Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 29 січня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради, про що зроблено відповідний актовий запис за №32. За час шлюбу у подружжя народилась донька Елізабет, [INFO] Позивач зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відносини між подружжям уже тривалий час мають негативний характер, у них відсутнє нормальне спілкування, постійно виникають конфлікти. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. На даний час вони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Враховуючи вищенаведене, позивач просить шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена \~належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся\~в порядку ст.76 ЦПК України, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва серії І-ФМ №039016 від 29.01.2000 року про одруження, 29 січня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради, про що зроблено відповідний актовий запис за №32. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини залишено [PERSON]. За час шлюбу у подружжя [PERSON] до [PERSON] народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ №004464 від 08.11.2000 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради. У відповідності зі ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3\~ ст.105 Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3 та ч.4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved