Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 липня 2017 року між ними був зареєстрований шлюб, після якого сторони проживали спільно однією сім`єю до 20 липня 2019 року, після чого шлюбні відносини були фактично припинені, оскільки сторони втратили взаєморозуміння. Наголошує на тому, що відповідач веде аморальний спосіб життя, між ними існують постійні суперечки та конфлікти. Від шлюбу мають дитину 2017 року народження. Вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить їхнім інтересам. Позивач зазначає, що суперечки про поділ майна між ними відсутні. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просить шлюб із відповідачем розірвати, оскільки примирення між ними неможливе, шлюб існує лише формально. Просить після розірвання шлюбу відновити їй дівоче прізвище та стягнути з відповідача витрати по судовому збору. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повістки, проте до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 18 липня 2017 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області шлюбі, про що складено актовий запис № 65. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . [INFO] у подружжя народилась дитина [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видане 26 вересня 2017 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 349. З пояснень сторін вбачається, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з липня 2019 року через несумісність характерів, наявності постійних конфліктів, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 1 ст. 24 СК України, встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи із положень ст. 112 СК України, за обставин, які склалися на даний час між сторонами, враховуючи дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично зруйнована, її збереження за таких обставин є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Також, з огляду на задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір.

Outcome: approved