overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на дві земельні ділянки загальною площею 6,691 га, з яких: земельна ділянка кадастровий номер 7424480400:07:001:0089, площею 5.2817 га рілля; земельна ділянка кадастровий номер 7424480400:07:001:0090, площею 1.4093 га сіножаті, зазначивши, що вказані земельні ділянки належали її матері - [PERSON], котра померла 20.10.2011 року. Позивач вказує, що вона зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може реалізувати право на спадкування у звязку з тим, що в державному акті мається підчистка назви населеного пункту, в якому проживала спадкодавець. В судове засідання позивач не зявилась, зазначивши у позовній заяві, що справу просить розглядати за її відсутності. Представник відповідача надіслав до суду заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має право на спадкування за заповітом після [PERSON], смерть якої настала 20.10.2011 року. Позивач зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва, так як в державному акті мається підчистка у назві населеного пункту, в якому проживала власниця земельної ділянки. В судовому засіданні встановлено, що нерухоме майно перебувало у власності [PERSON], яка проживала в [INFO]. З технічної документації вбачається, що земельні ділянки, які належали [PERSON] розташовані на території Великовіської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. г) ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, у позивача [PERSON] з незалежних від неї причин, виникли перешкоди в реалізації свого права на спадкування за померлою [PERSON] З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку кадастровий номер 7424481000:01:001:0009, площею 0,5200 га, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, зазначивши, що вказана земельна ділянка належала [PERSON], котра померла 09.02.2004 року, спадкоємцем якої була [PERSON], котра померла 01.05.2016 року. Позивач вказує, що вона зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може реалізувати право на спадкування у звязку з тим, що в державному акті мається виправлення про назву сільської ради, на території якої розташована земельна ділянка та зроблено застереження про виправлення, яке скріплено підписом посадової особи та печаткою. Позивач та його представник в підготовче засідання не зявились, надіславши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача надіслав до суду відзив про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має право на спадкування за законом після [PERSON], смерть якої настала 01.05.2016 року, яка в свою чергу прийняла спадщину після [PERSON], смерть якої настала 09.02.2004 року, однак належним чином не оформила своїх спадкових прав. Позивач зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва, так як в державному акті мається виправлення про назву сільської ради, на території якої розташована земельна ділянка та зроблено застереження про виправлення, яке скріплено підписом посадової особи та печаткою. В судовому засіданні встановлено, що нерухоме майно перебувало у власності [PERSON], спадкоємцем якої була [PERSON], яка належним чином не оформила своїх спадкових прав. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. г) ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, у позивача [PERSON] з незалежних від неї причин, виникли перешкоди в реалізації свого права на спадкування за померлою [PERSON] З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 3.6878 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Малолиственської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначивши, що вказана земельна ділянка належала її чоловіку - [PERSON], котрий помер [INFO]. Позивач вказує, що вона зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак не може реалізувати право на спадкування у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на земельну ділянку та відсутністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомостей про реєстрацію земельної ділянки за спадкодавцем. З ініціативи суду, до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Позивач та його представник надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача надіслав до суду заяву про визнання позову. Представники Ріпкинської РДА та відділу у Ріпкинському районі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з'явились, надіславши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має право на спадкування за законом після [PERSON], смерть якого настала [INFO]. Позивач зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва, в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку відсутній, а право власності на нерухоме майно не зареєстровано. В судовому засіданні встановлено, що нерухоме майно перебувало у власності спадкодавця. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. г) ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, у позивача [PERSON] з незалежних від неї причин, виникли перешкоди в реалізації свого права на спадкування за померлим [PERSON] З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 4.5875 га, з кадастровим [NUMBER] та на земельну ділянку площею 2.0108 га, з кадастровим № [NUMBER], що розташовані на території Великовіської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 03.03.2003 року зазначивши, що вказані земельні ділянки належали її матері - [PERSON], котра померла [INFO] року. Позивач вказує, що вона зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може реалізувати право на спадкування у зв'язку з тим, що в державному акті мається підчистка у назві населеного пункту, в якому проживала особа, на ім'я якої видано державний акт. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги. Представник відповідача надіслав до суду заяву про визнання позову. Від Першої Чернігівської державної нотаріальної контори надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Від представника третьої особи ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має право на спадкування за законом після [PERSON], смерть якої настала [INFO] року. Позивач зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва, так як в державному акті мається підчистка у назві населеного пункту, в якому проживав спадкодавець. В судовому засіданні встановлено, що нерухоме майно перебувало у власності [PERSON] і спору щодо належності цього майна між позивачем та іншими особами не існує. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. г) ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, у позивача [PERSON] з незалежних від неї причин, виникли перешкоди в реалізації свого права на спадкування за померлою [PERSON] З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на нерухоме майно. Позивач посилається на те, що вона отримала у спадщину після смерті матері [PERSON] Ѕ частину житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом про що їй виданий витяг про державну реєстрацію. Іншу половину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , згідно рішення виконавчого комітету Зборівської міської ради № 117 від 22 жовтня 2019 року знищено. Позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в її відсутності. Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В силу ч.2\~ ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] отримала у спадщину після смерті матері [PERSON] Ѕ частину житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом про що їй виданий витяг про державну реєстрацію. Іншу половину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , згідно рішення виконавчого комітету Зборівської міської ради № 117 від 22 жовтня 2019 року знищено. На сьогоднішній день вона продовжує проживати у даному житловому будинку, добросовісно та безперервно володіє і відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає та утримує його. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і за нею слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 01 березня 2016 року між нею та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (бувшої пожежної частини), що в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору сплатила домовлену суму і майно передано їй в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в її відсутності. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 01 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (бувшої пожежної частини), загальною площею 208,95 кв.м., з яких приміщення бувшої пожежної частини становить 182,35 кв.м., підвал - 26,6 кв.м., що в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на нежитлове приміщення (бувшої пожежної частини), що в [ADDRESS], суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 01 червня 2016 року між нею та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га. (кадастровий номер [NUMBER]), що в с.Гаї Розтоцькі Зборівського району, згідно Державного акта на землю [NUMBER]. Відповідно до укладеного договору сплатила домовлену суму і майно передано їй в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки останній не з'являється в нотаріальну контору для вчинення відповідних нотаріальних дій. Представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 01 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га. (кадастровий номер [NUMBER]), що в с.Гаї Розтоцькі Зборівського району, згідно Державного акта на землю [NUMBER]. Відповідно до укладеного договору позивачка сплатила домовлену суму і майно передано їй в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на земельну ділянку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 02 лютого 2021 року між нею та відповідачем укладено договір купівлі-продажу гаража, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатила домовлену суму і майно передано їй в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відповідач не з`являється до нотаріуса для вчинення відповідних нотаріальних дій. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 02 лютого 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу гаража, що в [ADDRESS] Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і за нею слід визнати відповідне право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 03 липня 2020 року між нею та відповідачем укладено договір купівлі-продажу житлової двокімнатної квартири [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатила домовлену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відповідач не з`являється до нотаріуса. Представник позивачки подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 03 липня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлової двокімнатної квартири [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатила домовлену суму і майно їй передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і за нею слід визнати право власності на житлову двокімнатну квартиру [ADDRESS] .

Outcome: approved