Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2015 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, на грунті чого стали виникати сварки, що поступово призвело до неприязних стосунків один до одного. З урахуванням наведеного просить шлюб розірвати, так як він існує формально, дитину залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу відновити її дівоче прізвище « [PERSON] ». Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 20.01.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. 13.02.2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, та підтримання позовних вимог. Клопотання про надання строку для примирення позивачем заявлено не було. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Як вбачається із повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу надсилалась судова повістка (поштове відправлення №3460002368589), [PERSON] 22.02.2020 року отримав судову повістку. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку. На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач, належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Відзиву [PERSON] не подав. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 20.07.2015 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 20.07.2015 року (актовий запис №21). Сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 15.01.2016 року). Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, не висловив своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не з`явився в судове засідання і не представив суду будь-яких доказів на спростування обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом із позовної заяви встановлено, що між подружжям склались відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, клопотання про надання строку для примирення жодною зі сторін не заявлено, зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги вік дитини, суд вважає за можливе визначити місце її проживання з матір`ю. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved