Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.03.2006 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, починаючи з 21.02.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Стверджує, що на даний час відповідач не працює, аліменти не сплачує вже протягом кількох років. Тому просить змінити розмір аліментів і стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 700 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і досягнення ним неповноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задоволити з підстав, наведених у позовній заяві, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.03.2006 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 21.02.2006 року і аж до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7). Крім того, матеріалами справи стверджується, що середньомісячний заробіток [PERSON] становить 4244 грн. 63 коп. (а.с. 9). п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено у судовому засіданні з письмових доказів, відповідач офіційно не працює, не має стабільного заробітку, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та змінити розмір стягуваних аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на тверду грошову суму, а саме 700 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття. Не підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення аліментів у зміненому розмірі з моменту звернення до суду з позовом, на підставі роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» про те, що визначені в порядку ст.192 СК аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України.

Outcome: partial