Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до КС «Перше кредитне товариство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Кіровоградський РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, в якому просила зняти арешт із 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником вказаної частки квартири, проте при спробі продажу майна зясовано, що на 1/4 частку квартири накладено арешт постановою АА №031321 від 23.02.2009 року, винесеною ВДВС Кіровоградського РУЮ на підставі судового наказу Приморського районного суду міста Одеси №2н-8035 від 26.08.2008 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь КС «Перше кредитне товариство» борг у сумі 5310,18 грн. Виконавче провадження завершено 30.07.2009 року на підставі ст.37 п.10 Закону України «Про виконавче провадження». Наведені обставини порушують право власності позивача, оскільки на даний час відсутні підстави арешту, проте останній не знято, що позбавляє позивача права вільного розпорядження належним нерухомим майном, а тому позивач звернулась до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, проте надали суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а розгляд справи провести без її участі (а.с.24). Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, які зазначено у позовній заяві. Відповідач КС «Перше кредитне товариство» у судове засідання свого представника не направили, проте надали суду відзив на позовну заяву в якому просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В якості обґрунтування зазначено, що позов подано з порушенням строків позовної давності. Крім того, 02.02.2007 року між КС «Перше кредитне товариство» та [PERSON] було укладено кредитний договір №КИ-1/0090/07/469, згідно якого останній було надано кредитні кошти, що не заперечує позивач у позові. [PERSON] зобовязалася у строки здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість, яку присуджено до стягнення, однак позивач всіляко намагається уникнути зобовязання по погашенню заборгованості за кредитним договором. Станом на 28.12.2018 року заборгованість [PERSON] перед КС «Перше кредитне товариство» складає 71209,91 грн. Позивач у позові просить зняти арешт із належного їй майна та вказує підставу, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадку направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу виконавчої служби, однак з вказаної підстави не може бути знятий арешт. Крім цього, надали суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с.32-33, 50). Представник третьої особи Кіровоградського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області державний виконавець Когадько Ю.М. у судове засідання не зявилася, проте надала суду письмову заяву про проведення розгляду справи без її участі, вирішення позову залишила на розсуд суду (а.с.30-31). Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 02.02.2007 року між Кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» та [PERSON] укладено кредитний договір №КИ-1/0090/07/469, згідно якого остання отримала кредит у сумі 2996 грн. строком на 12 місяців від дня укладення договору з умовою щомісячної сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,132% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати, наступної за датою надання кредиту. [PERSON] зобовязалася згідно графіку вчасно повернути суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Станом на 28.12.2018 року, згідно розрахунків КС «Перше кредитне товариство», заборгованість [PERSON] складає 71209,91 грн. (а.с.34-36). Додаток №1 до кредитного договору №КИ-1/0090/07/469 від 02.02.2007 року (графік платежів) свідчить, що [PERSON] у період з 02.03.2007 року по 29.11.2010 року сплачувались КС «Перше кредитне товариство» кошти на погашення кредитної заборгованості, проте вказаний додаток не містить інформації щодо повного погашення заборгованості (а.с.71). Також, представником позивача надано суду додаток №1 до кредитного договору №КИ-1/0788/05/102 від 01.04.2005 року (графік платежів), а також додаток №1 до кредитного договору №КИ-1/0123/07/329 від 15.02.2007 року (графік платежів), які свідчать, що [PERSON] у періоди з 01.04.2005 року по 14.04.2006 року, з 15.02.2007 року по 18.02.2008 року виконувала кредитні зобовязання перед КС «Перше кредитне товариство» сплачуючи кошти, проте за іншими кредитними договорами (а.с.69-70). 09.12.2008 року Приморським районним судом міста Одеси видано судовий наказ №2н-8035 від 26.08.2008 року, який набрав чинності 24.09.2008 року, про стягнення з [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], на користь КС «Перше кредитне товариство» заборгованості за кредитним договором №КИ-1/0090/07/469 від 02.02.2007 року в сумі 5310,18 грн. (а.с.88). Згідно заяви КС «Перше кредитне товариство» №8051\\08 від 11.12.2008 року вказаний судовий наказ направлено для виконання до Кіровоградського РУЮ Кіровоградської області (а.с.87). Постановою державного виконавця ВДВС Кіровоградського РУЮ від 30.07.2009 року встановлено, що боржник [PERSON] працює в фірмі «Далс», що розташована за адресою: м. Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 19-А, а тому виконавче провадження №10636657 з примусового виконання судового наказу Приморського районного суду міста Одеси №2н-8035 від 26.08.2008 року закінчено на підставі п.10 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.6). Листом №7095/13-9.28/1 від 29.10.2018 року Кіровоградський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області повідомив, що арешт нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], накладено при виконанні судового наказу Приморського районного суду міста Одеси №2н-8035 від 26.08.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь КС «Перше кредитне товариство» боргу в сумі 5310,18 грн., проте провадження завершено 30.07.2009 року за п.10 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих до архіву становить три роки, отже необхідно звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту (а.с.6). Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.01.2019 року юридична особа ПП «Далс» припинена від 19.02.2015 року номер запису: 14441720002004592 (а.с.41-43). На запит\~суду Приморським\~районним судом\~міста Одеси надано лист №1303/19 від 08.01.2019 року, яким повідомлено, що матеріали судової справи №2н-8035 про видачу судового наказу за заявою Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №КИ-1/0090/07/469 від 02.02.2007 року, відсутні будь-які відомості про виконання вказаного судового наказу (а.с.54). Інформаційна довідка щодо виконання рішень суду направлених КС «Перше кредитне товариство» до ВДВС Кіровоградського РУЮ №16175 від 21.08.2009 року свідчить, що судовий наказу від 26.08.2008 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №КИ-1/0090/07/469 від 02.02.2007 року направлено до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ за місцем роботи боржника (а.с.89). На запит суду Фортечним відділом державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (до перейменування Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ) надано лист №1766 від 22.01.2019 року, згідно якого перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що судовий наказ №2н-8035 від 26.08.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь КС «Перше кредитне товариство» боргу у відділі на виконанні не перебуває та не перебував (а.с.62). Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек і Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №143365873 від 30.10.2018 року та №148742923 від 10.12.2018 року свідчать, що [PERSON] є власником 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], а згідно реєстру заборон відчуження: 24.02.2009 року за №8488338 зареєстровано арешт нерухомого майна, а саме 1/4 частки зазначеної квартири, яка належить [PERSON], на підставі постанови АА №031321 від 23.02.2009 року винесеної ВДВС Кіровоградського РУЮ (а.с.7, 21-22). Свідоцтво про право власності на житло від 14.11.1994 року свідчить, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.95). Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Закон України «Про виконавче провадження», який діє на даний час, набрав чинності 05.10.2016 року, а тому на правовідносини, що виникли при накладенні арешту державним виконавцем та закінчені виконавчого провадження не поширюється, а застосовується [PERSON] України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року. Статтею 37 п.10 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадках направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Статтею 38 ч.1-2 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. На підставі викладеного вбачається, що державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з майна боржника в разі закінчення виконавчого провадження, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, або повернення виконавчого документа стягувачу, суду, іншому органу (посадовій особі). У даному випадку виконавче провадження було закінчено через направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, а саме на підставі пункту 10 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Законодавством у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі закінчення виконавчого провадження через направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Зважаючи на викладене вище суд вважає, що доводи позивача щодо наявності підстав для зняття арешту з майна позивача є необґрунтованими. Крім цього, відсутні перешкоди позивачу (боржнику) виконати рішення суду, що є його обовязком, згідно ст.129 Конституції України та ст.18 ЦПК України, після чого арешт з майна може бути знято відповідно закону. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову та зняття арешту з майна позивача, оскільки судовий наказ Приморського районного суду міста Одеси від 26.08.2008 року, під час виконання якого було накладено арешт на майно позивача (боржника), не виконано. Викладене узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 05.12.2018 року (справа №425/1341/17, провадження №61-17531св18). Вирішуючи питання щодо судових витрат суд, зважаючи на позицію позивача викладену в позовній заяві та відсутність будь-яких клопотань з боку інших учасників процесу, вважає можливим залишити судові витрати по фактично понесеним.

Outcome: dismissed