Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , просить встановити факт про те, що вона проживала з [PERSON] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з січня 2000 року до 13 квітня 2013 року, визнати, що квартира [ADDRESS] загальною площею 42, 4 кв. м належить на праві спільної сумісної власності їй та [PERSON] та визначити частки у вищевказаній квартирі в розмірі по ? частки кожному. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з січня 2000 року до 13 квітня 2013 року проживала однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] помер. Вказує, що вона та [PERSON] були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проте шлюб офіційно не зареєстрували. В період спільного проживання ними було набуто спільне майно, а саме однокімнатну квартиру за адресою в [ADDRESS], яка була зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON], оскільки її квартира [ADDRESS] була неприватизована. Вважає, що [ADDRESS] є спільною сумісною власністю її та [PERSON] і вона має право на ? частки. Факт спільного проживання з [PERSON] як з чоловіком без реєстрації шлюбу підтверджується документально та показами свідків. Відповідач [PERSON] є сином померлого [PERSON], її прав на вищевказане нерухоме майно не визнає, тому у неї виникли перешкоди у реалізації своїх спадкових прав. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні підтримали подані на позов заперечення та пояснили, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, оскільки [PERSON] перебував у офіційному шлюбі із [PERSON] з 03 листопада 1979 року до 12 жовтня 2006 року, тому положення ст. 74 СК України в цей період застосовуватись не може. Також позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування факту проживання однією сім'єю з [PERSON] та між ними існували відносин, які притаманні подружжю з 12 жовтня 2006 року до 13 квітня 2013 року. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає. Встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 18 жовтня 2006 року, [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] Відповідно до витягу КП «РМ БТІ» від 06 листопада 2006 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності на підставі вищевказаного договору [PERSON] Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 12 жовтня 2006 року [INFO] [PERSON] помер, про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 612 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно набуте нею, ним до шлюбу. Відповідно до ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. За положеннями ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Разом з тим згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Незважаючи на те, що на дату придбання квартири [ADDRESS] (18 жовтня 2006 року), померлий [PERSON] не перебував у фактичних шлюбних відносинах, в судовому засіданні факт проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та існування між ними усталених відносин, притаманних подружжю з січня 2000 року по 13 квітня 2013 року свого підтвердження не знайшов. Оскільки [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 03 листопада 1979 року до 12 жовтня 2006 року, тому доводи [PERSON] про проживання з [PERSON] однією сім'єю в період з січня 2000 року по 12 жовтня 2006 року є безпідставними. Окрім того, відсутність усталених відносин, притаманних подружжю між [PERSON] та [PERSON] з 12 жовтня 2006 року до 13 квітня 2013 року, зокрема і на момент купівлі квартири [ADDRESS] підтверджується показами свідків. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що проживають в будинку по [ADDRESS], є сусідами померлого [PERSON] та кілька разів бачили [PERSON] за місцем проживання [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що працює черговою медсестрою в Рівненській міській лікарні та підтвердила, що [PERSON] провідувала хворого [PERSON] у 2013 році. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що квартира [ADDRESS] була придбана за рахунок продажу трьохкімнатної квартири померлих батьків [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з якими померлий [PERSON] був у дружніх стосунках близько 30 років, підтвердили, що [PERSON] проживав, робив ремонт та купував побутову техніку у квартиру [ADDRESS] сам, [PERSON] приходила до нього час від часу, її речей у вищевказаній квартирі не було. Похорони померлого [PERSON] організовували син [PERSON] та його колишня дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про поховання серії РС Рівне № 012013 та договором-замолвенння на організацію та проведення поховання, накладними та квитанціями. Долучені позивачем до матеріалів справи фотознімки, на яких зображені померлий [PERSON] та [PERSON] не містять підтвердження ведення спільного господарства між ними та проживання однією сім'єю. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином у судовому засіданні встановлено доказів про те яким саме побутом були пов'язані [PERSON] та [PERSON], які їх спільні права та обов'язки, чи був у вказаних осіб спільний бюджет і яким чином він розподілявся. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed