Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 28.09.2018 перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини, хоча працює та має таку можливість. Просила стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що складає 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 14.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 18.02.2019 позовну заяву призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. 04.06.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, оскільки він надавав позивачці грошові кошти готівкою на утримання сина, але встановивши, що речі, якими він користується ніяк не відповідають вартості переданим сумам. Тому відповідач вважає, що кошти, які він надавав на утримання дитини використовувались позивачкою не за призначенням. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.12.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві актовий запис № 2079, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2008. 28.09.2018 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є відповідач [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , позивач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.12.2008 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 72 від 07.07.2018 . Син знаходяться на утриманні матері, позивачки по даній справі, з нею проживає, що, зокрема, вбачається зі змісту позовної заяви, та не заперечується сторонами. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що між сторонами немає домовленості відносно утримання неповнолітнього сина, зокрема, стосовно першочергових витрат на нього. З позовної заяви випливає, що відповідач є працездатною особою, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. За таких обставин, суд доходить висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів на утримання дітей суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інше. Як роз`яснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як свідчить зміст позовної заяви, відповідач є працездатною особою. Дані про його скрутне матеріальне становище, наявність інших утриманців, наявність проблем зі здоров`ям тощо матеріали цієї справи не містять. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ст. 182 СК України. Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, та на підставі положень діючого законодавства України, суд вважає можливим встановити відповідачу розмір належних до сплати аліментів, що відповідає 1/4 частці від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - що відповідає заявленим позовним вимогам. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України стягування аліментів необхідно присудити із дня подання позивачем до суду позовної заяви, тобто з 03.12.2018. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір, що підлягав сплаті за даними позовними вимогами, а саме 704,80 грн.

Outcome: approved