overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в обґрунтування якого посилається на те, що з 28.02.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, в зв'язку чим просить стягувати з нього аліменти в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] згідно письмової заяви підтримала позовні вимоги повністю та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечив проти стягнення з нього аліментів у визначеному позивачем розміру, про що вказав у письмовій заяві. Відповідно ч.1 до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивач не відмовляється від заявлених позовних вимог, які підтвердила долученими до заяви доказами. Відповідач визнав позов без будь-яких умов, не заперечуючи проти його задоволення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оскільки для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини є законні підстави, не порушуються цивільні права відповідача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого посилається на те, що з 16.12.2013 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Однак тривалий час відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має змогу це робити, оскільки є працездатним, інших утриманців не має, а тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 600 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] письмовою заявою зменшила розмір заявлених позовних вимог, просить стягувати із відповідача 250 гривень., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] письмовою заявою позов визнав, не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 250 гривень; просить розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ №091575 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.12.2013 року. Згідно свідоцтва про народження серія І-ГЮ №231697 [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом достовірно встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обовязку утримувати сина, а тому з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка має право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів з [PERSON] Приймаючи до уваги вік дитини, той факт, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, заявлені позовні вимоги визнає, суд визначає розмір аліментів - 250 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Балашівської сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] року померла її мама [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], яку вона як спадкоємець за заповітом прийняла у встановленому порядку, так як звернулась із відповідною заявою до нотаріальної контори. [PERSON] покликається на те, що має намір оформити право власності на спадкове нерухоме майно, однак не має змоги цього зробити, так як спадкодавцем за життя не була проведена реєстрація права власності на будинок, в зв'язку з чим просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті мами [PERSON] Представник позивача [PERSON] згідно поданої письмової заяви просить розглядати справу у його відсутності та відсутності його довірительки, підтримує заявлені вимоги. Відповідач Балашівська сільська рада Березнівського району Рівненської області письмовою заявою позов визнала повністю, просить розглядати справу у відсутності представника. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 16.12.2013 року спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року (актовий запис №13). Відповідно до заповіту, посвідченого 28.02.2013 року, [PERSON] усе належне їй майно заповіла [PERSON] Згідно спадкової справи №51/2014 до майна померлої [INFO] року [PERSON], [PERSON] 06.06.2014 року звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом за заповітом. Відповідно до виписки із погосподарської книги №4 с.Балашівка Березнівського району Рівненської області, особовий рахунок [NUMBER] житловий будинок по [ADDRESS], рахується за [PERSON] Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, виданого 30.05.2016 року державним нотаріусом Ямпільської районної нотаріальної контори, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав, зокрема, є визнання права (ч.2 ст.16 ЦК України). Судом достовірно встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом відповідно до положень ст.1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як звернулась із відповідною заявою до нотаріальної контори, а тому позовні вимоги про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Жилинецької сільської\~ради Ярмолинецького\~району Хмельницької\~області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .. Посилається на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки тривалий час перебувала поза межами України та не мала змоги подати вказану заяву. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник Жилинецької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 17.12.2018 р.. [PERSON] є її донькою та спадкоємцем за заповітом, що підтверджується заповітом від 25.02.2011 р. посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Стець О.М., зареєстрованим в реєстрі за №255. Звернувшись у грудні 2019 р. із заявою про прийняття спадщини, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку, що підтверджується листом приватного нотаріуса від 09.12.2019 р. №435/02-14. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Матеріалами справи підтверджується поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. Так, у відповідності до довідки виконкому Жилинецької сільської ради №581 від 19.08.2019 р., [PERSON] на дату смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] . Відмітками у закордонному паспорті [PERSON] ЕR122607 від 08.02.2014 р. підтверджується її відсутність у вказаний період на території України. Крім того, поважність причин пропуску строку визнана відповідачем у відзиві №1225 від 17.12.2019 р.. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, що понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі\~ст.\~ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 263 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до ПАТ «Банк Камбіо», треті особи приватний нотаріус Донецького нотаріального округу Токарєва І.П., приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Кандзюба О.Є., про визнання договору іпотеки від 06 грудня 2010року та довіреності виданої від імені [PERSON] - [PERSON] 06 грудня 2010року, посвідченої приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Токаревою І.П. за реєстровим номером 5236- недійсними. В судове засідання позивачка не з'явилась довіривши представництво своїх інтересів [PERSON], який в судовому засіданні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач ПАТ «Банк Камбіо», в особі представника банку Аускутіс Є.С. позовні вимоги не визнав. Треті особи - приватний нотаріус Донецького нотаріального округу Токарєва І.П., приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Кандзюба О.Є, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явились і судом прийнято рішення про розгляд справи у їх відсутність. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Савинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] .. Посилається на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, обумовлених необхідністю догляду за онкохворим чоловіком. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, а згодом подали заяву про розгляд справи в їх відсутності. Представник Савинецької сільської радив судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого засіання суд ухвалює рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та, відповідно, її спадкоємцем за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 30.04.1951 р., свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 28.08.1970 р., паспортом [NUMBER] виданим 16.08.1996 р. Ярмолинецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.03.2010 р.. Відповідно до довідки виконкому Савинецької сільської ради Ярмолинецького району №02-274 від 08.10.2020 р., [PERSON] на дату смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] . У встановлений законом строк жодна особа не зверталась із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру. Звернувшись у жовтні 2020 р. із заявою про прийняття спадщини, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку, що підтверджується листом приватного нотаріуса від 20.10.2020 р. №236/01-16. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач посилається на поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вона здійснювала догляд за онкохворим чоловіком. Поважність причини пропуску строку визнана відповідачем у листі №01-132 від 29.10.2020 р.. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, що понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі ст. ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 263 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Соколівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .. Посилається на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини - власне захворювання. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити та розглянути справу без його участі та без участі позивача. Представник Соколівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.06.2018 р.. [PERSON] є її сином та спадкоємцем за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 11.04.1963 р., паспортом позивача серії [NUMBER] від 26.01.2006 р.. Звернувшись у січні 2020 р. із заявою про прийняття спадщини, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку, що підтверджується листом приватного нотаріуса від 22.01.2020 р. №21/01-16. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що строк на подання заяви про прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, а саме внаслідок його хвороби, що підтверджується довідкою до акту МСЕК серії АВ №1082767 від 27.11.2017 р., згідно якої [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, довідкою Ярмолинецької центральної районної лікарні від 23.01.2020 р. №76, згідно якої [PERSON] з 06.12.2018 р. по 15.12.2018 р., перебував на стаціонарному лікуванні в Ярмолинецькій ЦРЛ. Відповідно до довідки виконкому Соколівської сільської ради №54 від 22.01.2020 р., [PERSON] на дату смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] , та була власником двору. Крім того, поважність причин пропуску строку визнана відповідачем у заяві №125 від 13.02.2020 р.. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, що понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі ст. ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 263 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочок: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з цим справа, за згодою позивача, розглядається за правилами статей 280-284 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2014 року (а.с. 8). За час перебування у шлюбі сторони стали батьками дочок: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 9-10), які на даний час проживають з позивачем (а.с. 11). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи ці норми, суд вважає, що відповідач повинен надавати позивачу допомогу на утримання дітей. Оскільки відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток, то суд стягує з нього аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу). У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась на адресу суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свою заяву тим, що вона уклала з відповідачем шлюб 12 лютого 1994 року, який зареєстрований Доброжанівською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області за актовим записом № 1. Від даного шлюбу у неї з відповідачем є двоє спільних дітей -[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] життя подружжя не склалося через різні погляди на життя. Шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе, сім'я розпалась остаточно. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просить суд його задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Так, як відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав, про причини неявки не повідомив, суд, з урахуванням згоди позивача на ухвалення заочного рішення, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Аналізуючи докази, та пояснення відповідача, суд визнав доведеними такі факти: - Сторони уклали шлюб 12.02.1994 року, який зареєстрований Доброжанівською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області за актовим записом № 1. (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 22.07.2003 року); - Від шлюбу є двоє спільних дітей -[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 26.12.2002 року, копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 11.12.1996 року); - Сторони не проживають разом, спільне господарство не ведеться, майнового спору між ними немає, угода про місце проживання дітей досягнута -вони проживатимуть з позивачкою (пояснення позивачки). Суд вважає, що між сторонами склалися відносини з приводу розірвання шлюбу, при прийнятті рішення суд керується ст.ст.110, 112 СК України. За таких умов суд вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами неможливе, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved