Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок як на майно колгоспного двору. В обгрунтування позову покликається на те, що після смерті батька [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в тому числі, на житловий будинок по [ADDRESS] . Проте, нотаріусом 25.10.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що такий відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Зазначає, що є останнім членом двору, тому спадщина на вказане майно не може бути відкрита. Оскільки позивачка не втратила частку в колгоспному дворі, виникла потреба у визнанні права власності за нею. З покликанням на наведене, просить позов задовольнити. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила про розгляд справи без її участі, позов підтримала, з мотивів, наведених у ньому (а.с. 41). Представник відповідача Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з`явився, сільський голова подав до суду лист про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнав (а.с. 45). У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд з урахування поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд заяви у їхній відсутності. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Оглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму\~ВСУ від\~22.12.1995р.№\~20«Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. У разі смерті одного з членів колгоспного двору, спадщина на спільне майно господарства за наявності інших його членів, не відкривалася. Це було можливим лише після смерті останнього члена двору. Із позовної заяви, копій довідки, виданої Самбірським МБТІ № 1822 від 20.10.2017 р., довідки, виданої виконкомом Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 1119 від 10.05.2018 р., технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , погосподарських книг [ADDRESS] [ADDRESS] за 1980-1982, 1991-1995 р.р., будинкової книги, видно, що вищевказаний житловий будинок 1960 року побудови, мав статус «колгоспного двору», останніми членами колгоспного двору на [ADDRESS] , були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на праві особистої власності згідно Свідоцтва належав матері позивачки [PERSON] (а.с. 14, 18-21, 22-26, 27-32). Відповідно до вимог ст.ст.120,\~123,\~563\~ЦК України в редакції 1963року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦК України\~в редакції 1963року. Із копії дублікату Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 13.06.1991 р., спірний житловий будинок на праві особистої власності належав матері позивачки [PERSON] (а.с. 15). З копій свідоцтв про смерть серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадянпро смерть № 00025207425 від 14.01.2020 р., видно, що інші члени колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] . (а.с. 7-11). Оскільки [PERSON] померла [INFO] , то спадщина в майні двору не відкривалася, а батько позивачки [PERSON] на тих же підставах продовжував володіти і користуватись цим майном. Після його смерті [INFO] , єдиним членом колгоспного двору за вказаною адресою залишилась [PERSON] позивачка по справі. Після смерті батька позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема, на житловий будинок по [ADDRESS] . Проте, нотаріусом 25.10.2018 року з покликанням на\~ст. 563 ЦК УРСР\~(в ред. 1963 р.) їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 17). Отже, останнім членом колгоспного двору по [ADDRESS] є позивачка [PERSON] , яка проживає в ньому. Як встановлено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно положень\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки, житловий будинок по [ADDRESS] має статус «колгоспного двору», позивачка є єдиним членом колгоспного двору, не втратила частку в майні цього двору, інший спосіб реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, а тому, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на вказаний житловий будинок, як на майно колгоспного двору. Згідно ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved