Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Б.А.Н.К. Кредит - Партнер» про визнання недійсними угод та договорів та стягнення матеріальної шкоди. Позов мотивовано тим, що 24.10.2012року позивач уклала з ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит - Партнер» дві угоди № 204558 та № 204560, відповідно до яких відповідач повинен був надати систему послуг, спрямованих на отримання позики на суму, яка зазначена в додатках №1 до угод, на умовах Фінансової пропозиції «Кредит - партнер». В угоді № 204558 сума позики 15000гривень, гарантійний платіж, який позивач має сплатити 540 гривень, чистий платіж 125 грн., адміністративні витрати 90грн., протягом 114 місяців, що загалом складає 215 гривень на місяць. В угоді № 204560 сума позики складає 50000гривень, гарантійний платіж, який позивач має сплатити - 1800грн., чистий платіж - 416,67грн., адміністративні витрати -300грн. протягом 114 місяців, що загалом складає 716,67 гривень на місяць. У відповідності до п. 2.1 гарантійна сума - оплата послуг клієнтом, яка здійснюється тільки через банківські установи, на користь компанії, є договірною, що визначається у % відношенні у розмірі 7,2 % від суми позики, зазначеної в Додатку №1 до Угоди і сплачується шляхом перерахування 100% попередньої оплати на банківський рахунок компанії одночасно з підписанням сторонами даних договорів, що становить відповідно 540гривень та 1800гривень. Дані кошти позивач внесла на вказаний відповідачем рахунок 24.10.2012 року. Однак коштів в триденний строк з моменту підписання договору позивач не отримала. Просить визнати угоду № 204558 від 24.10.2012 року з додатками № 1 та №2 до неї та угоду № 204560 від 24.10.2012 року з додатками №1 та №2 до неї недійсними, визнати договір № 104558 від 24.10.2012 року та договір № 104560 від 24.10.2012 року недійсним. Стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 2340гривень та судовий збір в розмірі 243,60 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Враховуючи думку позивача, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.10.2012 року між ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит - Партнер» та [PERSON] укладено угоду № 204558 та додаток №1 та №2 та договір № 104558, згідно умов яких сума позики складає 15000гривень, гарантійний платіж, який позивач має сплатити 540 гривень, чистий платіж 125 грн., адміністративні витрати 90грн., протягом 114 місяців, що загалом складає 215 гривень на місяць (а.с.4,5,6). Крім того, 24.10.2012 року між ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит - Партнер» та [PERSON] укладено угоду № 204560 та додаток №1 та №2 та договір № 104560, згідно умов яких сума позики складає 50000гривень, гарантійний платіж, який позивач має сплатити - 1800грн., чистий платіж - 416,67грн., адміністративні витрати -300грн. протягом 114 місяців, що загалом складає 716,67 гривень на місяць (а.с.7,8,9). У відповідності до п. 2.1 гарантійна сума - оплата послуг клієнтом, яка здійснюється тільки через банківські установи, на користь компанії, є договірною, що визначається у % відношенні у розмірі 7,2 % від суми позики, зазначеної в Додатку №1 до Угоди і сплачується шляхом перерахування 100% попередньої оплати на банківський рахунок компанії одночасно з підписанням сторонами даних договорів, що становить відповідно 540гривень та 1800гривень. Згідно квитанцій №к111/О/20 від 24.10.2012 року [PERSON] сплатила гарантійний платіж в розмірі 540 гривень та згідно квитанції № к111/О/19 в розмірі 1800гривень (а.с.10). Відповідно до листів ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит - Партнер» № 1178 від 13.09.2013 року та № 1179 від 13.09.2013 року угоди № 204560 від 25.10.2012 року та угода № 204558 від 25.10.2012 року розірвано (а.с.14,15). Згідно ст. 9 п.2 додатку № 2 до угод Про умови фінансової пропозиції «Кредит - Партнер» розірвання угоди за ініціативою клієнта з моменту набуття Угоди юридичної сили та до отримання клієнтом грошового доручення регулюється наступним чином: повертається раніше сплачена клієнтом сума чистих платежів протягом 20 днів після закриття товариства клієнтів. Відповідно до п.7 ч.3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється, як таке, що вводиться в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» визначається, що правочини здійсненні з використання нечесної підприємницької практики є недійсними. Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець (послуг) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до ч.2 п.п.3, 14 ч.3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідків є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, зокрема встановлення жорстких обов'язків споживача щодо великої оплати цих послуг, тоді як надання послуг обумовлене лише власним розсудом виконавця, надання виконавцю виключного права щодо тлумачення договору. Згідно ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання угоди № 204558 від 24.10.2012 року з додатками № 1 та №2 до неї та угоди №204560 від 24.10.2012 року з додатками №1 та №2 до неї недійсними, визнати договір № 104558 від 24.10.2012 року та договір № 104560 від 24.10.2012 року недійсним та стягненню з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 2340грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved