Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29.04.1988 року вона перебувала в шлюбі з [PERSON] . [INFO] її чоловік помер. Заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника. Однак, їй було відмовлено, оскільки нею не надано документів, що засвідчують факт перебування її на утриманні чоловіка. Їй було роз`яснено, що факт перебування на утриманні чоловіка має бути встановлений у судовому порядку. Просить суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Представник заявника - адвокат Котелевський К.В. подав заяву про розгляд справи за відсутності заявника і представника заявника. Заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заперечень до поданої заяви не подали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатним членом сім`ї вважається, зокрема, дружина померлого годувальника, якщо вона є особою з інвалідністю або досягла пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом до існування, але які і самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 29.04.1988 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до довідки № 172 від 28.07.2020 року померлий перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у розмірі 16380 грн., щомісячно. Згідно із довідкою № 6841 8185 1251 1803 виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області [PERSON] отримує пенсію за віком, розмір якої становить 2258,57 грн., щомісячно. Заявниця і померлий були зареєстровані за різними адресами. Так, місце реєстрації заявниці: [ADDRESS] , померлий був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відмітками в паспортах. [PERSON] звернулася у Головне управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, повідомленням від 24.07.2020 року за № 0800-0203-8/35898 Головне управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області вказало, що йому не наданий документ, що посвідчує факт перебування на утриманні, яким можуть бути документи, видані згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Також зазначило, що у випадку неможливості надати документи, факт перебування на утриманні встановлюється в судовому порядку. Фактичним місцем проживання померлого та заявниці була адреса: [ADDRESS] , де померлий проживав без реєстрації. Верховний Суд у постанові від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц зауважив, що відсутність реєстрації місця проживання особи за певною адресою не є доказом, що особа дійсно не проживала за цією адресою. За таким умов, відсутністю реєстрації померлого за адресою: [ADDRESS] не є безумовним доказом того, що він там не проживав. Заявниця та померлий перебували у шлюбі, а у ст. 37 СК України передбачена презумпція право згідності шлюбу. Заявниця вказує на те, що через невеликий розмір її пенсії, вона фактично перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки він отримував дохід набагато більший ніж вона. Дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає встановленим факт перебування заявниці [PERSON] на утриманні свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні підлягає задоволенню. Встановлення зазначеного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй можливість оформити пенсію по втраті годувальника.

Outcome: approved