Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 22.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, який зареєстровано Холмківською сільською радою Ужгородського району Закарпатськоїобласті, актовий запис № 48. Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04.11.2016 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач звернулася з даним позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. з моменту подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] судовому засіданні заперечував проти розміру суми аліментів, вказував про можливість сплачувати аліменти у розмірі 1000 гривень на місяць. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Холмківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 48. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04 листопада 2016 року по цивільній справі №308/10526/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу шлюб між сторонами по справі розірвано. Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO] свідоцтво про народження сері [NUMBER] від 20.01.2012 року. Зі змісту рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04.11.2016 року по цивільній справі №308/10526/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, питання про стягнення аліментів не вирішувалось. Згідно довідки від 05.12.2017 року за №5636 виданої Холмківською сільською радою [PERSON] [INFO], проживає за адресою [ADDRESS] в склад її сім'ї входить син - [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON] добровільно не надає. Позивач вказує, що на даний час офіційно не працює, має дохід приблизно 7000 гривень на місяць, утримувати малолітнього сина самостійно не має можливості. В судовому засіданні відповідач зазначив, що офіційно не працює, має дохід приблизно 3500 гривень на місяць. Проживає в громадянському шлюбі з іншою жінкою, у якої є неповнолітні діти. Позивач та відповідач в судовому засіданні зазначили про відсутність інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина на утриманні. Вказані обставини сторонами не заперечувались. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Спору щодо проживання малолітнього сина [PERSON], не має, син проживає разом із матірю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу дії ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Так, позивач просила стягнути з відповідача на її користь на утримання [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі по 2500 грн., з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 184 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність офіційного та постійного місця роботи та щомісячного доходу відповідача, відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, стан його здоров'я, матеріальне становище відповідача, та матеріальне становище позивача, визнання частково позовних вимог відповідачем та приходить до висновку, що є підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1300,00 гривень щомісячно, тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Крім того, обставини про те, що позивач несе додаткові витрати на оздоровлення дитини, розвитку його природних здібностей є правовою підставою для стягнення додаткових витрат за положеннями статті 185 СК України, а не за загальною нормою про обов'язок сплачувати аліменти за звичайних обставин. Позивач не звертався з позовом за такими правовими підставами. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та,

Outcome: partial