Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що вироком суду відповідача визнано винним у вчиненні дорожньої-транспортної пригоди, до якої він був причетний. Внаслідок вказаного ДТП потерпілому [PERSON] , який є чоловіком позивача, нанесені тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких останній помер. Враховуючи, що вказаним вироком питання щодо стягнення матеріальної шкоди не вирішувалось через не пред`явлення цивільного позову у даному кримінальному провадженні, позивач просить відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду в сумі 17059,96 грн, що складається з витрат на поховання, та стягнути вказану суму з відповідача. Представник позивача адвокат Федак Л.Р. подала до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги, розгляд справи провести за відсутності її та позивача, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надходив. За таких обставин розгляд справи проведено за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку. Судом встановлені наступні обставини. 09 червня 2019 року близько 17.25 години [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21150, реєстраційний номер [NUMBER] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі Олешки - Гола Пристань - Скадовськ на 14 км + 360 м, в напрямку м. Олешки, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 18.1, дорожніх знаків 1.32, 5.35.1 та дорожньої розмітки 1.14.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року (з наступними змінами та доповненнями), проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка склалася, з урахуванням дорожньої обстановки не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід [PERSON] , який переходив проїзну частину зліва направо по ходу руху автомобіля, не надав останньому дорогу та вчинив на нього наїзд, спричинивши потерпілому [PERSON] , що є був чоловіком позивача, тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких останній помер. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зазначені обставини встановлені вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 24.12.2019 року яким відповідача було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Питання про відшкодування шкоди судом даним вироком не вирішувалося. Таким чином, факт скоєння відповідачем дорожньо-транспортної пригоди та його вина в порушенні ПДР, що мало наслідком загибель чоловіка позивача, встановлені вироком суду та доказуванню не підлягають. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. Судом встановлено, що сума необхідних витрат позивача на поховання чоловіка склала 14 134,96 грн. та підтверджується належними доказами (квитанціями про сплату за ритуальні послуги), разом з тим, витрати на догляд за могилою в сумі 1500,00 грн та на поминальний обід в сумі 1425,00 грн суд вважає такими, що не є необхідними витратами на поховання, отже, зазначені витрати відшкодуванню не підлягають, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Сума до стягнення становить 14134,96 грн (17029,96 - 1500,00 - 1425,00=14134,96). Витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог позивача підлягають стягненню з відповідача на користь держави оскільки позивача звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial