Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просила стягувати аліменти з відповідача на її утримання, як дружини, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 14.05.2016 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні.\~Сторони спільно\~не проживають,\~та перебувають\~у процесі\~розлучення.\~Відповідач добровільно\~не надає\~позивачу матеріальної\~допомоги на\~її утримання\~та утримання\~сина.\~Позивач ніде\~не працює,\~так як\~здійснює догляд\~за дитиною,\~та єдиним\~джерелом її\~доходу є\~соціальні \~виплати \~на \~дитину.\~Тому, [PERSON] покликаючись на норми ст. ст. 77, 79, 80, 84 СК України, змушена звертатись до суду із цим позовом. Ухвалою суду від 26.03.2018 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 20.04.2018 року справа призначена до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали. В підтримання позову [PERSON] пояснила, що на теперішній час шлюб із відповідачем розірвала. Проживає разом із сином у будинку матері, яка хворіє цукровим діабетом. Крім присуджених судом аліментів на утримання дитини із відповідача, отримує соціальну допомогу у розмірі 860 грн, якої явно недостатньо на проживання та утримання сина. Тому просила суд задовольнити її позов повністю. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечив, вказуючи, що відповідач отримує мінімальну заробітну плату, тому матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дружини у нього немає. У судове засідання відповідач [PERSON], будучи викликаний судом для дачі особистих пояснень, не зявився. Водночас, 18.04.2018 року відповідач надав відзив на позов, де зазначив, що він сплачує аліменти на сина, працює, отримує мінімальну заробітну плату, тому в разі належного матеріального забезпечення сина, розмір його доходів не дозволить здійснювати виплату також і на дружину. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого. Встановлено, що сторони з 14.05.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Віньковецького районного суду від 01.06.2018 року розірвано. У шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом із матірю, тобто позивачем, а із відповідача на його утримання за рішенням Віньковецького районного суду від 17.05.2018 року стягуються аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] Відповідач [PERSON] постійної матеріальної допомоги позивачу на її утримання не надає. Наведені обставини підтверджуються поясненнями учасників справи та письмовими матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається із довідки від 12.04.2018 року № 8 за підписами директора та головного бухгалтера ПП «Дока Транс», відповідач [PERSON] офіційно працює водієм вантажного автомобіля ПП «Дока Транс» та отримує заробітну плату ближче до мінімального розміру. Оцінивши в сукупності надані докази, суд вважає, що позивач відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років, а відповідач може надавати таку допомогу. При цьому\~суд виходить\~з того,\~що відповідно\~до ч.\~2\~ст.\~70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~із заробітної\~плати боржника\~може бути\~утримано за\~виконавчими документами\~до погашення\~у повному\~обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, у звязку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Частиною 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. А тому, враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, їхній стан здоровя, розмір частки аліментів визначених на утримання дитини, розмір аліментів суд визначає згідно з положеннями ст. 80 СК України в частці від постійного доходу відповідача у розмірі 1/6 частини щомісячно. В силу ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial