Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] у неї з відповідачем народився син - [PERSON] . Оскільки з відповідачем вони не знаходились у шлюбних відносинах, [PERSON] був записаний батьком дитини у свідоцтві про народження на підставі ст. 126 СК України за заявою [PERSON] про визнання його батьком дитини. Після народження дитини, [PERSON] деякий час у добровільному порядку надавав матеріальну допомогу на утримання сина, але згодом припинив надавати таку допомогу, внаслідок чого позивач вимушена була звернутися до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, що на сьогоднішній день складає приблизно 2 300 грн. Не зважаючи на те, що 2 300 грн. звісно не вистачає, відповідач не тільки не надає ніякої матеріальної допомоги (навіть подарунків), але і не сплачує присуджені рішенням суду аліменти. На сьогоднішній день, заборгованість за аліментами складає 49 781 грн. 11 коп. Також позивач зазначає, що з 2015 року фактичні шлюбні відносини у неї з відповідачем були припинені, а з 2017 року [PERSON] життям не цікавиться, з сином не спілкується та матеріальної допомоги не надає. Таким чином [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не займається підготовкою сина до самостійного життя. Неодноразово позивач намагалася спілкуватися з відповідачем з приводу його участі у житті дитини, але [PERSON] зазначив, що у нього не має часу. Позивач з 2016 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , саме його її син вважає батьком, оскільки біологічного батька дитина не пам`ятає. Син мешкає разом з позивачем, її чоловіком та донькою у м. Ірпінь Київської області, де навчаєть у Ірпінській спеціалізованій загальноосвітній школі №2. Вони мешкають у двокімнатній квартирі, яка належить на праві власності чоловіку позивача - [PERSON] . Позивач вказує, що у відповідача також склалася інша родина та у шлюбі народилася дитина. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.10.2020 провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення повідомлялася своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач до суду не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав нотаріально завірену заяву про надання згоди щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON] , [INFO] та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник третьої особи, до суду не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суду надано Висновок представником третьої особи від 22.12.2020 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також надано заяву, в якій представник третьої особи просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовільнити. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 27 вересня 2011 року актовий запис 710, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції 27 лютого 2016 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] та отримала прізвище [PERSON] , актовий запис № 188 від 27.02.2016. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] відповідно до виконавчого листа №642/1045/18 від 06.09.2018 за період з 13.03.2018 по 30.01.2020, загальна сума боргу станом на 30.01.2020 становить 38 290, 11 грн. Відповідно до довідки Ірпінської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням економіки та права №2 Ірпінської міської ради Київської області від 21.10.2020 № 294, [PERSON] , 2011 р.н. навчається у 4-му класі вказаної школи, батьки дитини разом не проживають, за час навчання в даній школі, батько дитини [PERSON] не був у школі, не спілкувався з класним керівником, не цікавився успіхами у навчанні дитини, не був присутній на батьківських зборах, не брав участі у житті дитини. Висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , затвердженого Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, від 22 грудня 2020 року за № 158/11 зазначено, що питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 24.11.2020 та 16.12.2020, батько дитини на засідання не з`явився, але надав пояснення та нотаріальну заяву, що він не проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . З огляду на викладене, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ст.150 СК України містить перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2 ст.150 СК України), батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3 ст.150 СК України). З досліджених судом доказів вбачається, що відповідач не виконує покладені на нього обов`язки щодо піклування про здоров`я його сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Всупереч зазначеній нормі батько дитини не бере участі у вихованні сина, що підтверджено вищезазначеними доказами. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved