Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.11.2003 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Хорлупи, по вул. Першотравнева, 64, Ківерцівського району Волинської області. З довідки Хорлупівської сільської ради №850 від 07.09.2016 року вбачається, що від імені спадкодавця 06.05.1999 року посвідчувався заповіт на імя внука [PERSON] Спадкоємець за заповітом [PERSON] не прийняв спадщину, що залишилася по смерті [PERSON], а тому відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у даному випадку має місце спадкування за законом. Вказує, що спадщину по смерті [PERSON] вона прийняла шляхом написання заяви про прийняття спадщини в Ківерцівську державну нотаріальну контору Волинської області, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають та просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть (повторно) серії І-ЕГ № 190851 від 26.07.2016 року, актовий запис № 19, виданого Ківерцівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області /а.с.6/. Відповідно до довідки для прийняття спадщини № 850 від 07.09.2016 року, витягу з погосподарської книги №2 за 2016 рік виданих Хорлупівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Хорлупи, по вул. Першотравнева, 64, Ківерцівського району Волинської області рахується за померлим [PERSON] /а.с. 7-8/. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що Хорлупівської сільською радою Ківерцівського району Волинської області від імені спадкодавця [PERSON] 06.05.1999 року посвідчувався заповіт №24 на імя внука спадкодавця [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець за заповітом, [PERSON] не вчинив дій, передбачених ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, тобто не прийняв спадщину, яка залишилася по смерті [PERSON] та на неї не претендує. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Тобто, єдиними спадкоємцями майна [PERSON] за законом є позивач по справі - [PERSON] та відповідач [PERSON], яка не вчинила дій, передбачених ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, тобто не прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] та написала відповідну заяву. Родинні відносини спадкодавця [PERSON] з позивачем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії ІII-УР № 452231 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ №328779. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 288/02-31 від 02.03.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с. 11/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved