня, позначена на плані літерою «В», площею 136,6 кв.м, загальною площею 697,8 кв.м. Одночасно з укладанням вищевказаного договору іпотеки приватним нотаріусом Вінницького нотаріального округу [PERSON], накладено заборону відчуження зазначених в договорі нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме: склад з прибудовами, позначений на плані літерою «Б», площею 561,2 кв.м та майстерня, позначена на плані літерою «В», площею 136,6 кв.м, загальною площею 697,8 кв.м. 06 вересня 2013 року на вимогу ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції головним державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ Козачук І.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39661460 якою накладено арешт на все майно належне позивачу, у тому числі і на те, яке є предметом вищевказаного Договору іпотеки від 17.05.2007р. На сьогоднішній день з ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції досягнуто домовленості, у відповідності до умов договору іпотеки, на добровільний продаж належного мені майна, а саме: нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме: склад з прибудовами, позначений на плані літерою «Б», площею 561,2 кв.м та майстерня, позначена на плані літерою «В», площею 136,6 кв.м, загальною площею 697,8 кв.м., однак позбавлені такої можливості у зв'язку з арештом накладеним Ленінським відділом ДВС Вінницького МУЮ. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд позов задоволити, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Представник Ленінського ВДВС Вінницького міського управління юстиції Козачук І.Ю. в судовому засіданні у вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Представник ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутність. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи було встановлено, що 05.09.2013р. у Ленінському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-252-2011, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 21,09.2011 про стягнення з позивача на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції коштів за кредитним договором в сумі 1 756 650,99 грн. 17 травня 2007 року в забезпечення умов кредитного договору № 010/03-11/351 від 17 травня 2007 року між позивачем та Банком було укладено Договір іпотеки № 53-з (з Договором про внесення змін № 125-з від 19.09.2007р.), згідно якого позивач передала у іпотеку Банку належне їй нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме: склад з прибудовами, позначений на плані літерою «Б», площею 561,2 кв.м та майстерня, позначена на плані літерою «В», площею 136,6 кв.м, загальною площею 697,8 кв.м. Також приватним нотаріусом Вінницького нотаріального округу [PERSON], накладено заборону відчуження зазначених в договорі іпотеки № 53-з від 17.05.2007 року нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме: склад з прибудовами, позначений на плані літерою «Б», площею 561,2 кв.м та майстерня, позначена на плані літерою «В», площею 136,6 кв.м, загальною площею 697,8 кв.м. 06 вересня 2013 року на вимогу ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції головним державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ Козачук І.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39661460 якою накладено арешт на все майно належне позивачу, у тому числі і на те, яке є предметом вищевказаного Договору іпотеки від 17.05.2007р. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1,2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до яких особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Згідно ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при зверненні стягнення на заставне майно для задоволення для задоволення вимог стягувачів , які не є заставодержателями, повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що заставлене арештоване майно боржника знаходиться в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставного майна з-під арешту. Згідно ст. 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками встановленими цим Законом. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і звільнення з - під арешту. Згідно п.4. Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним, і відповідачами по справі, і відповідачами в справі суд притягує боржника та особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснив, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], слід задовольнити, оскільки вони підставними, обґрунтованими. Враховуючи те, що позивач сплатила судовий збір його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved