Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання безвісно відсутньою [PERSON], [INFO], громадянку України, уродженку [INFO], яка постійно мешкала за адресою: вул. К. Маркса, 2, м. Котовськ, Одеська область, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є її донькою. Від шлюбу у її доньки з [PERSON] народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. У 2011 року [PERSON] залишила дітей на заявницю і виїхала за межі міста Котовськ і по теперішній час її місцезнаходження невідоме. Заявниця зверталась до міліції, однак пошуки не дали результатів. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву та наполягала на її задоволенні в повному обсязі. Представник управління праці та соціального захисту населення Котовської міської ради Одеської області [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця є матірю [PERSON] [PERSON] 09 серпня 2005 року уклала шлюб з [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №168. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилось двоє дітей - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02 грудня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно довідки Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області від 21 січня 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], відсутня за постійним місцем мешкання за адресою: вул. К. Маркса, 2, м. Котовськ, Одеська область, з кінця червня 2011 року, місце знаходження її невідоме. Згідно довідки Котовського дошкільного навчального закладу №6 «Дюймовочка» діти [PERSON] та [PERSON] відвідували садок, приводила дітей та оплачувала відвідування їх бабуся [PERSON], батьків у дитсадку не було. Згідно довідки [PERSON] ступенів №4 м. Котовська Одеської області від 06 травня 2015 року [PERSON], [INFO], навчається у 1 класі, за час навчання ні матір ні батько жодного разу не були у школі. Хлопчик проживає з бабусею, яка займається виховання онука, відвідує батьківські збори. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] з 2011 року та по теперішній час не проживає за адресою: [INFO]. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Згідно зі ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. У суду немає яких-небудь підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником; наданні свідчення відповідають і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Оскільки суду не вдалося зясувати фактичне місце знаходження [PERSON], [INFO], а в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування більше чотирьох років, суд вважає можливим визнати її безвісно відсутньою.

Outcome: approved