Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що 18 травня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, актовий запис № 17. Вказує, що від цього шлюбу у них є спільна дитина малолітня дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Зазначає, що через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. З 2011 року почали жити окремо. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Пояснює, що за наведених обставин їх з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, примирення неможливе. Сім'я фактично розпалась, в зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Майнових спорів між ними немає. Шлюб розривають вперше. Повідомляє, що дочка, [PERSON], після розірвання шлюбу, за їх попередньою домовленістю із відповідачем, залишиться проживати за постійним місцем проживання матері: м. Ужгород, вул. Можайського, 5/253. Також вказує на те, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально їй та їх спільній дитині взагалі не допомагає, участі у вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати малолітню дочку. Наголошує, що між нею та відповідачем на момент предявлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. В звязку з тим, що протягом останніх років відповідач не підтримує з нею та їх спільною дочкою ніяких відносин, на момент подання позову позивач не має достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік, однак їй відомо, що розмір його офіційної заробітної плати є незначним порівняно з його дійсними доходами. Звертаю увагу суду на те, що відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку. Зазначає, що вона змушена сама утримувати та виховувати малолітню дочку, одночасно працювати для матеріального забезпечення себе та їх спільної дитини, кошти, які вона отримує, є недостатніми для належного, необхідного і достатнього забезпечення і утримання як малолітньої дочки, так і її особистого проживання. На підставі викладеного, просить суд: 1. Розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], [INFO], зареєстрований 18 травня 2006 року виконкомом Холмківською сільською радою, Ужгородського району, Закарпатської області, актовий запис за № 17. 2. Стягнути з [PERSON] на мою користь аліменти на утримання малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення нею повноліття. 3. Сплату судового збору покласти на Відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] просили суд заявлені позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подавши заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та просив не застосовувати заходи, визначені ст. 111 СК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Так, як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2006 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище [PERSON] після укладення шлюбу) було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 18.05.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 018288, виданого 18.05.2006 року виконкомом Холмківської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області. У позивача з відповідачем є спільна малолітня дитина донька - [PERSON], яка народилася 03 вересня 2006 року, про що 11.09.2006 року складено відповідний актовий запис за № 1093, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії 1-ФМ № 365958, виданого 21 лютого 2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, про що свідчить зміст позовної заяви. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їхніх дітей, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач є батьком малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, виданого повторно 21.02.2017 року серії 1-ФМ № 365958. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII у 2017 році установлено прожитковий мінімум щодо дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із позовної заяви позивача [PERSON], відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні доньки. Весь тягар забезпечення сім'ї лежить на її плечах. В звязку з тим, що протягом останніх років відповідач не підтримує з нею та їх спільною дочкою ніяких відносин, на момент подання позову позивач не має достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік, однак їй відомо, що розмір його офіційної заробітної плати є незначним порівняно з його дійсними доходами. Звертає увагу суду на те, що відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку. Враховуючи вищевикладене, а також рівність обовязку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 14 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved