Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить: стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем мають сина [PERSON] [INFO] . Вона проживає разом зі своїм сином. Дитина за місцем проживання не зареєстрована, оскільки батько не дає згоди на реєстрацію місця проживання дитини. Відповідач відмовляється добровільно надавати дитині матеріальну допомогу. Вважає, що розмір аліментів у розмірі ј частини від усіх видів заробітку буде справедливим по відношенню до неї та дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій прохала справу розглянути без її участі та задоволити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань не надав. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками в вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . З довідок виконавчого комітету Великобубнівської сільської ради Роменського району вбачається, що [PERSON] , 20.02.2015 року проживає, але не зареєстрований в [ADDRESS] . Сільська рада не має законних підстав прописати [PERSON] та [PERSON] в будинок [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , тому, що не було надано нотаріально завірений дозвіл на прописку від законного батька дитини. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет на\~2021\~рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до ч.1 ст.\~183\~Сімейного кодексу\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитини, визначається судом. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.\~7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивач просить стягувати аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи рівний обов`язок батька і матері утримувати свою дитину суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј його\~частини,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~вікущомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved