Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. У зв'язку із зміною прізвища позивача в період перебування справи на розгляді суду, після укладання шлюбу з «[PERSON]» на «[PERSON]», суд уточнив прізвище позивачки за поданим позовом на «[PERSON]» (а.с.56). Позивач просить суд позбавити [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], батьківських прав відносно сина [PERSON], який народився [INFO] року, про що в Книзі реєстрації народжень 15 травня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 1400, відділом реєстрації актів цивільного стану дарницького районного управління юстиції м. Києва та видано 15 травня 2008 року свідоцтво про народження серія [NUMBER], а також просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач вказує що вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2007 року, в якому в них народився син, [PERSON],[INFO] р.н.(а.с.10,11). Після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу в 2011 році малолітній син [PERSON] [INFO] залишився проживати з нею, відповідач проти цього не заперечував. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні. На теперішній час дитині вже сім років, дитина не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за чотири роки, які минули після розлучення з відповідачем, останній бачився з сином лише двічі. В останнє, відповідач бачився з сином 08.05.2012 року. Син взагалі не отримує від батька жодного подарунку на день народження. Жодної іграшки. Також відповідач при поодиноких випадках спілкування з нею по телефону. Ніколи не питав та не цікавився життям сина. Майже два роки відповідач не платив аліментів на утримання дитини стягнути з нього за рішенням дарницького районного суду м. Києва. Крім того відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновідомих норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як встановлено ч.1 ст.12 закону України «Про охорону дитинства». Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавиться життям дитини, не відвідував та не відвідує сина вдома, в дитячому дошкільному закладі. В судовому засіданні позивач позов підтримує, пояснила, що відповідач [PERSON] після народження сина, дитиною не цікавиться, не виявляє до дитини батьківської уваги та опіки. Відповідач з 2012 року лише двічі бачився з дитиною, і навіть на день народження дитини не приділив дитині уваги, та навіть не подарував подарунка. Відповідач як батько ніколи не цікавився життям та побутом дитини, навіть не відвідував дитину в дитячому садку та школі. Відповідач матеріально дитину не забезпечує, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, тривалий час, близько двох років, відповідач не сплачував аліменти на дитину, частково погасив заборгованість по аліментах, оскільки це перешкоджало його виїзду за кордон. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, пояснив в судовому засіданні, що наявні обставини справи свідчать про те що відповідач своїми діями ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів більше 30000 грн., яку погасив лише частково, та лише тоді, коли в нього була потреба виїхати за кордон, для того щоб зняти заборону для свого виїзду за кордом на підставі заборони виконавчої служби. Відповідач та представник відповідача в судові засідання 12.10.2015 р на 14-20 год., 19.11.2015 року на 16-00 год., 29.12.2015 року на 10-30 год. не з'явились. Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації пояснив в судовому засіданні, що службою у справах дітей проводилась ретельна перевірка обставин за позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав було встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини сина [PERSON] [INFO]. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини 16.12.2015 року прийшли до висновку що [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що у 2007 році її дочка, позивач по справі уклала шлюб з відповідачем, а у 2008 році в них народилась дитина. Відповідач не цікавиться дитиною, з сином не спілкується з 2011 року, матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці не надає. Батьки відповідача також ніколи не цікавились долею дитини. Вислухавши позивачку, її представника, представника Служби у справах дітей, заслухавши пояснення свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2007 року, в якому в них народився син, [PERSON],[INFO] р.н.(а.с.10,11). Після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу в 2011 році між [PERSON] та [PERSON], малолітній [PERSON] [INFO] залишився проживати з матір'ю - позивачкою по справі. Позивачка уклала шлюб з [PERSON] (а.с.53). На час розгляду справи, як встановлено в судовому засіданні і підтверджується у висновку наданого органом опіки та піклування, малолітній [PERSON] [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та вітчимом, якого вважає за батька, а близькими для себе людьми дитина вважає бабусю, дідуся з боку матері та вітчима. Відповідач [PERSON] без поважних причин, тривалий час не виявляє по відношенню до дитини батьківської уваги та опіки та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У зв'язку з тривалою та систематичною не виплатою [PERSON] аліментів на утримання дитини державною виконавчою службою накладався арешт на його майно та оголошувалась заборона його відчуження(а.с.18), приймались заходи для обмеження відповідача [PERSON] у виїзді за кордон(а.с.19) та притягання його до відповідальності за ст.164 ч.1 КК України(ухилення від сплати аліментів)(а.с.21). Дослідивши дані про заборгованість відповідача по аліментним платежам(а.с.22), довідки залучені до справи за клопотанням представника про почтові перерахування(а.с.75-76), з яких не вбачається надходження коштів від відповідача, суд вбачає ними не спростовані доводи позивача наведені у позовній заяві та наданих нею пояснень у судовому засіданні про ухиляння відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, без поважних причин, тривалий час не виявляє по відношенню до дитини батьківської уваги та опіки та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться фізичним та психічним здоров'ям дитини. Це підтверджується також висновком органу опіки та піклування, який у своєму письмовому висновку, залученому до матеріалів справи. Вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного. Інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. за приписом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За приписом ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини сина [PERSON] [INFO], та приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, не буде суперечити інтересам дитини. У відповідності до ст.165 СК України позивач, як мати дитини, має право на звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved