Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.10.2005 року. Мають неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та фактично перебувають на її утриманні. На цей час шлюб фактично розпався, оскільки тривалий час - понад два роки, з відповідачем мешкають окремо один від одного, спілкування один з одним припинили та впродовж зазначеного вище часу не підтримують, на цей час з відповідачем взагалі ніщо не поєднує, окрім наявності двох неповнолітніх дітей. Таке становище речей призвело до того, що вона втратила до відповідача будь-який інтерес та позитивні почуття, включаючи почуття любові та взаємоповаги, що виключає можливість подальшого існування шлюбу, а можливе подальше існування шлюбу між ними не буде відповідати її особистим інтересам. На цей час подружні та інші стосунки між ними припинені, не підтримуються та поновлювати їх в майбутньому вона не бажає. Також між ними можливий спір щодо спільного майна, що було придбане ними з відповідачем під час шлюбу. Спільне господарство нею з відповідачем на цей час не ведеться. Примирення та збереження шлюбу є неможливим та недоцільним з обставин, які перелічені вище. До подачі позову до суду тривалий час намагалась шляхом ведення переговорів з відповідачем, вирішити цей спір між ними на добровільних засадах, тобто без винесення судового рішення, однак, досудове врегулювання спору результатів не дало, що й змушує її звертатись до суду з цим позовом у зв'язку з неможливістю вирішити цей спір в інший шлях. Питання щодо утримання дітей буде вирішуватись в судовому порядку, спір щодо місця проживання дітей відсутній. Обставини та факти, які викладені в цій позовній заяві можуть буди підтверджені доказами, які додаються до позовної заяви та можуть бути підтверджені доказами, які будуть надаватись сторонами в судовому засіданні по справі. Розрахунок суми судових витрат, складається з оплати нею судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрат на професійну, правничу допомогу адвоката у складанні позовної заяви в сумі 300 грн. Таким чином, сума судових витрат становить 1004,80 гривень. Просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь ? частину усіх понесених судових витрат в розмірі, який буде підтверджуватися відповідними доказами цих витрат. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно з якими позивач позов підтримала та просила задовольнити, відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2005 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.10.2005 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4). Факт наявності у сторін малолітніх дітей підтверджується копіями свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], згідно яких їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5,6). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07.10.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не підтримують шлюбно-сімейні стосунки на протязі останніх двох років, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, питання утримання малолітніх дітей буде вирішено окремо, питання щодо місця проживання малолітніх дітей вирішено, відповідач позов визнав, що не суперечить обставинам справи та закону, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачу слід відновити її дошлюбне прізвище [PERSON], згідно її заяви. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки, згідно її заяви. Разом з тим, відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. З аналізу п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в порушення вимог встановлених ст.137 ЦПК України, не надано договір про надання правничої допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, що є обов'язковою вимогою закону, а квитанція про сплату заявницею адвокату 500,00 грн. за складання позовної заяви, без надання вищезазначених документів та доказів, не може слугувати достатньою підставою для задоволення вимог позивача у цій частині, до того ж, згідно позовної заяви, сума витрат на професійну, правничу допомогу адвоката у складанні позовної заяви складає 300 грн., тому у цій частині заявлених вимог слід відмовити. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved