Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 04 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. за реєстровим номером 13648. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 11.11.2010 був укладений кредитний договір б/н, згідно якого відповідач надав позивачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку. Кредитний ліміт встановлено у розмірі 24000 грн. До травня 2014 року позивач вчасно та в повному обсязі повертала кредитні кошти та сплачувала відповідачу відсотки за його користування. Втім, з травня 2014 року, у зв`язку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій області у неї виникли труднощі з погашенням кредиту. Відділення банку відповідача припинили свою діяльність у м. Донецьку, де вона погашала заборгованість. 21.06.2018 їй стало відомо, що на виконанні у Новогродівському міському відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження щодо стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 203285,17 грн. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А., вчиненого 04 грудня 2017 року за реєстровим номером 13648, згідно якого з неї стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до умов кредитного договору від 11.11.2010 заборгованість у розмірі 201485,17 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 24035,53 грн., заборгованість за відсотками 164280,51 грн., заборгованість з комісії та пені 3098,41 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 9570,72 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису 1800 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат» без урахування строків позовної давності та Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Крім того, вказує, що нотаріусом не перевірено наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, що є порушенням процедури вчинення виконавчого напису. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 02 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник Герасимець М.В. у судове засідання не з`явились, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав вказаних у позові. Також вказав, що позивач [PERSON] не погоджується з сумою боргу, оскільки у 2014 році сплатила більшу частину боргу, крім того вважає, що відповідач незаконно в односторонньому порядку збільшив розмір відсоткової ставки за кредитом з 27,6 відсотків річних до 42 відсотків річних. Вимоги щодо стягнення пені та штрафу є незаконними з огляду на застосування мораторію на стягнення неустойки згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Вважає, що відповідач пропустив трирічний строк позовної давності при зверненні до нотаріуса, оскільки позивач припинила виплата по кредиту з травня 2014 року, а виконавчий напис вчинений 04.12.2017, що підтверджується розрахунком, який був наданий відповідачем нотаріусу при вчиненні виконавчого напису. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду пояснення щодо заявлених позовних вимог, у яких просив розглянути справу без участі представника відповідача та вказав, що АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі не визнає позовні вимоги та просить відмовити у задоволені позову з настуних підстав. Відповідно до умов кредитного договору від 11.11.2010 [PERSON] , з 16.12.2013 почала користуватися кредитним коштами в межах кредитного ліміту в сумі 24035,53 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та не повернула в межах строку, встановленого договором, суму кредиту й не сплатила проценти за користування кредитним лімітом, що підтверджується розрахунком боргу, котрий наявний в матеріалах справи. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог ст. 1050 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5. Виконавчий напис вчинено відповідно до норм діючого законодавства. Відповідач надав всі необхідні документи відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету' Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, а тому підстав вважати незаконними дії нотаріуса немає. Вважає, що виконавчий напис вчинено в межах строку, за яким здійснюється стягнення за виконавчими написами, оскільки вказаний трирічний строк має відраховуватись з дати направлення на адресу позивача вимоги про усунення порушень, яка була направлена на адресу [PERSON] , 17.09.2017 поштою. Позивач не отримала вказну письмову вимогу, оскільки поштове відправлення було повернуто відповідачу із позначкою «За закінченням терміну зберігання», що свідчить про недобросовісність дій позивача. Треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник Новогродівського МВ ДВС надала заяву про розгляд справи без участі представника відділу. Приватний нотаріус Завалієв А.А. надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. 04.12.2017 АТ КБ «Приватбанк» звернулось до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. із заявою (вх. № 13997/02-20) про вчинення виконавчого напису, у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань за кредитним договором від 11.11.2010 щодо своєчасності сплати відсотків та погашення кредиту. 04.12.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено нотаріальний напис за реєстровим номером 13648 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до умов кредитного договору від 11.11.2010 та розрахунку заборгованості за договором станом на 18.08.2017 у сумі 201485,17 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 24035,53 грн., заборгованість за відсотками 164280,51 грн., заборгованість з комісії та пені 3098,41 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 9570,72 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом у сумі 1800 грн. Постановою старшого державного виконавця Новогродівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Майноло О.В. від 15.02.2018, на підставі вищевказаного виконавчого напису № 13648, виданого 04.12.2017, відкрито виконавче провадження № 55810549 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 203285,17 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). Так, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, пп. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами» за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається з двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач для вчинення виконавчого напису нотаріусом надав останньому у якості підтвердження укладання кредитного договору з позивачем копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № 1403110400185100985 від 11.11.2010, згідно якої [PERSON] уклала з відповідачем кредитним договір, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна», у розмірі 4000 грн., та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, розрахунок заборгованості за кредитним договором від 11.11.2010, письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором від 11.11.2010, складену на ім`я [PERSON] . Разом з тим, відповідачем не надано нотаріусу та в матеріалах справи відсутні конкретні Умови та Правила надання банківських послуг з якими погодилась позивач при укладанні кредитного договору, в тому числі довідка про умови кредитування з визначенням істотних умов укладеного кредитного договору, відсоткової ставки, строку кредитування, неустойки та інших умов укладеного договору. Отже, відсутність вказаних документів унеможливлює здійснення нотаріусом перевірки розрахунку заборгованості, який був наданий у підтвердження своїх вимог відповідачем. Також в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт отримання позивачем [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором від 11.11.2010. Таким чином, не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме копії паспорту позивача, [PERSON] з 11.08.1993 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 Закону України «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Закону України «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція» 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач зареєстрована у м. Новогродівка Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 та від 02.12.2015 входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Отже вимоги відповідача щодо стягнення з позивача за вчиненим виконавчим написом пені та штрафів, за порушення умов кредитного договору не ґрунтуються на вимогах Закону та є безпідставними. Враховуючи викладене, сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність безспірного характеру заявлених відповідачем до позивача вимог, що унеможливлює вчинення нотаріусом виконавчого напису. Водночас, суд відхиляє доводи сторони позивача про порушення відповідачем строків позовної давності при зверненні до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки строки позовної давності передбачені ст.ст. 256-258 ЦК України встановлюються саме для звернення особи до суду за захистом свого цивільного права або інтересу. Разом з тим, ст. 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що виконавчий напис вчиняється за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З розрахунку заборгованості наданої відповідачем нотаріусу вбачається, що останній платіж за кредитним договором позивач здійснила 23.01.2015 року у розмірі 875,73 грн. Відповідач звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису 04.12.2017, тобто в межах трирічного строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Отже, посилання сторони позивача щодо порушення строків давності звернення відповідача до нотаріуса є безпідставними. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги те, що відповідачем не доведено суду факту надіслання позивачу та отримання ним письмової вимоги про усунення порушень кредитного договору, а також те, що приватному нотаріусу не надано належних доказів безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved