Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08.03.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у виконавчому комітеті Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №04. В шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON]. В позовній заяві позивач зазначає, що через скрутне матеріальне становище вона вимушена була в листопаді 2010 року залишити сім'ю та поїхати працювати за кордон. Дитина залишилась проживати з відповідачем. За час перебування за кордоном вона постійно пересилала кошти та речі відповідачу, а також періодично приїжджала додому відвідати сина та відповідача. В кінці 2013 року стосунки між сторонами погіршились з ініціативи відповідача, між ними постійно почали виникати непорозуміння та сварки, в зв'язку з чим шлюбні відносини було припинено. Також відповідач почав чинити перешкоди позивачу в спілкуванні з сином. Позивач неодноразово намагалась примиритись з відповідачем, проте це не дало позитивних результатів. В зв'язку з вищезазначеним, позивач прийшла до висновку, що подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим, тому звернулась з даним позовом до суду. В судовому засіданні 28.08.2014 року позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, вважала, що сім'я розпалася, примирення з відповідачем неможливе, а відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що кохає позивача, не бажає розривати з нею шлюб, вважає, що між ними можливе примирення. В зв'язку з зазначеним, 28.08.2014 року судом винесено ухвалу про надання сторонам по справі строку для примирення тривалістю 1 (один) місяць. В судове засідання 13.10.2014 року сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] в своїй заяві зазначила, що позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, за наданий їм час на примирення вони не примирились. Відповідач в своїй заяві зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 08.03.2007 року у виконавчому комітеті Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії [NUMBER] від 06.08.2014 року (а.с. 6). В шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.05.2008 року (а.с. 4). Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є те, що через постійні від'їзди позивача за кордон на заробітки у зв'язку з скрутним матеріальним становищем сім'ї в кінці 2013 року між подружжям стали виникати сварки, вони перестали розуміти один одного, відповідач почав чинити перешкоди позивачу в спілкуванні з сином, тому шлюбні відносини було припинено. Позивач прийшла до висновку, що подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим, тому вона звернулась з даним позовом до суду. В судовому засіданні 28.08.2014 року позивач наполягала на розірванні шлюбу. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі - відсутність взаєморозуміння між подружжям та постійні сварки, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на виховання та розвиток їхнього неповнолітнього сина. Крім того, за наданий судом строк для примирення тривалістю 1 (один) місяць сторони не примирились. Зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в судовому засіданні 28.08.2014 року після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, які підтверджені документально. Відповідно до квитанції № QS22371232 від 11.08.2014 року позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved