Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав відповідача щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у зв`язку із злісним ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також стягнення аліментів у розмірі ј частки з усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Під час розгляду справи позивач звернулась до суду з клопотання про залишення без розгляду вимог щодо стягнення аліментів. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.04.2020 року клопотання позивача було задоволено та позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів були залишені без розгляду. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав выдповыдача відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , обґрунтовані тим, що з 2005 року позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] . В актовому записі, в графі «батько» записаний [PERSON] . Через півроку після народження сина стосунки між сторонами погіршились, почали виникати сварки та суперечки з різних питань. У зв`язку з цим [PERSON] зібрав свої речі і пішов з сім`ї. З цього часу вони не підтримують ніяких стосунків, місце проживання [PERSON] та місце його роботи їй невідоме. 14 жовтня 2011 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 304. З цього часу дитина проживає в повній сім`ї, [PERSON] взяв на себе обов`язок по утриманню дитини сина та його виховання. [PERSON] з липня 2007 року зовсім не цікавиться долею сина, не займається його вихованням, не намагається зустрітись з сином, не надає ніякої допомоги на його утримання. Позивач в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, під час явки в засідання 15.05.2019 року заперечень проти позову не висловив, письмовий відзив на позов не направляв. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та про прийняття рішення з урахуванням прав та інтересів дитини, вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.01.2007 року Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис 26 (а.с.5). 14 жовтня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 304, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7). Згідно з ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитини. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію [PERSON] проживає разом із матір`ю і зареєстрований за адресою [ADDRESS] . (а.с. 9) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] зазначили про відсутність відповідача в житті дитини, він не цікавиться його життям, успіхами, не приймає участі в його вихованні та матеріальному забезпеченні. Усі батьківські обов`язки та турботу за дитиною здійснює позивач та її чоловік. Суворовська районна адміністрація ОМР направила до суду висновок органу опіки та піклування від 06.05.2019 р. №01-05-8/495вх, згідно з яким вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, так як батько ухиляється від виконання своїх обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. За роз`ясненнями, що містяться в п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, виходячи з встановлених в судовому засіданні фактів, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що з боку позивача доведено той факт, що відповідач тривалий час не займається вихованням та духовним розвитком дитини, її життям та здоров`ям не цікавиться, не приділяє батьківської турботи по відношенню до своєї неповнолітньої доньки, тому вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved