Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 2015 року народження. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що за час спільного проживання з відповідачем у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач із сім'єю не проживає. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд за обставин, викладених в позові, його задовольнити. Додатково суду пояснила, що вона не працює та отримає державну соціальну допомогу на дитину у розмірі 860,00 гривень. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що працює слюсарем в Філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика». На сьогоднішній день він взяв кредит і кожного місяця повинен сплачувати за його користування кошти. Згоден платити аліменти в розмірі 500,00 - 600,00 грн. В решті позову просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що у сторін, які перебували у зареєстрованому шлюбі, народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON] (а.с.5). Рішенням суду від 27.10.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05 листопада 2014 року у Новоободівській сільські раді Тростянецького району Вінницької, актовий запис № 22 розірвано. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №1420 від 22.06.2016 року, [PERSON] проживає з дочкою [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки про доходи за 2016 рік, виданої [PERSON] 03.03.2017 року за № 269, він дійсно працює слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики в Філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», його загальна сума доходу з листопада 2016 року по лютий 2017 року становить 18938,74 грн. (а.с. 32). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язку утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд також враховує, що дитина проживає з матір'ю, яка має обмежені можливості її утримувати, а забезпечення потреб дитини вимагає значних витрат. Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, а відповідач заперечує проти стягнення з нього аліменти у визначеному розмірі, просить про стягнення 500-600 гривень щомісячно, посилаючись на кредит, який він отримав в банку. Досліджуючи матеріальний стан відповідача було встановлено, що він працює слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики в Філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», отримує стабільно заробітну плату, що не заперечується самим [PERSON] Відповідач зобов'язаний утримувати дочку до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти. Доказів того, що у відповідача на утриманні перебувають інші діти, непрацездатні батьки, що мають значення для визначення розміру аліментів, суду подано не було. Не було й підтверджено письмовими доказами значні щомісячні витрати відповідача на сплату кредиту, на який він посилався у своєму запереченні проти позову. При визначення розміру аліментів суд враховує зазначені сторонами дані про особу та майновий стан позивача та відповідача, те, що аліменти стягуються на утримання однієї дитини, тому вважає за можливе стягнути їх в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 02.06.2016 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати на утримання дитини щомісячно аліменти і саме такий розмір аліментів не суперечитиме інтересам дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved