Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають шлюбі зареєстрованому 06.03.2014 р. Відділом РАЦСу РС Ріпкинського РУЮ Чернігівської області (актовий запис № 09), та мають неповнолітню дитину, проте шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне життя подружжя і збереження шлюбу не є можливим, так як воно суперечить її інтересам та інтересам дитини. Просить залишити їй прізвище «Ромашук». В судове засідання сторони не з'явились, подавши заяви в яких: позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, а відповідач [PERSON] позов визнав, заперечував проти залишення позивачці його прізвища «Ромашук». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.03.2014 р. Відділом РАЦСу РС Ріпкинського РУЮ Чернігівської області (актовий запис № 09). Оскільки в силу ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і в даному конкретному випадку встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини, зважаючи на те, що позивач не має наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, суд знаходить, що позов слід задовольнити, а шлюб розірвати. Щодо позиції відповідача стосовно не згоди з залишенням позивачці його прізвища «РОМАШУК», то суд враховує те, що: - в п. 24 рішення Європейського суду з прав людини від 22 лютого 1994 р. у справі «Бургхартц проти Швейцарії» (Burghartz v. Switzerland) та в п. 37 рішення Європейського суду з прав людини від 25 листопада 1994 р. у справі «Стєрна проти Фінляндії» (Stjerna v. Finland)) вказано, що спори, які стосуються прізвища людини підпадають в сферу дії ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки прізвище стосуються приватного та сімейного життя особи; - п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 25 листопада 1994 р. у справі «Стєрна проти Фінляндії» (Stjerna v. Finland)) вказано, що визнаючи, що в особи можуть існувати справжні причини, щоб бажати змінити своє імя, по батькові, прізвище, Європейський суд з прав людини визнає, що законодавчі обмеження такої можливості можуть бути виправдані інтересами суспільства, наприклад, для забезпечення точного обліку населення або схоронності засобів ідентифікації особи та звязку носіїв певного імені з сімєю; - в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 16 травня 2013 рокуу справі «Гарнага проти України» вказано, що право особи на збереження свого імені, як і право на його зміну, визнається законодавством України. За таких обставин, позивачка має право на залишенні їй прізвища, що гарантується ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що робить безпідставним заперечення відповідача з цього приводу З відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору, понесені нею при зверненні до суду.

Outcome: approved