Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, відповідач є біологічним батьком її дитини [PERSON] , [INFO] , однак він відмовився подати в орган реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства. Дитина була зареєстрована відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Тому позивач просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] , стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з дня пред`явлення позову до повноліття дитини. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 3 червня 2021 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 5 липня 2021 року призначено судово-генетичну експертизу та зупинено провадження по справі. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року поновлено провадження по справі, в зв`язку з відмовою відповідача в участі проведенні судово-генетичної експертизи. В судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що на теперішній час не працює, інших неповнолітніх дітей не має. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали і докази по справі в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , здійснена відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні та у позовні заяві позивач зазначила, що відповідач є батьком її дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] визнає факт свого батьківства стосовно [PERSON] , не заперечує проти стягнення з нього аліментів на її утримання. Таким чином факт батьківства відповідача визнаний сторонами і не підлягає доказуванню. Суд не має підстав для обгрунтованого сумніву у достовірності цього факту чи добровільності його визнання. Як визначено ст.180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що як батько так і матір дитини є працездатними особами, відомостей про наявність інших утриманців окрім дочки [PERSON] , суду не надано. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, слід визнати [PERSON] батьком дитини, народженої [INFO] , стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в частині позовних вимог про визнання батьківства у розмірі 840 грн 80 коп, підлягають стягненню з відповідача на її користь згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивача звільнено від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved