Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В своїй заяві вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який на даний час розірваний. Від шлюбу мають спільного сина: [PERSON], [INFO]. Останній на даний час повнолітній, але продовжує навчання у навчальному закладі. Просить стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення ним навчання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але у своїй заяві просить суд розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, але в меншому розмірі, ніж зазначила позивачка, а саме по 1/6 частині доходу щомісячно, оскільки він добровільно надає своєму синові матеріальну допомогу, а також сплатив кошти за його навчання в автошколі розмірі 1985 гривень. Близько року тому він купував синові мобільний телефон. Крім того, вважає, що позивачка не є належним позивачем по справі, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України з позовом до суду може звернутися той з батьків, з яким проживає повнолітній син чи донька, а їх спільний син проживає разом з ним. Також зазначив, що добровільно надає кошти своєму синові, хоча ніяких підтверджуючих документів не має. Інших утриманців він не має і стягнення за виконавчими листами з нього не здійснюються. Свідок [PERSON], який був допитаний за клопотанням відповідача, в судовому засіданні пояснив, що він проживає разом зі своєю матір»ю [PERSON], яка його утримує та сплачує кошти за навчання у технікумі. Батько не приймає участі у вказаних витратах. За його навчання в автошколі м. Бахмача батько лише частково оплатив. Протягом останнього року він надав йому матеріальну допомогу в розмірі 150 гривень та купив одяг на випускний вечір. До батька він періодично приїздить, але тільки в гості, і не проживає з ним постійно. Вислухавши відповідача, допитавши свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні батьками [PERSON] відповідно до свідоцтва про його народження, являються [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України «Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання». Отже, виходячи з норми цієї статті, позивачка, являючись матір»ю [PERSON], має право на звернення до суду з зазначеними вимогами. Факт проживання повнолітнього сина саме разом з матір»ю, був підтверджений поясненнями в судовому засіданні свідком [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчання в учбовому закладі, а саме: у політехнічному технікумі Конотопського інституту Сумського державного університету і термін закінчення ним навчання 30 червня 2015 року, що підтверджується довідкою вищезгаданого учбового закладу (а.с.8) та потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває на утриманні своєї матері і власного доходу не має. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень статті 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з довідки за № 2, виданої 03.01.2014 року відокремленим підрозділом Бахмацької дистанції сигналізації та зв»язку, відповідач [PERSON] працює на вказаному підприємстві на посаді електромеханіка дільниці 2 групи і його середньомісячний дохід становить 4374 гривні (а.с. 22), інших утриманців не має, стан його здоров»я задовільний. Позивачка [PERSON] працює в ЖБК «Будівельник -11» м. Київ на посаді охоронця і отримує щомісячно заробітну плату в розмірі 1147 гривень, що підтверджується довідкою за № 138, виданою 02.12.2013 року ЖБК «Будівельник -11» (а.с.10). Посилання відповідача на оплату за навчання в автошколі, придбання ним одягу та мобільного телефону для свого сина не свідчить про систематичне забезпечення повсякденних життєвих потреб [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця, оскільки, на думку суду, саме в такому розмірі він в змозі надавати матеріальну допомогу своєму синові, який продовжує навчання. Одночасно з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved