Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь 32264,92 грн. (1240 доларів США, що в еквіваленті у національній валюті станом на 08.12.2016р. дорівнює 32264,92 грн.) Позивач вказує, що відповідач не виконав свого зобов'язання щодо повернення боргу, а тому вказану суму слід стягнути з відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідач отримав від неї грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, які зобов'язався повернути з відсотками до 15 червня 2014 року в розмірі 1240 доларів США, про що відповідач власноруч написав їй розписку. Проте, до теперішнього часу відповідач борг не повернув, на вимоги про повернення боргу не реагує. Представник позивача позов підтримав та пояснив, що наявність боргового зобов'язання підтверджується належними доказами, а саме власноруч написаною розпискою відповідача. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. На підставі положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.12.2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та зобов'язався їх повернути до 15.06.2014 року, про що власноруч написав розписку. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1047 ЦПК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. В зазначений у розписці строк борг в розмірі 1000 доларів США відповідачем не повернуто, а тому підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням положень ст. 524 ЦК України сума боргу підлягає стягненню з відповідача в гривні за офіційним курсом на день ухвалення рішення оскільки грошовий еквівалент зобов'язання виражено в іноземній валюті. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, але позивачем не доведено належними доказами розмір відсотків, що підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В наданій позивачем розписці вказано, що кошти надаються під 3%, однак не конкретизовано, як саме мають нараховуватись відсотки, крім того, з розписки залишається незрозумілим значення суми 1240, що викликає сумнів в тому, що саме зазначена сума підлягає поверненню як відсотки, а тому в стягненні суми, еквівалентної 240 доларів США слід відмовити у зв'язку з необґрунтованістю вимог. Вимоги про стягнення відсотків в розмірі облікової ставки НБУ не заявляються. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог так як позов задоволено частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial