Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 72,5м.кв. з господарськими надвірними будівлями і спорудами, що розташований [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 1995 року вона зареєстрована та проживає у домоволодінні [ADDRESS]. На протязі 19 років вона постійно проживає у вищезазначеному будинку, робить необхідні ремонти, користується всіма господарськими будівлями та спорудами, що є біля нього, за власним бажанням приймає осіб проживати в даний будинок в якості членів її сім'ї. Вона добросовісно і безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном. Протягом часу її проживання в даному будинку, ніхто до неї не мав жодних претензій щодо права власності на даний будинок. На даний час бажає належним чином оформити документи на будинок, однак не має можливості це зробити, так як не є власником даного нерухомого майна. Позивачка до початку судового засідання звернулася до суду з заявою, в якій просила розглядати справу у її відсутності та підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - Новокостянтинівської сільської ради Братського району в судове засідання не з'явився, але до початку судового засідання надав суду заяву, в якій визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд слухати справу у його відсутності. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що починаючи з 26 травня 1995 року [PERSON] зареєстрована та проживає у домоволодінні [ADDRESS], куди отримама дозвіл вселитися тодішніми працівниками сільської ради та керівництвом КСП ім. Мічуріна, оскільки даний будинок був в занедбаному стані, тривалий час не мав власника, тому, щоб уникнути руйнування позивачку, як молодого фахівця, вселили на довготерміновий період в будинок колгоспу з подальшим правом отримання права власності. Весь цей час позивачка проживає в даному будинку на постійній основі, робить необхідні ремонти, користується всіма господарськими будівлями та спорудами, що є біля будинку. Весь час позивачка добросовісно, безперервно володіла та відкрито користувалася даним нерухомим майном. Так, з травня по жовтень 1995 року [PERSON] самостійно облаштовувала побут в даному будинку, приводячи його до належного стану, придатного для проживання в ньому. 27 жовтня 1995 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], якого привела проживати в будинок, та який, в якості члена сім'ї, проживав з останньою в будинку, в якому [PERSON] вважалася господинею, по 02 серпня 1997 року, що підтверджується даними погосподарських книг Новокостянтинівської сільської ради 1996-2000 років. З 1997 по 1998 рік [PERSON] проживала в даному будинку одна, і в січні 1998 року [PERSON] почала проживати в цивільному шлюбі з [PERSON], якого прийняла проживати в свій будинок, де він вже останній тривалий час не проживає, що підтверджується довідками Новокостянтинівської сільської ради Братського району. В отриманому будинку з 26 травня 1995 року [PERSON] прописана проживаючою, про що свідчить відмітка в її паспорті громадянина України серії [NUMBER]. Інших відміток про реєстрацію з того часу не має - постійно проживає у вказаному будинку по теперішній час (копія паспорту додається). На протязі 19 років [PERSON] користується цим будинком та облагороджує його, неодноразово проводила косметичні ремонтні роботи, а тому на сьогоднішній день будинок вже значно відрізняється від того, до якого позивачка вселялася. Обставини того, що [PERSON] на протязі більш як 19 років користується вказаним житловим будинком не заперечує і відповідач, про що свідчить довідка № 47 від 16 січня 2014 року про те, в якій зазначено, що позивачка за вказаною адресою проживає з 1996 року. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Ч.4 ст. 344 ЦК України передбачає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що позивачка більше десяти років відкрито, безперервно володіє та користується домоволодінням [ADDRESS]

Outcome: approved