Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в серпні 2016р. до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, внесення змін до актового запису. Позивач позовні вимоги з уточненнями підтримала і просила позов задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення йому особисто поштових відправлень. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини 1 статті 224 ЦПК України, а також того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, зважаючи на заяву позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року позивач народила сина [PERSON] і 20.07.2007 року зареєструвала його народження у відділі РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Батьком хлопчика [PERSON], зі слів матері за вимогою ст..135 СК України. Як слідує зі ст..128 СК України за відсутності заяви, про подання якої встановлено ст..126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що посвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Як зазначає ст..130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Отже, позивач як мама дитини вправі звернутися до суду про встановлення батьківства щодо біологічного батька дитини, а його неявка в суд не є перешкодою в ухваленні заочного рішення. Також щодо вимог позову про внесення змін до актового запису№1495 від 20.07.2007р. про народження [PERSON], [INFO], а саме: змінивши прізвище дитини з [INFO] на [INFO], змінивши по-батькові дитини з [INFO] на [INFO], у графі батько дитини змінити з [PERSON] на [PERSON], то слід зазначити таке. За ст..134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Отже, оскільки судом задоволено позов та визнано батьком дитини [PERSON], [INFO] - [PERSON], то цю вимогу слід також задовольнити, виходячи з намірів позивача - матері щодо внесення саме таких змін до актового запису про народження. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі наведеного, відповідно до ст. 128, 134 СК України,

Outcome: approved