Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Старокозацької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, слухати справу в його відсутність, судове засідання провести без фіксації технічними засобами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представивши заяву про визнання позову та прохання розглядати справу в його відсутність. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 05 травня 2013 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №338943 від 06.05.2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №28 по вул.Кочубинського, с.Старокозаче, Білгород-Дністровський район, Одеська область, загальною площею 71,4 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м.. Встановлений законом строк позивачка [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровської районної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері та видачу свідоцтва про право на спадщину. Заява позивачки про прийняття спадщини після смерті матері нотаріусом була прийнята та відкрито спадкову справу щодо майна померлої за №24/2013. Але, видати свідоцтво про право на спадщину позивачці було відмовлено, оскільки нею не були надані документи, що підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок, що підтверджується листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу від 28.03.2016 року №30/01-16. Факт належності житлового будинку №28 по вул.Кочубинського, с.Старокозаче, Білгород-Дністровський район, Одеська область, загальною площею 71,4 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м. померлій матері позивачки підтверджується довідками виконавчого комітету Старокозацької сільської ради №493 від 28.03.2016 року, №494 від 28.03.2016 року, №526 від 01.04.2016 року та технічним паспортом. Відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються судовим порядком, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved