Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання договору міни дійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 липня 1995р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір Н/95-0200 міни нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке було видане Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою м. Одеси 19.04.1996р. за №1-1162, при цьому, [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла 13/25 часток жилого будинку, загальною площею 31,7 кв.м., що складались з 1-й кімнати жилою площею 21,7 кв.м., а також веранди, підвалу, цистерни, що розташовані на земельній ділянці площею 506 кв.м., за адресою [ADDRESS], що належали [PERSON] на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Одеси про розділ домоволодіння від 28.06.1973р., що був посвідчений Одеською універсальною біржею «Центр». Вищевказаний договір був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 04.09.1995р. Під час укладення угоди між сторонами було досягнуто згоди і виконані суттєві умови договору. Однак вищевказана угода не була посвідчена нотаріально, у зв'язку з чим, позивачка просить визнати даний договір дійсним. В судове засідання позивачка не з'явилась, одна згідно поданої заяви підтримала позовні вимоги, а також обставини заявленого позову. Відповідачка в судове засідання не з'явились. За згодою позивача, суд розглядає справу у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 24 липня 1995р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір Н/95-0200 міни нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке було видане Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою м. Одеси 19.04.1996р. за №1-1162, при цьому, [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла 13/25 часток жилого будинку, загальною площею 31,7 кв.м., що складались з 1-й кімнати жилою площею 21,7 кв.м., а також веранди, підвалу, цистерни, що розташовані на земельній ділянці площею 506 кв.м., за адресою [ADDRESS], що належали [PERSON] на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Одеси про розділ домоволодіння від 28.06.1973р., що був посвідчений Одеською універсальною біржею «Центр». Вищевказаний договір був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 04.09.1995р.. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони по справі уклали угоду, передбачену законом, оформили її у письмовій формі, як того вимагає ст. 44 ЦК України, угода відповідає вимогам закону і інтересам сторін. Після оформлення предмет угоди фактично перейшов в користування покупця, однак, сторонами був порушений обов'язок нотаріального посвідчення вказаного договору. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, суд вважає, що позов про визнання угоди дійсною підлягає задоволенню.

Outcome: approved