overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліменти на її утримання на період відпустки по догляду за дитиною до 3 років. Від шлюбу у сторін народилася дочка,\~ [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на цей час сторони припинили шлюбні відносини, відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач жодної допомоги на утримання позивача не надає, яка внаслідок вагітності, пологів, необхідності догляду за дитиною не має можливості працювати. Тому, просить суд стягнути з Відповідача аліменти на її утримання на період відпустки по догляду за дитиною\~в розмірі 2000 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку, до [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] . в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що немає можливості надавати матеріальну допомогу в такому розмірі так як тимчасово не працює. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Згідно\~ст.84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружини з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] її батьком записаний відповідач по справі\~\~ Судом встановлено, що донька [PERSON] , [INFO] на даний час проживає з матір`ю, позивачкою по справі та знаходиться на її повному утриманні. Судом встановлено, що відповідач на даний час проживає окремо від дружини та дитини, матеріально сім`ю не підтримує та грошей на утримування дружини не надає. Позивачка проживає з дитиною, яка перебуває на її утриманні, не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1300.00 гривень, щомісячно, починаючи з 04.12.2019 року і до досягнення дитиною трьох років до [INFO] . На підставі ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення з неї аліментів на утримання: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дітей. В поданій заяві [PERSON] вказала, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 25.04.2017 року відповідач, за ухилення від виконання своїх батьківських обовязків, позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, над дітьми встановлено опіку і позивача призначено опікуном. Діти знаходяться на повному утриманні позивача, відповідач же і по теперішній час ніякої участі в утримання дітей не приймає. Позивач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій вона підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити (а.с.22). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала. Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність позивача за наявними доказами справи. Вислухавши відповідача, перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, враховуючи матеріальне становище позивача та дітей і згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно вимог ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня предявлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, який обґрунтовувала тим, що вона, відповідно до договору купівлі-продажу від 05.07.2008 є власником квартири [ADDRESS] , в якому зареєстрована її колишня невістка [PERSON] , яка за місцем реєстрації не проживає з 2016 р., т.я. після розірвання шлюбу 17.11.2016 з її сином живе і працює в м. Карлівка. Відповідачка не сплачує комунальні платежі, участь в утриманні квартири не приймає, особистих речей в квартирі не має. Враховуючи, що відповідачка не проживає у належному позивачці житлі більше одного року та створює перешкоди у здійсненні її права користування і розпорядження своїм майном, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Судові витрати позивачка бере на себе. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Чутівського районного суду Полтавської області відповідно до вимог ст.ст. 128 ч. 11 та 187 ч. 10 ЦПК України, проте в судове засідання не з`явилась, причини неявки невідомі, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, але її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки та свідків, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.07.2008 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . За даною адресою, відповідно до адресної картки особи, картки реєстрації особи та домової книги зареєстрована відповідачка як колишня дружина сина позивачки - [PERSON] . Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17.11.2016 по справі № 550/1032/16-ц, яке набрало законну силу 28.11.2016, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Відповідно до акту обстеження факту не проживання від 04.08.2020 [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає останні 4 роки, ознак її проживання не виявлено та її особисті речі відсутні. Позивачка повідомила, що відповідачка за місцем реєстрації не проживає з осені 2016 р., а відповідно до пояснень свідків [PERSON] відповідачка не проживає за місцем реєстрації з початку 2017 р., а свідка [PERSON] - з літа 2017 р. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, т.я. [PERSON] , яка була членом сім`ї [PERSON] , не проживає в квартирі [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , без поважних причин з 2017 р. Судові витрати по справі, за бажанням позивача, суд покладає на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В квартирі проживав і був зареєстрований її син - [PERSON]. Позивачка стверджує, що 2002 р. її син створив свою сім'ю і заявив, що в подальшому він хоче жити зі своєю сім'єю окремо, забрав всі свої речі і добровільно залишив квартиру, переїхавши в інше місце проживання. З вищевказаного часу відповідач в квартирі не проживає. Однак добровільно не знімається з реєстраційного обліку з квартири. У зв'язку з тим, що відповідач перебуває на реєстраційному обліку в квартирі, позивачка несе значні, додаткові витрати по оплаті різних комунальних платежів по користуванню квартирою. На підставі викладеного, позивачка просить усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі. В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути у її відсутність. Відповідач про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте за адресою реєстрації не проживає, що підтверджується кур'єрськими повідомленнями. На підставі викладеного, суд вважає можливим справу розглянути у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріли справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований син позивачки - [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 2005р. в квартирі [ADDRESS] не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Таким чином, оскільки відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, то він вважається таким, що втратив право користування житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користування права власності та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] належить на праві власності трьохкімнатна квартира житловою площею 33,3 кв. м., загальною 48,3 кв.м., відповідно до договору купівлі-продажу від 20.04.2004 року, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]. Дана квартира знаходиться за адресою [ADDRESS]. Право власності підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 24.05.2004 року. В квартирі зареєстрований та мешкає разом із позивачкою її онук [PERSON], 1991 року народження. Крім того, за даною адресою зареєстрований другий онук - відповідач [PERSON], 1992 року народження. Позивачка стверджує, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі з квітня 2012 року, коли забрав усі свої речі і добровільно пішов на інше місце проживання, яке позивачці не відоме. Вищевказаний факт підтверджується відповідним актом, а також може бути підтверджений поясненнями свідків. На підставі ст. 405 ЦК України позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а також підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві. Вона також пояснила, що відповідач декілька років в квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд, розглядає справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, [PERSON] належить на праві власності трьохкімнатна квартира [ADDRESS], житловою площею 33,3 кв. м., загальною 48,3 кв.м., відповідно до договору купівлі-продажу від 20.04.2004 року, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]. Право власності підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 24.05.2004 року. В квартирі зареєстрований та мешкає разом із позивачкою її онук [PERSON], 1991 року народження. Крім того, за даною адресою зареєстрований другий онук - відповідач [PERSON], 1992 року народження. Судом встановлено, відповідач [PERSON] відповідач не проживає в квартирі з квітня 2012 року, коли забрав усі свої речі і добровільно пішов на інше місце проживання. Вищевказаний факт підтверджується поясненнями позивачки [PERSON], свідка [PERSON], а також відповідним актом. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В зв'язку з тим, що відповідач не проживає в квартирі більше одного року без поважних причин, то позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», треті особи: [PERSON], Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1501/0408/71-043 від 10.04.2008 року (далі - «Кредитний договір»). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк зобов'язувався надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 77 400 (сімдесят сім тисяч чотириста доларів США (надалі - кредит), на строк з «10» квітня 2008 р. по «09» квітня 2038 р. включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 9,5 (дев'ять цілих п'ять десятих) % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Згідно із Графіком було визначено, що сума щомісячного платежу складатиме 215,00 доларів США. Також Графіком визначено що останнім днем погашення кредиту є саме по 09.04.2038 року. В цей же день, між ВАТ «Сведбанк», та [PERSON] (Позичальник) та [PERSON] (Поручитель) було укладено договір поруки №1501/0408/71-043-Р-2 (далі - «Договір поруки»). Так, відповідно до п. 1 Договору поруки Поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 1501/0408/71-043 від «10» квітня 2008 року, у сумі 77 400 (сімдесят сім тисяч чотириста) доларів США, строком до «09» квітня 2038 р., з процентною ставкою 9,5 (дев'ять цілих п'ять десятих) % річних за їх використання (далі - кредит). Згідно з п. 2 Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання Позичальником умов Основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами. Відповідно до п. 3 Договору поруки відповідальність Поручителя за цим договором обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з Основним зобов'язанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими Основним зобов'язанням. Згідно із п. 4 Договору поруки у разі невиконання Позичальником умов Основного зобов'язання в строк, Поручитель погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення Позичальником коштів, наданих в межах Основного зобов'язання та процентів за користування кредитом за першою вимогою Банку протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання Поручителем надісланої Банком письмової заяви про невиконання Позичальником своїх зобов'язань, передбачених Основним зобов'язанням, надісланою Банком за адресою, зазначеною у реквізитах Поручителя в цих Договорах. Відповідно до п. 10 Договору поруки цей Договір набуває чинності з моменту його підписання. Сторони,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] Рагіма Тазахан огли про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 08.01.2010 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але на даний час шлюбні стосунки між сторонами припинені, та спільне господарство не ведеться. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач вважає, що сімя розвалилась остаточно та відновленню не підлягає. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. В судове засіданні відповідач [PERSON] Рагім Тазахан огли не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.01.2010 р., про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, зроблено актовий запис № 02. Від шлюбу дітей не мають. На даний час стосунки між сторонами припинені, сторони мешкають окремо. Відновляти шлюбні відносини позивач не має наміру і подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Шлюб між сторонами є першим для кожного. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. Ст. 112 СК України встановлено, що шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що оскільки сторони припинили спільне життя, тривалий час мешкають окремо один від одного, позивач вважає неможливим збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка перебуває в шлюбі з відповідачем з 19 липня 2012р., який був зареєстрований у Відділі ДРАЦС у Суворовському району Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 577. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що фактично вони із чоловіком припинили подружні відносини. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Позивачка також стверджує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, у зв'язку з чим, позивачка просить стягнути аліменти на їх утримання у розмірі 2500 гривень щомісячно. В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, а також просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В звязку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 липня 2012р., який був зареєстрований у Відділі ДРАЦС у Суворовському району Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 577. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням позивачки неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. В даний час позивачка, не має можливості належним чином забезпечити дітей. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При ухваленні рішення суд враховує матеріальний стан одержувача та платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців. В звязку з чим, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Outcome: approved