Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: ЖБК «Малиновський-1» про визнання права власності на 1/2 частку квартири, що є обєктом спільного сумісного майна подружжя та про визнання права власності на 1/2 частку майна у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 жовтня 1970 року позивачка, [PERSON], одружилась з [PERSON], актовий запис №1125. Від шлюбі народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У 1980 році [PERSON] був прийнятий до членів Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-1». 05 липня 1982 року [PERSON] був виданий ордер №382 серія МР на зайняття квартири [ADDRESS]. На підставі ордеру сімя позивачки вселилась в квартиру. Під час шлюбу у червні 1992 року пай був повністю внесений за кооперативну квартиру [ADDRESS]. Враховуючи, що пай за квартиру був виплачений в період шлюбу, то позивачка вважає, що їй належить право власності на ? частки вищевказаної квартири, як її частка у праві спільній сумісній власності подружжя. 22 листопада 2015 року [PERSON], актовий запис №12074. В установлений законом строк позивачка подала до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У шестимісячний строк син, [PERSON], подав до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. У зазначений термін донька, [PERSON], не вчинила ніяких дій, які свідчили б про прийняття нею спадщини. Нотаріус відкрила спадкову справу, однак не може видати позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті чоловіка та свідоцтво про право власності на ? частку зазначеної квартири, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя через відсутність державної реєстрації права власності на зазначену квартиру, про що видала Постанову про відмову вчинення нотаріальної дії. На підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як її частка у праві спільної сумісної власності подружжя, а також право власності на 1/2 частини даної квартири, як спадщина після померлого [PERSON]. В судове засіданні позивачка подала заяву, згідно якої просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути у її відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявились, згідно поданих заяв просили справу розглянути у її відсутність, а також не заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник: ЖБК «Малиновський-1» в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просив справу розглянути у його відсутність, а також не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 31 жовтня 1970 року позивачка, [PERSON], одружилась з [PERSON], актовий запис №1125, зареєстрований Іллічівським ЗАГС м. Одеси. (а.с. 11) Від шлюбі народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 8-9) У 1980 році [PERSON] був прийнятий до членів Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-1». 05 липня 1982 року [PERSON] був виданий ордер №382 серія МР на зайняття квартири [ADDRESS]. На підставі ордеру сімя позивачки вселилась в квартиру. (а.с. 12) Під час шлюбу у червні 1992 року пай був повністю внесений за кооперативну квартиру [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖБК „Малиновський-1 від 04.07.2016р.. (а.с. 15) Згідно статті 15 Закону України «Про власність», яка була чинною на час виникнення правовідносин, член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно. Відповідно до ст. 22 КпШС України (чинний на час виникнення правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Статтею 28 КпШС України було встановлено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. На підставі викладеного, суд вважає, що за позивачкою необхідно визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як на частку у праві спільної сумісної власності подружжя. 22 листопада 2015 року [PERSON], актовий запис №12074, зареєстрований 23 листопада 2015р., відділом ДРАЦС у м. Одесі ОМУЮ. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], а також діти [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] спільно проживала із померлим [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою про склад сімї. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після померлого [PERSON]. Відповідачка [PERSON] не була проживала спільно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому не вважається такою, що прийняла спадщину. Крім того, вона не зверталась із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Відповідач [PERSON] своєчасно подав до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, в якій відмовлявся від спадщини на користь матері [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Постановою про відмову вчинення нотаріальної дії від 21.06.2016р. №2133/02-31 державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] щодо квартири [ADDRESS] через відсутність державної реєстрації права власності на зазначену квартиру. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі №6-164 цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст.. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати за позивачкою право власності 1/2 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON].

Outcome: approved