Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась у суд з указаним позовом до [PERSON] Вимоги мотивує тим, що 07 травня 1988 року з відповідачем зареєстровано шлюб, проте збереження сім'ї неможливе через непорозуміння, відсутність взаємної довіри та зловживання відповідачем алкоголем. На даний час вони спільного господарства не ведуть, припинили шлюбні відносини. Неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки не дали позитивного результату. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. З таких підстав та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу та щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у сумі 50 грн. до досягнення останньою повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позов, пояснила, що вважає збереження сім'ї неможливим. Просила розірвати шлюб, залишити за нею шлюбне прізвище «[PERSON]», стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 50 грн. щомісячно та судові витрати у справі. Відповідач заперечень проти позову не подав та двічі не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], вбачається, що із 07 травня 1988 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі (а.с.20). В ході розгляду справи встановлено, що сторони спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, зберегти сім'ю не бажають. Спільна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає з позивачем. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу, за вимогою позивача, залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Стаття 180 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що сторони у справі у шлюбі народили сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 квітня 2001 року батьком дитини є відповідач [PERSON] (а.с. 9). З пояснень позивача вбачається, що відповідач не приймає систематичної участі в утриманні неповнолітньої дитини. Домовленості між сторонами про розмір і порядок сплати аліментів немає. З урахуванням таких обставин, а також встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від шести років, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти в заявленому позивачем розмірі - 50 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням вимог п. 3 ч. 1 ст. 80, ст. 88 ЦПК України, п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути 229 гривень 40 копійок судового збору в дохід держави (за вимогу про стягнення аліментів), та 229 гривень 40 копійок судового збору на користь позивача (за вимогу про розірвання шлюбу. З урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved