Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 21 вересня 2007 року Відділом ДРАЦС Сарненського РУЮ Рівненської області, актовий запис № 222. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві позивачем зазначено, що підставою для звернення із позовом до суду стали непорозуміння, які виникали між сторонами по справі на побутовому грунті, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого поводиться агресивно, через що сімейне життя припинено. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Відповідач під час судового розгляду даної справи судом вимоги позивача заперечував, наполягав на наданні строку на примирення. Вказане клопотання судом було задоволено сторонам надано строк на примирення, термін якого визначено у 2 місяці. Інших заяв та клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами по справі регулюються нормами СК України. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 21 вересня 2007 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі Відділом ДРАЦС Сарненського РУЮ Рівненської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 222. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що фактично сімя розпалась, сторони проживають окремо. Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що встановлено із позовної заяви та наданої позивачем копії свідоцтва про народження дитини. В звязку із наявністю у подружжя неповнолітньої дитини сторонам, враховуючи висловлену ними в судовому засіданні позицію, було надано строк на примирення, термін якого було визначено у 2 місяці. По закінченню наданого сторонам строку на примирення позивач вказує на необхідність розірвання шлюбу. Відповідач також не заперечує проти заявлених вимог. Вказані обставини свідчать про те, що примирення між сторонами не відбулось. Таким чином, з огляду на наведені обставини, враховуючи тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (більше 5 місяців) - суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки вжиті судом заходи до примирення сторін по справі позитивних результатів не дали. Крім цього, позивач просить відновити їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання відновити дошлюбне прізвище «Яцкевич», що вбачається із дослідженого судом свідоцтва про одруження, а тому ця вимога також підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, повязані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved