Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 573. В позовній заяві позивачка зазначила, що у шлюбі дітей не було. Тривалий час між сторонами були непорозуміння та суперечки, що призвели до фактичного розірвання шлюбних стосунків. У сторін існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Позивачка просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнає, згідний на розірвання шлюбу. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 05 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 573, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ № 108563, виданим 05 червня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що від шлюбу в сторін дітей немає, сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка не змінювала своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, тому суд не вирішує питання про її прізвище після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved