Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями №5 по вул.Лісовій в смт.Рафалівка Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина - житловий будинок в смт.Рафалівка Володимирецького району. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за законом, однак спадкові права оформити не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, надала пояснення в межах позову. Відповідач визнала позов, про що подала суду письмову заяву, просила розглянути справу без її участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 09 травня 2010 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ГЮ №173437. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у звязку з його смертю. Судом встановлено, що за життя [PERSON] фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими спорудами №5 по вул.Лісовій в смт.Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується рішенням №15 від 15.08.1972 року Рафалівської селищної ради депутатів трудящих Володимирецького району про відведення у безстрокове користування земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво, довідкою Рафалівської селищної ради №279 від 05.02.2016 року про виділення [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за вказаною адресою, технічним паспортом будівлі. У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1974 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обовязкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У звязку з викладеним, приймаючи до уваги, що житловий будинок був збудований [PERSON] та його дружиною [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі, [PERSON] та позивач [PERSON] набули право власності на житловий будинок №5 по вул.Лісовій в смт.Рафалівка Володимирецького району, у рівних частках по 1/2 частині кожен, хоча і не здійснили його державної реєстрації. В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України. З цих підстав позивачу [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності за покійним чоловіком та у оформленні спадщини після його смерті. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, оскільки заповіт покійним не складався. Та обставина, що сторони по справі є спадкоємцями майна [PERSON] 1-ої черги за законом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії 1-ГЮ №258312, свідоцтвами про народження відповідача І-ГЮ №347885, свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Будь-яких інших спадкоємців першої черги судом не встановлено. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка в порядку, встановленому ст.1268 ЦК України, оскільки в шестимісячний термін подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом. В той же час інший спадкоємець відповідач [PERSON] спадщину після смерті батька не приймала, що підтверджується її особистою заявою. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями, у звязку з чим її позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved