Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 29 липня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей, з яких одна дитина вже повнолітня, а донька Данієла, [INFO], проживає з нею і спору про її виховання не має. Сімейним життям з відповідачем не проживають вже три роки. Причиною стало те, що відповідач зраджував їй у подружній вірності, в сімї виникали сварки. Відповідач не поважав її як свою дружину та не рахувався з її думкою, часто вживав спиртні напої, і, перебуваючи в нетверезому стані, погрожував їй та дітям. Така поведінка відповідача стала нестерпною. Відповідач почав проживати з іншою жінкою, з якою проживає і в даний час. За ці три роки вони не проживають, ніхто з ним не намагався поновити сімейне життя. Вона вважає, що їхня сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе, а тому просить позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що шлюб сторін був не вдалим. Під час шлюбу відповідач бив її доньку позивачку [PERSON] Сторони разом не проживають чотири роки і на даний час повнолітній син сторін фактично утримує сімю. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 липня 1997 року і від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], а інший дитина вже є повнолітньою. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітніх дітей, поділу спільного майна сторін\~ не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved