Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, на період навчання , починаючи з дня звернення до суду і на весь період навчання , але не більше , ніж до досягнення ним 23 років. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб розірваний 12.09.2011 року . Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає з нею. Син вже повнолітній та навчається на 2 курсі денного відділення Чернігівського професійного училища імені Ревуцького за державним замовленням . Позивач на даний час не працює , її матеріальне становище дуже скрутне і вона не в змозі самостійно надавати сину матеріальну допомогу. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на період навчання сина, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Позивач в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі . Позовні вимоги визнає і просить позов задовольнити. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і по наданих суду доказах, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 вересня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. ( а.с. 5). Сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.4 ). Позивач не працює. Відповідач працює ПАТ »Чернігівгаз» Виходячи з вимог ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України та п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу синові у звязку з його навчанням. У відповідності до положень ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище позивача та відповідача, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.01.2017 року , в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України та до закінчення навчання , а саме: до 30.06.2019, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, покласти на відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved