Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач являється матірю дитини [PERSON] [INFO] однак вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається, більш того, відповідач перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотичних речовин», не працює, не навчається. З квітня 2016 не проживає за місцем своєї реєстрації. Вихованням, харчуванням та матеріальним забезпеченням дитини займаються його бабуся [PERSON] та дідусь. Висновком органу опіки та піклування Золотоніської міської ради від 06.06.2016 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її сина [PERSON] [INFO] В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] просили задовольнити заяву. Представник органу опіки та піклування Золотоніської міської ради позов просив задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та вказувала, що хоча гроші, які вона отримує на дитину вона витрачає на свої потреби, однак в школу приходить до сина. На час розгляду справи намагається припинити приймати наркотики. Просила не позбавляти її батьківських прав. Суд, заслухавши позивача, її представника, відповідача, представника третьої особи та вивчивши і дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. - відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-СР № 499730 від 16.04.1988 року, [PERSON] народилася 20 березня 1988 року, а батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]; - відповідно до свідоцтва про народження серії 1-СР № 123898 від 22.02.2011 року, [PERSON] народився 02 вересня 2008 року, а батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]; відповідно до довідок голови квартального комітету № 15 [PERSON] № 244 та № 295 від 26.05.2016 року, [PERSON] проживає за адресою [INFO], однак з квітня 2016 року місце знаходження невідоме. Вихованням дитини не займається. Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу «Берізка» № 4 від 12.02.2014 року [PERSON] [INFO] , відвідува дошкільний навчальний заклад «Берізка» з 16 серпня 2011 року. Дитину приводить і забирає, платить за харчування бабуся хлопчика [PERSON]. Мама хлопчика, [PERSON] не виконує батьківських обовязків, не відвідує масових заходів , які організовуються в закладі. Відповідно до довідки Золотоніської загальноосвітньої санаторної школи інтернату І-ІІІ ступенів Черкаської обласної ради № 88 від 16.05.2016 року [PERSON] [INFO] , навчається у санаторній школі- інтернаті з 01.09.2014 року. Вихованням, навчанням, матеріальним забезпеченням дитини займається бабуся та дідусь. Мати дитини [PERSON], протягом навчального року в школу приходила один раз, на батьківських зборах не була, навчанням дитини у класного керівника не цікавилася. Відповідно до копії виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2122, [PERSON] хворіє на Бронхіальну астму ІІ ступінь. Відповідно до довідки наркологічного кабінету Золотоніської центральної районної лікарні від 11.05.2016 року, [PERSON] [INFO] перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотичних речовин. На даний час вживає наркотичні речовини. Обставини вжиття наркотичних засобів [PERSON] підтвердили в судовому засіданні як сама відповідач так і позивач. Відповідно до листа Золотоніської кримінально-виконавчої інспекції від 18.05.2016 року № 1220, [PERSON] засуджена 30.12.2014 року Золотоніським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., 15.10.2015 року ухвалою Золотоніського міськрайонного суду замінено несплачену суму штрафу на 50 годин громадських робіт. У звязку з ухиленням від відбування покарання матеріали направлені до прокуратури про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Відповідно до акта обстеження умов проживання [PERSON], він проживає разом з своєю бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], прабабусею [PERSON] в м. Золотоноша по вул. Незалежності, 85, умови для проживання задовільні, вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням дитини займається бабуся та дідусь, а мама не приділяє належної уваги дитині, була відсутня на час відвідування. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Золотоніської міської ради від 06.06.2016 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її сина [PERSON] [INFO] Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від обовязку по вихованню та утриманню свого сина [PERSON], а саме не відвідує його в школі, не проживає разом з дитиною, не забезпечує матеріально, не цікавиться його життям крім того, вживає наркотичні препарати, кошти які отримує на дитину використовує для своїх потреб . Щодо визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 161 СК України Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як заначено в п. 18 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до п. 1 ст. 9 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Такими чином, при визначенні місця проживання дітей суд враховує не тільки можливість матеріально забезпечувати дітей, а й прихильність дітей до проживання з одним з батьків, чи близьких родичів, створення ними сімейного затишку, атмосфери любові та поваги. Враховуючи обставини встановлені в суді, а саме те, що [PERSON] часто не живе вдома, вживає наркотичні речовини, не працює, а тому можливості створити нормальні умови для проживання разом з дитиною не може, за доцільно визначити місце проживання дитини разом з бабусею дитини [PERSON]. Задовольняючи позов, суд у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved