Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу товарної біржі дійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до договору № 15285 купівлі-продажу нерухомого майна від 02.07.1996р., [PERSON], яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] продала, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], загальною площею 48,30 кв.м., корисна площа 47,4 кв.м., яка складається з двох кімнат жилою площею 29,1 кв.м., який був посвідчений Одеською товарною біржею. Вказаний договір зареєстрований в Одеському МБТІ під №232 стр. 158 кн. 177 пр. 05.07.1996 року, що підтверджено штампом на договорі. 11 травня 2018р. [PERSON] померла, актовий запис № 5041 від 12.05.2018р. зареєстрований Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Однак, оскільки сторони не оформили договір в нотаріальному порядку, а тому позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. На підставі викладеного, позивачка просить визнати договір № 15285 купівлі-продажу нерухомого майна від 02.07.1996р., відповідно до якого [PERSON], яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] продала, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], загальною площею 48,30 кв.м., корисна площа 47,4 кв.м., яка складається з двох кімнат жилою площею 29,1 кв.м., який був посвідчений Одеською товарною біржею дійсним. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, однак згідно поданої заяви позовні вимоги визнали та просили справу розглянути у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що відповідно до договору № 15285 купівлі-продажу нерухомого майна від 02.07.1996р., [PERSON], яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] продала, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], загальною площею 48,30 кв.м., корисна площа 47,4 кв.м., яка складається з двох кімнат жилою площею 29,1 кв.м., який був посвідчений Одеською товарною біржею. Вказаний договір зареєстрований в Одеському МБТІ під №232 стр. 158 кн. 177 пр. 05.07.1996 року, що підтверджено штампом на договорі. 11 травня 2018р. [PERSON] померла, актовий запис № 5041 від 12.05.2018р. зареєстрований Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], Однак, оскільки сторони не оформили договір в нотаріальному порядку, то позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Суд вважає, що сторони по справі уклали угоду, передбачену законом, оформили її у письмовій формі, як того вимагає ст. 44 ЦК України в редакції 1963 р., угода відповідає вимогам закону і інтересам сторін. Після оформлення предмет угоди фактично перейшов в користування, проте сторонами був порушений обов'язок нотаріального посвідчення вказаного договору, що передбачено ст. 227 ЦК України в редакції 1963 р., і відповідачі ухилилися від нотаріального посвідчення угоди. У відповідність з вимогами ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, суд вважає, що позов про визнання угоди дійсною підлягає задоволенню.

Outcome: approved