Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються на її користь з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2014 року, встановивши аліменти у розмірі 2000 грн., але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до позовної заяви позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2014 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , починаючи з 1 січня 2014 року і до їх повноліття. Розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісяця. Позивач зазначає, що з моменту ухвалення вказаного судового рішення змінився визначений нормами СК України мінімальний розмір аліментів, через що визначений попереднім судовим рішенням розмір аліментів вимогам СК не відповідає, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду. Відповідачем суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, відповідно до чинного законодавства, має бути зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, зміна сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Натомість, позивачем не надано доказів того, що у неї змінився матеріальний чи сімейний стан, в зв`язку із чим відповідач вважає позов [PERSON] необґрунтованим, а тому просить у його задоволенні відмовити. Позивач в суді заявлені позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що діти з віком потребують більших матеріальних витрат, а тому розмір аліментів, визначений судом, не забезпечує необхідних матеріальних потреб дітей. Відповідач у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні заявлених вимог. В обґрунтування своєї позиції відповідач посилався на ті обставини, що позивачем не зазначено підстав для збільшення розміру аліментів, визначених ст.192 СК України. Зміни в законодавстві в сенсі вказаної вище норми закону не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідач вказував на те, що матеріальний ста або стан здоров`я сторін з моменту стягнення аліментів не змінився, а тому підстав для зміни розміру аліментів не вбачається. Під час судового провадження відповідачем заявлено клопотання про долучення додаткових письмових доказів - квитанцій про здійснення сплати аліментів, яке судом задоволені. Інших клопотань не надходило. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо безпідставності заявлених позивачем вимог, які до задоволення не підлягають. Так правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітньої дитини. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони не заперечують, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народились діти : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини доводяться наданими позивачем суду копіями свідоцтв про народження дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками яких зазначені сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] . На даний час діти є неповнолітніми. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 22 січня 2014 року було частково задоволено вимоги [PERSON] та стягнуто на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] щомісяця у твердій грошовій сумі 1000 грн., починаючи з 1 січня 2014 року і до їх повноліття. Сторони не заперечували, що вказане вище рішення набрало законної сили та на даний час перебуває на виконанні. Крім цього, сторони не заперечують, що неповнолітні діти проживають із матір`ю та дійсно перебувають на утриманні останньої, в той час як батько дітей відповідно до судового рішення зобов`язаний до сплати аліментів на їх утримання. Позивачем заявлено вимогу про збільшення розміру аліментів, що стягуються на її користь з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, рішенням суду може бути змінений розмір аліментів, що стягується з боржника на користь стягувача на утримання неповнолітніх дітей виключно у разі зміни певних життєвих обставин, внаслідок яких порушуються права неповнолітніх дітей на належне матеріальне забезпечення. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що підставою для звернення із вказаним позовом до суду є відповідні зміни у законодавстві щодо законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, враховуючи наведену вище норму закону - розмір аліментів на дитину може бути збільшено за рішенням суду виключно у разі якщо порушуються права неповнолітніх дітей на їх належне матеріальне забезпечення з боку батьків. Із наданих відповідачем копій квитанцій про перерахування ним коштів в рахунок аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітніх дітей, судом встановлено, що протягом 2019 року [PERSON] на користь [PERSON] щомісяця перераховувались аліменти, розмір яких значно перевищує розміру аліментів, стягнутих з нього рішенням суду, через що в даному випадку права дітей на належне утримання з боку батька, на думку суду, не порушені. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ст.192 СК України передбачені підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, а саме : у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи вказану норму позивачем має бути доведено факт поліпшення матеріального стану відповідача, або погіршення власного матеріального стану,а також відповідну зміну здоров`я платника або одержувача аліментів. В порушення вимог ст.81 ЦПК України таких доказів суду надано не було. В даному випадку позивач обґрунтовує свої вимоги виключно змінами в законодавстві. Однак, вказані обставини не є підставою для зміни розміру аліментів. Таким чином, оскільки позивачем не доведено зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення стану здоров`я платника або одержувача аліментів, за наявності яких боржник мав би сплачувати аліментів у більшому розмірі, а відповідачем, в свою чергу обґрунтовано свої заперечення проти заявлених позивачем вимог, які доведені відповідними доказами - підстав для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача за обставин, вказаних у позові, немає. Враховуючи наведене, позов [PERSON] до задоволення не підлягає. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 192 СК України,

Outcome: dismissed