Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 14 жовтня 2014 року у Славутицькому міському управлінні юстиції Київської області, актовий запис № 160, а також позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Євтушенко». З позовної заяви виходить, що 18 жовтня 2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Славутицькому міському управлінні юстиції Київської області, актовий запис № 160. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розпався тому, що відповідач зловживає спиртними напоями, від чого часто виникають сварки та скандали, також сторони мають різні погляди на життя. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки два роки тому і у звязку з цим вирішили розірвати шлюб. Враховуючи вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 14 жовтня 2014 року у Славутицькому міському управлінні юстиції Київської області, актовий запис № 160, а також позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Євтушенко». Ухвалою судді від 05 січня 2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву від 29.01.2018 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Також у поданій заяві позивач вказала, що у разі неявки відповідача повідомленого належним чином просить суд провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів ( а.с. 21-22 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи двічі повідомлявся належним чином та останньому два рази направлялись рекомендованим листом судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За даними Славутицької міської ради Київської області відповідач зареєстрований проживаючим в [INFO]. Згідно відмітки поштового відділення судова повістка про виклик в судове засідання на 10.04.2018 року відповідачу вручена 26.03.2018 року ( а.с. 35 ). З огляду на викладене, а також враховуючи положення ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, відповідачу [PERSON] належним чином вручено судові повістки і він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином двічі повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, не подав відзив на позов, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд, виходячи з приписів ст. 280 ЦПК України, приходить до висновку щодо можливості провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що винесено відповідну ухвалу від 10.04.2018 року. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію позивача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 171077, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького управління юстиції у Київській області 18.10.2014 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 жовтня 2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 160. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 4 ). З повторного свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 189874 установлено, що [PERSON] народилася 18 жовтня 2012 року у с. Тупичів, Городнянського району, Чернігівської області, її батьками зазначені : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 7 ). Зі свідоцтва про народження серії І-ОК № 303168 установлено, що [PERSON] народилася 25 липня 2015 року у м. Славутич, Київської області, її батьками зазначені : [PERSON], [PERSON] ( а.с. 6 ). З довідки про склад сімї виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 29.11.2017 року за № 2145 встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована в [INFO] та до складу її сімї входять : дочка - [PERSON], дочка - [PERSON] ( а.с. 5 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність у сторін спільних дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач у позовній заяві зазначає те, що відповідач зловживає спиртними напоями, від чого часто виникають сварки та скандали, також сторони мають різні погляди на життя. У звязку з цим, сторони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе. З огляду на викладене, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх спільних неповнолітніх дітей, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved