overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 14.11.1998р., від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає з нею, спільне життя не склалося, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного розпаду сім*ї, у зв*язку з чим вони з жовтня 2011р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, примирення вважала не можливим, оскільки вони остаточно втратили почуття любові один до одного та просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, примирення вважав не можливим та просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 14.11.1998р. (а.с. 16 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження (а.с. 17 - копія свідоцтва про народження). Подружнє життя сторін не склалося, виявилось, що вони люди з різними характерами і поглядами на життя, в сім*ї тривалий час виникали різного роду непорозуміння і сварки у зв*язку з різними питаннями сімейного життя, що привело до погіршення відносин між ними та фактичного припинення шлюбу, у зв*язку з чим вони з жовтня 2011р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, примирення сторони вважали не можливим, оскільки остаточно втратили почуття любові один до одного. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Дитина залишиться проживати з матір*ю, а іноді - із батьком. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали сторони на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї є неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивачка виявила бажання після розлучення залишити собі шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 15.06.2007р., від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, спільне життя не склалося, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного розпаду сім*ї, у зв*язку з чим вони з 15.10.2013р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, примирення вважала не можливим, оскільки вони остаточно втратили почуття любові один до одного та просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, примирення вважав не можливим та просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 15.06.2007р. (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Подружнє життя сторін не склалося, в сім*ї тривалий час виникали різного роду непорозуміння і сварки у зв*язку з різними питаннями сімейного життя, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного припинення шлюбу, у зв*язку з чим вони з 15.10.2013р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, примирення сторони вважали не можливим, оскільки остаточно втратили почуття любові один до одного. Спору про поділ майна сторони не мають. Дитина залишиться проживати з матір*ю. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали сторони на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї є неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивачка виявила бажання після розлучення залишити собі шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 16.05.2014р., від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, спільне життя не склалося, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного розпаду сім*ї, у зв*язку з чим вони з 09.04.2016р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет і проживають окремо, оскільки вони остаточно втратили почуття любові один до одного, просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що примирення між ними не можливо і шлюб тривалий час фактично існує формально. Відповідач позов визнав, примирення вважав не можливим та просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 16.05.2014р. (а.с. 4 - свідоцтво про шлюб). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження), яка проживає з матір*ю. Подружнє життя сторін не склалося, в сім*ї тривалий час виникали різного роду непорозуміння і сварки у зв*язку з різними питаннями сімейного життя, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного розпаду сім*ї, у зв*язку з чим вони з 09.04.2016р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, примирення сторони вважали не можливим, оскільки остаточно втратили почуття любові один до одного. Спір про поділ майна у сторін на час розгляду даної справи відсутній. Діти залишаться проживати з матір*ю. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали сторони на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї є неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. [PERSON] виявила бажання після розлучення змінити шлюбне прізвище «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 17.12.2011р., від шлюбу дітей не мають, спільне життя не склалося, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного розпаду сім*ї, у зв*язку з чим вони з 10.06.2015р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, примирення вважала не можливим, оскільки вони остаточно втратили почуття любові один до одного та просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим конвертом повернутим на адресу суду за закінченням терміну його зберігання на пошті (а.с. 11), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного розгляду справи згідно частини 4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 17.12.2011р. (а.с. 4 - свідоцтво про шлюб). Від шлюбу сторони дітей не мають. Як пояснила позивачка, їх подружнє життя з відповідачем не склалося, в сім*ї виникали різного роду непорозуміння і сварки у зв*язку з різними питаннями сімейного життя, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного припинення шлюбу, у зв*язку з чим вони з 10.06.2015р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, примирення вважала не можливим, оскільки вони остаточно втратили почуття любові один до одного. Спору про поділ майна сторони не мають. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї є неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивачка виявила бажання після розлучення залишити собі шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 18.05.1974р., від шлюбу мають двох повнолітніх дітей, шлюб не склався, в сім*ї виникали різного роду непорозуміння та сварки з різних питань сімейного життя, виявилось, що вони люди з різними характерами та поглядами на життя і сім*ю, відповідач вчиняє сварки, що призвело до погіршення відносин між ними, вони припинили шлюбні стосунки, мають окремий бюджет, не ведуть спільного господарства з вересня 2004р., хоча фактично проживають в одній квартирі. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що примирення між ними не можливо, сім*я розпалась остаточно і шлюб тривалий час існує формально. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується поштовим повідомленням (а.с. 13), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 18.05.1974р. (а.с. 3 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Як пояснила позивачка, їх з відповідачем подружнє життя не склалося, між ними виникали різного роду непорозуміння і сварки з різних сімейних питань, відповідач вчиняє сварки, що привело до втрати почуття любові та поваги між ними і фактичного розпаду сім*ї, з вересня 2004р. вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, хоча фактично проживають в одній квартирі, примирення вважала не можливим. Доказів в спростування таких обставин справи суду не надано. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї стало неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання щодо поділу майна сторони будуть вирішувати в судовому порядку. Після розлучення позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 19.02.1997р., від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON]., [INFO], який проживає з нею, спільне життя не склалося, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного розпаду сім*ї, у зв*язку з чим вони з жовтня 2013р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, примирення вважала не можливим, оскільки вони остаточно втратили почуття любові один до одного та просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими конвертами, повернутими на адресу суду за закінченням терміну їх зберігання на пошті (а.с.17-18, 19), заявою від 25.12.2014р. (а.с. 8), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного розгляду справи згідно частини 4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 19.02.1997р. (а.с. 7 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з матір*ю. Як пояснила позивачка, їх подружнє життя з відповідачем не склалося, в сім*ї тривалий час виникали різного роду непорозуміння і сварки у зв*язку з різними питаннями сімейного життя, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного припинення шлюбу, у зв*язку з чим вони з жовтня 2013р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, примирення вважала не можливим, оскільки вони остаточно втратили почуття любові один до одного. Спору про поділ майна сторони не мають. Дитина залишиться проживати з матір*ю. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї є неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивачка виявила бажання після розлучення змінити шлюбне прізвище «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 19.07.2001р., від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що проживає з нею, спільне життя не склалося, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного розпаду сім*ї, у зв*язку з чим вони з лютого 2009р., коли відповідач виїхав у тривале відрядження за межі України, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, оскільки вони остаточно втратили почуття любові і поваги один до одного, просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що примирення між ними не можливо і шлюб тривалий час фактично існує формально. Відповідач позов визнав, примирення вважав не можливим та просив шлюб розірвати, а також пояснив про те, що обставини, які викладені позивачкою в позові як такі, що стали підставою для розлучення, не відповідають дійсним обставинам справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 19.07.2001р. (а.с. 5 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Подружнє життя сторін не склалося, в сім*ї тривалий час виникали різного роду непорозуміння і сварки у зв*язку з різними питаннями сімейного життя, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного припинення шлюбу, у зв*язку з чим вони з лютого 2009р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, примирення сторони вважали не можливим, оскільки остаточно втратили почуття любові та поваги один до одного. Спір про поділ майна у сторін на час розгляду даної справи відсутній, оскільки майнове питання врегульоване шлюбним договором між ними від 27.12.2013р. (а.с. 6 - копія шлюбного договору). На час розгляду справи дитина проживає з матір*ю і питання щодо місця її проживання в подальшому та участі іншого з батьків, що проживає окремо від дитини, а також порядок реалізації даного подружжя своїх прав щодо зустрічей та спілкування із дитиною, сторони будуть вирішувати в подальшому. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали сторони на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї є неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 19.08.2006р., від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], 11.07.2007р. народження, яка проживає з нею, спільне життя не склалося, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного розпаду сім*ї, у зв*язку з чим вони з 28.05.2014р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, примирення вважала не можливим, оскільки вони остаточно втратили почуття любові один до одного та просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, у зв*язку із чим примирення між ними вважала не можливим і зазначила, що фактично шлюб тривалий час існує лише формально. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в справі є конверти, повернуті на адресу суду у зв*язку із закінченням терміну їх зберігання на пошті (а.с.22-23, 24-25), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного розгляду справи згідно частини 4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 19.08.2006р. (а.с. 4 свідоцтво про шлюб). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], 11.07.2007р. народження (а.с. 27 копія свідоцтва про народження). Як пояснила позивачка, їх подружнє життя з відповідачем не склалося, в сім*ї тривалий час виникали різного роду непорозуміння і сварки у зв*язку з різними питаннями сімейного життя, відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного припинення шлюбу, у зв*язку з чим вони з 28.05.2014р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет та проживають окремо, примирення вважала не можливим, оскільки вони остаточно втратили почуття любові один до одного. Спору про поділ майна сторони не мають. Після розлучення дитина залишиться проживати з матір*ю. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї є неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 20.12.2003р., від даного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які проживають з нею, спільне життя не склалося, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного розпаду сім*ї, у зв*язку з чим вони з грудня 2015р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет і проживають окремо, примирення вважала не можливим, оскільки вони остаточно втратили почуття любові один до одного та просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 110, 112 СК України. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також пояснила про те, що відповідач має іншу жінку, що виключає збереження їх сім*ї. Відповідач позов визнав, примирення вважав не можливим та просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 20.12.2003р. (а.с. 4 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6 - копія свідоцтва про народження) і дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Подружнє життя сторін не склалося, в сім*ї тривалий час виникали різного роду непорозуміння і сварки у зв*язку з різними питаннями сімейного життя, виявилось, що вони є люди з різними характерами та поглядами на життя, що призвело до погіршення відносин між ними та фактичного припинення шлюбу, у зв*язку з чим вони з грудня 2015р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет і проживають окремо, примирення сторони вважали не можливим, оскільки остаточно втратили почуття любові один до одного. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Після розлучення діти залишаться проживати з матір*ю. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали сторони на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї є неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивачка виявила бажання після розлучення залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved