overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. При цьому позивачка посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло та договору дарування вона є власником квартири [ADDRESS]. За зазначеною адресою також зареєстровані її батьки [PERSON], [PERSON], син - [PERSON] та колишній чоловік відповідач [PERSON], який з травня 2012 року і по теперішній час в квартирі не проживає, будь-яких витрат по оплаті комунальних послуг не несе, що погіршує матеріальний стан позивачки. Позивачка у судове засідання не з'явилась, повідомлялась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просить розглядати за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Київського РВ ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 10 травня 1994 року під №19-1656 та договору дарування частини квартири, посвідченого 20 серпня 2004 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], р.№3576 позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію, наданої КП «ЖКС «Чорноморський» за №24 від 13 січня 2014 року за вищезазначеною адресою, крім позивачки, зареєстровані її батьки [PERSON], [PERSON], син - [PERSON] та колишній чоловік відповідач [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з травня 2012 року по теперішній час у спірній квартирі не проживає, що підтверджується відповідними заявами, складеними 26 березня 2014 року, за підписом сусідів [PERSON] та [PERSON], посвідченими печаткою КП «ЖКС «Чорноморський» та іншими матеріалами справи. Згідно ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач, залишаючись зареєстрованим у спірній квартирі, створює позивачці перешкоди у реалізації свого права як власника, оскільки розрахунок платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, у зв'язку з чим позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідача, що погіршує її матеріальний стан. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] в місті Одесі. При цьому позивачка посилається на те, що на підставі договору дарування від 18 жовтня 2013 року вона є власником квартири [ADDRESS]. За зазначеною адресою також зареєстрований її син [PERSON], який понад рік за вищезазначеною адресою не проживає, будь-яких витрат по оплаті комунальних послуг не несе, що погіршує матеріальний стан позивачки. Встановити місцезнаходження відповідача неможливо, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилась, повідомлялась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, справу просить розглядати за її відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі договору дарування від 18 жовтня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], р.№7-1074, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 184962551101, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП «ЖКС «Вузівський» №647 від 29 травня 2014 року, за вищезазначеною адресою також зареєстрований син позивачки - відповідач [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з листопада 2012 року у квартирі [ADDRESS] не проживає, встановити його місцезнаходження неможливо, що підтверджується актом за підписами [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченим належним чином печаткою КП «ЖКС «Вузівський». Згідно ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач, залишаючись зареєстрованим у будинку, створює позивачці перешкоди у реалізації свого права як власника, оскільки розрахунок платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, у зв'язку з чим позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідача, що погіршує її матеріальний стан. Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №144 у будинку [ADDRESS] в м. Одесі. При цьому позивачка посилається на те, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 2001 року вона є власником квартири [ADDRESS]. За зазначеною адресою також зареєстрований її онук - відповідач [PERSON], який з вересня 2010 року за вищезазначеною адресою не проживає, будь-яких витрат по оплаті комунальних послуг не несе, що погіршує матеріальний стан позивача. Встановити місцезнаходження відповідача неможливо, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилась, повідомлялась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просить розглядати за її відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач та представник третьої особи Київського РВ ДМСУ в Одеській області у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 29 грудня 2001 року за №19-16112, зареєстрованого 01 лютого 2002 року в КП «ОМБТІ та РОН» під №396-стр.164-кн.435 пр., [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки, наданої ОСББ «Чорномор-2», за вищезазначеною адресою, з 17 вересня 2010 року також зареєстрований онук позивачки - [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 2010 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, речей своїх не утримує, що підтверджується відповідним актом за підписами сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченим належним чином за підписом голови та печаткою ОСББ «Чорномор-2». Згідно ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідачка, залишаючись зареєстрованою у квартирі, створює позивачці перешкоди у реалізації свого права як власника, оскільки розрахунок платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, у зв'язку з чим позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідача, що погіршує її матеріальний стан. Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №45 у будинку №148/3 по вул.Люстдорфська дорога в м. Одесі, посилаючись на те, що на підставі договору дарування вона є власником зазначеної квартири, а реєстрація відповідача за спірною адресою обмежує її права, як власника, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не зявилась,повідомлялась належним чином, надала до суду заяву якою позовні вимоги підтримує, просить справу слухати у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача до судового засідання не зявився, повідомлявся, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, також зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі договору дарування, посвідченого 15 серпня 2005 року нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в КП ОМБТІтаРОН», [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП «ЖКС «Вузівський» за №2084 від 17 вересня 2015 року за вищезазначеною адресою, крім позивачки, зареєстрований [PERSON] Відповідач [PERSON] є сином позивачки і з 2012 року проживає за іншою адресою, а саме: [ADDRESS]. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, згідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При таких обставинах та враховуючи, що відповідачем визнані позовні вимоги, суд вважає вимоги [PERSON] законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO] з нею за адресою: [ADDRESS]. При цьому позивачка посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28 квітня 2015 року рішенням Київського суду м.Одеси був розірваний. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], який проживає з матір'ю, однак в зв'язку з неузгодженістю між сторонами щодо місця проживання дитини, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав, зазначив, що він має бажання забрати дитину і відвезти її до себе на родину в м.Уфа, республіка Башкортостан. 3-я особа: представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не з'явився, повідомлявся, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати у їх відсутність, висновок Київської районної адміністрації, як органу опіки та піклування від 18 лютого 2016 року №122/01-11 підтримує та проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши учасників процесу, вислухавши сторони, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Київського райсуду м.Одеси від 28 квітня 2015 року, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] палацом урочистих подій відділу реєстрації актів цивільного стану адміністрації міста Уфа республіки Башкортостан Російської Федерації 25 листопада 2000 року розірвано. У сторін від шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а/з №677 від 11.05.2005 року), який після розірвання шлюбу проживає з матір'ю, бабусею та дідусем за адресою: [ADDRESS],знаходиться на утриманні матері. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] позитивно характеризується, має стабільний дохід, наявне житло на праві користування, в якому у дитини є окрема кімната, батько участі у вихованні дитини не бере. Відповідно до висновку Київської райадміністрації Одеської міської ради від 18 лютого 2016 року №122/01-11 «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO]», орган опіки і піклування, враховуючи думку малолітнього [PERSON], вважає доцільним визначити місце проживання дитини разом з матір'ю - [PERSON] Відповідно до положень ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини з матір'ю підлягають задоволенню, оскільки це відповідає інтересам дитини і позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить встановити режим окремого проживання між нею та чоловіком [PERSON], посилаючись на те, що 23 листопада 1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та бійки в сім'ї, що негативно впливає на неї та неповнолітню дитину [PERSON],[INFO]. Умови окремого проживання наявні, оскільки у відповідача є будинок. Вона має намір зберегти сім'ю, однак вважає необхідним на певний час встановити режим окремого проживання. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, згідний на встановлення режиму окремого проживання. Заслухавши пояснення сторін, суд відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову. Свідоцтвом про укладення шлюбу підтверджується, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1996 року (а.с.3). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. В силу вимог ст.119 СК України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень, що підтверджується квитанцією (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] є її рідною матір»ю [PERSON]. Заява мотивована тим, що [INFO] в м. Коростені померла двоюрідна сестра позивача [PERSON] після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді приватизованої квартири [ADDRESS]. В даний час вона не може оформити свідоцтво про право власності на спадкове майно оскільки в її свідоцтві про народження імя матері вказано як [PERSON], а в архівній довідці як [PERSON]. Встановлення факту заявнику потрібне для прийняття спадщини. Сторони до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позивач позов підтримує, представник заінтересованої особи проти позову заперечувала, так як вважає, що недостатньо доказів які підтверджують родинні стосунки, а саме, що спадкоємець є двоюрідною сестрою померлої та не надано доказів про відсутність спадкоємців перших трьох черг. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м. Коростені померла [PERSON] після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді приватизованої квартири [ADDRESS]. В свідоцтві про народження позивача як мати вказана [PERSON]. Позивач за життя змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Листом від 06.08.2013 року №К/1702 Державний архів Житомирської області повідомив, що у книзі реєстрації народжень по церкві Св.Петра і Павла містечка Ушомир за 1915 рік міститься запис про народження [PERSON]. Листом від 23.09.2013 року №1/2043 Державний архів Житомирської області повідомив, що у книзі реєстрації народжень по церкві Св.Петра і Павла містечка Ушомир за 1915 рік зазначено, що [PERSON] народилася [INFO], Батько [PERSON], мати [PERSON]. Таким чином, в суді знайшли своє підтвердження обставини, на які посилалась позивач. До того ж, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить можливість оформити нею свої спадкові права. Відповідно до ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, що мають юридичне значення. Заперечення відповідача про те, що недостатньо доказів які підтверджують родинні стосунки, а саме, що спадкоємець є двоюрідною сестрою померлої та не надано доказів про відсутність спадкоємців перших трьох черг, суд вважає передчасними і такими, що не стосуються предмету даного позову, так як в даній справі розглядається лише питання про встановлення факту родинних відносин, а питання пов'язані із спадщиною в цій справі не розглядаються і рішення про кількість спадкоємців різних черг, про право власності на конкретне спадкове майно не розглядається, а може бути предметом позову в іншій справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить встановити частки в спільній сумісній власності, посилаючись на те, що сторонам по справі та батькам позивачки [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Після смерті батьків, позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено через те, що частки між співвласниками не визначені. У судове засідання представник позивача не зявилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить слухати у її відсутність. [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся, надав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 листопада 1997 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та сину позивачки -[PERSON] на праві спільної сумісної власності. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження від 26 березня 1958 року, актовий запис №716 від 26.03.1958 року, свідоцтво про укладання шлюбу від 24.01.2006 року, актовий запис №1171). 25 квітня 2007 року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть від 26 квітня 2007 року, актовий запис №3784), 12 жовтня 2007 року помер [PERSON] ( свідоцтво про смерть від 13 жовтня 2007 року, актовий запис №380), та позивач звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак їй було відмовлено так як у спірній квартирі не визначені частки. Як вбачається зі ст.370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, тобто суд вважає, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень,\~\~обґрунтовуюч\~свої вимоги тим, що матеріальна допомога, яку добровільно надає відповідач є недостатньою, син проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи належним чином направлявся судовий виклик. За письмовою згодою позивача справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що у сторін по справі від сумісного шлюбу народився син, [PERSON], [INFO] Син на даний час проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до\~ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно\~Закону України «Про державний бюджет України на 2017 р.»\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить 1689 гривень. Таким чином враховуючи встановлені судом факти, приймаючи до уваги перебування сина на повному матеріальному забезпечені позивача, з урахуванням того, що батьки мають рівні зобовязання по утриманню дітей, виходячи з мінімального грошового рівня забезпечення дитини відповідного віку, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення аліментів з відповідача на утримання сина в розмірі 1100 гривень. Стягнення аліментів у вказаному розмірі з урахуванням прожиткового мінімуму забезпечить потреби дитини на мінімальному рівні, що буде відповідати її інтересам. З боку відповідача суду не представлено жодного доказу, який би спростовував доводи викладені позивачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовій збір на користь держави в розмірі 640,00 гривень. Відповідно до ч.1\~ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.\~180, 181, 184,191 СК України,

Outcome: partial