Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), а також на її утримання у розмірі 1/6 частини до досягнення молодшою дитино трьох років. За змістом позову, сторони перебувають у шлюбі з 23.03.2017 року, мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач та [PERSON], [INFO] Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу, але нерегулярно і не у достатньому розмірі. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові та додала, що її довіритель на теперішній час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON], а відповідач має постійну роботу, отримує заробітну плату, яка дозволяє сплачувати аліменти у запропонованому позивачем розмірі. Зазначила також, що відповідачем на спростування доводів позивача не надано доказів на підтвердження розміру пенсії, яку отримують його батьки та доказів того, що кредитний договір укладався в інтересах сімї. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, подав відзив на позов, у змісті якого міститься прохання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дітей, але заперечує проти стягнення з нього 1/6 частини його заробітної плати на утримання дружини. Просить стягувати з нього на її користь по 500 грн. В обґрунтування заперечень посилається на наявність у нього непрацездатних батьків, які є пенсіонерами за віком, і яким він надає їм матеріальну допомогу. Крім того, зазначає про наявність кредиту у розмірі 10000 грн., що брали на потреби сімї та про те, що 01.10.2018 року він подав заяву за місцем роботи про відрахування аліментів на утримання дітей. Суд вважає за можливе розглянути справу за неявкою відповідача, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши і зясувавши обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Як передбачено ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії І-ЖС № 082478, виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 29.01.2008 року, свідоцтво про народження серії I-ЖС № 358404, виданого Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 21.02.2018 року і перебувають на утриманні позивача. Відповідач має постійну роботу, працює у Запорізькому навчально-виховному комплексі № 19 Запорізької міської ради Запорізької області на посаді вчителя фізичної культури, його середня заробітна плата становить 10151,19 гривень, тобто відповідач має можливість сплачувати аліменти, стягнень за іншими виконавчими документами з нього не провадиться. Задовольняючи позов в повному обсязі, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 84, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, як передбачено ч. 2. ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування заперечень відповідач надав ксерокопії паспортів, пенсійних посвідчень своїх батьків, ксерокопію заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, довідку від 10.10.2018 року з місця роботи про наявність заяви про відрахування з його заробітної плати аліментів на утримання дітей. Разом з цим, не надав суду доказів на підтвердження розміру пенсій, які отримують його батьки та доказів того, що він надає їм матеріальну допомогу. Посилання відповідача на наявність кредитних зобовязань та заяви за місцем роботи про відрахування аліментів на утримання дітей суд вважає безпідставними, оскільки надана суду копія заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії не має підпису відповідача та доказів того, що він взагалі отримав кредитні кошти і вони надані саме на потреби сімї. Наявність же заяви за місцем роботи про відрахування аліментів на утримання дітей не може бути підставою для відмови у позові про стягнення аліментів, так як у відповідності до вимог ст. 187 СК України така заява може бути відкликана у будь-який час. У відповідності до ст. 8 Закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. На підставі наведеного, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) та на утримання дружини у розмірі 1/6 частини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн., від сплати якого позивач звільнена. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved