Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого авансу, який мотивувала тим, що 15.07.2014 року вона сплатила відповідачці по справі [PERSON] 6000грн. авансу за будинок, що знаходиться в [ADDRESS], який надалі мала купити в серпні 2014 року за 15000 доларів США. Про отримання авансу [PERSON] надала розписку. Решту коштів позивачка мала сплатити в серпні 2014 року під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку. Однак після сплати авансу, курс долара різко виріс, в [PERSON] не було такої великої суми для купівлі долара, [PERSON] відмовилась знизити вартість будинку, а тому позивачка змушена була відмовитись від придбання будинку за визначеною ціною, та попросила [PERSON] повернути 6000грн. авансу, на що та теж відмовилась та відмовляється на сьогоднішній день Просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на свою користь 6000 грн. сплаченого авансу та 243,60 грн. судового збору. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за викладених у ньому підстав та обставин, просить його задовольнити, стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Додатково та на запитання суду пояснила, що проживає в м.Жмеринка та вирішила придбати будинок, коли курс долара становив по 12 грн. за один долар. Зібравши частину суми, позивачка обрала квартиру [ADDRESS], власником якої є [PERSON] Домовившись за ціну за вказаний будинок у сумі 15 000 доларів США, позивачка передала 6000 грн. [PERSON], аби та не продала нікому квартиру, взяла розписку та поїхала із сім»єю на море, а відповідачка мала підготувати будинок для продажу. Коли вона приїхала, то документи були не готові, тому вона за власні кошти, потративши близько 1700 грн. та місяць часу виготовила документи. За цей час долар виріс до межі, коли їй було не вигідно придбавати його за ту суму, яку було погоджено із [PERSON], бо для цього позивачка мала брати кредит, [PERSON] відмовилась знижувати ціну, а тому [PERSON] змушена була відмовитись від угоди. Попереднього письмового договору сторони не укладали. Кошти вона передала відповідачці, так як мала намір в подальшому укласти договір купівлі-продажу квартири. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, суду пояснила, що в липні 2014 року вирішила продати належну їй квартиру [ADDRESS] та помістила відповідне оголошення в пресі. Із нею зв»язалась [PERSON], оглянула квартиру та прийняла рішення ї придбати. Для цього вони із відповідачкою перевірили документи в нотаріуса, домовились за ціну в 15000 доларів США. При цьому відповідачка трішки знизила ціну, за якою планувала продати квартиру та відмовляла іншим покупцям. Перед від»їздом на море, [PERSON] передала відповідачці в рахунок придбання квартири 6000 грн., які ті взяла, про що власноручно підписала розписку. Після повернення з моря, [PERSON] займалась оформленням документів на квартиру, а потім сказала, що відмовляється укладати угоду, так як знайшла інший варіант. Відповідачка, отримавши гроші в рахунок майбутнього договору, не думала, що їх доведеться повертати, а тому розпорядилась ними, потративши на власні потреби. Одноразово виплатити кошти не може, оскільки її єдиний дохід - це пенсія у розмірі 1200 грн., а тому вона буде сплачувати борг по мірі можливості, або в порядку виконання судового рішення. На даний час вона квартиру не продала, оскільки відсутні покупці. Жодого попереднього письмово договору вони із [PERSON] не укладали. Проти стягнення з неї на користь [PERSON] 6000 грн. не заперечила, щодо стягненя судового збору, поклалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини. 15.07.2014 року [PERSON] передала [PERSON] 6000 гривень України у вигляді першого внеску за будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS], решту коштів зобов»язалась виплатити в серпні 2014 року, про що свідчить розписка [PERSON] від 15.07.52014 року (а.с.6) [PERSON], передаючи грошові кошти [PERSON] мала на меті одержання у власність квартиру [ADDRESS]. Судовим розглядом беззаперечно встановлено, що [PERSON] передала кошти [PERSON] з метою придбання вказаної квартири, а остання їх прийняла. Отже, у відповідачки виник певний обсяг обов'язків. Проте, позивачка не отримала у власність майно, яке вона мала на меті одержати, передаючи кошти [PERSON], отже у останньої в силу вимог ст. 1212 ЦПК України виник обов'язок по поверненню отриманих коштів, як набутих без достатньої правової підстави. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Вказані положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події та до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Отже, зважаючи на правову природу правовідносин, що виникли між сторонами, встановлені обставини, відсутність укладеного попереднього та основного договору, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 6000 грн., що передані на виконання юридично ще не укладеного договору купівлі-продажу квартири, який так і не відбувся, є обґрунтованим, тому вимоги позивача підлягають до задоволення. Також із відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1) відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст.14 ч.1, 15,16,1212, ЦК України,

Outcome: approved