Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою, в якій вказала, що вона, [PERSON] (дівоче прізвище Мильо) [PERSON], народилась 05 липня 1949 року в с. Репинне Міжгірського району Закарпатської області. В її свідоцтві про народження серії VІІ-УР номер 0451634, виданому 02 вересня 1969 року бюро записів актів громадянського стану Міжгірського району Закарпатської області зазначено: Батько [PERSON] національність українець; Мати [PERSON] національність українка. При житті, батьки - [PERSON] та [PERSON] говорили, що насправді, вони за національністю є словаками, вони дотримувались словацьких звичаїв, в сімї та побуті розмовляли словацькою мовою. Однак, в роки радянського союзу (1969 рік) більшість бюро записів актів громадянського стану самостійно вписували національність громадян, в наслідок чого у виданому 02 вересня 1969 року бюро записів актів громадянського стану Міжгірського району Закарпатської області зазначено національність батька [PERSON] зазначено як українець і національність матері [PERSON] зазначено як українка. В звязку з чим, просить суд встановити юридичний факт того, що [PERSON] (дівоче прізвище Мильо) [PERSON], народилась 05 липня 1949 року в с. Репинне Міжгірського району Закарпатської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 1949 року серпня місяця 4 числа зроблено відповідний запис за № 40 за походженням словацької національності. Внести зміни в актовий запис № 40 від 04 серпня 1949 року складений бюро записів актів громадянського стану Міжгірського району Закарпатської області про народження [PERSON], [INFO], а саме, виправити національність батька дитини з «Українець» на «Словак»; Внести зміни в актовий запис № 40 від 04 серпня 1949 року складений бюро записів актів громадянського стану Міжгірського району Закарпатської області про народження [PERSON], [INFO], а саме, виправити національність матері дитини з «Українка» на «Словачка». В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Міжгірського РУЮ Закарпатської області не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечують, вирішення питання по суті залишають на розгляд суду. . Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню. Згідно з положеннями ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 256 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, в своїй заяві заявник просить встановити факт належності її та її покійних батьків до національності «словаки», а також внести відповідні зміни до актового запису. В силу норм ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до частин 1-3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Згідно до п.п. 1.1, 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. За змістом положень ст. 2, 17, 162 КАС України, розгляд таких справ віднесений до юрисдикції адміністративних судів, у тому числі спори щодо зобовязання вчинити певні дії. Отже, чинним законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, які засвідчують походження та національність особи, і порядок оскарження відмови у внесенні таких змін. Таким чином, встановлення заявником факту належності її до словацької національності, повязується з вирішенням публічно-правого спору про право. У такій справі має бути належний відповідач та докази того, що ним відмовлено у внесенні змін до актових записів цивільного стану. При цьому, лише у випадку відмови уповноваженого органу внести зазначені зміни, особа має право на звернення до суду Крім того, факт належності до певної національності не може бути встановлений в судовому порядку, оскільки відповідно до положеньст. 256 ЦПК України не належить до юридичних фактів, які встановлюються в судовому порядку, а саме тих фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи. Аналогічні висновки містяться у розясненнях Верховного Суду України, які були викладені в листі від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності до певної національності. Виходячи з наведених вище обставин та враховуючи вимоги й приписи наведених вище норм закону, суд прийшов до переконання про необґрунтованість вимог заявника, відтак у задоволенні таких слід відмовити.

Outcome: dismissed