Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Сербинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що [INFO] р. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай), що перебувала в колективній власності КСП «Сербинівське», площею 2,01 умовних кадастрових гектарах на території Сербинівської сільської ради на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Жмеринської РДА від 31.07.1997 р. за №184. За життя [PERSON] заповіт не залишила, а тому спадкування відбувається за законом. Спадщину після смерті матері ні вона, ні будь-хто інший не прийняли. При зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки вона пропустила визначений шестимісячний строк для прийняття спадщини, окрім того, відсутні документи підтверджуючі родинні зв'язки спадкоємця зі спадкодавцем. Визначений законом строк на прийняття спадщини вона пропустила через те, що вона мала важкий психологічний стан, пов'язаний із втратою матері, який призвів до значеного погіршення стану здоров'я. Також в документах, підтверджуючих родинні зв'язки із спадкодавцем, містяться розбіжності, адже в свідоцтві про її народження матір'ю вказана [PERSON], а в свідоцтві про народження спадкодавця, свідоцтві про смерть спадкодавця та сертифікаті на право на земельну частку (пай) вказано, що вони видані на ім'я [PERSON]. За таких обставин є необхідність встановити факт родинних відносин та визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити, суду пояснила, що її мати уроджена як [PERSON], 1931 року народження, але коли її мати, тобто баба позивачки, вдруге вийшла заміж за [PERSON], була всиновлена та було змінено її прізвище і по батькові з [PERSON] на [PERSON] та зазначено рік народження 1932. Але коли мати мала виходити на пенсію, то на підставі старого свідоцтва про народження, яке вже втрачено, знову змінила прізвище та по батькові на [PERSON], щоб піти на пенсію на рік раніше. Записів з цього приводу в органах ЗАГС немає, а в архівах нічого не збереглося. А тому вона вимушена була звернутися з цього приводу до суду. Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), яку вона не може оформити через розбіжності у прізвищі та по батькові матері. Інших спадкоємців після смерті матері немає. Просить її позов задоволити. Представник відповідача Сербинівськоїсільської ради Жмеринського району в судове засідання не з'явився, сільський голова Левченко Л.С. надав до суду заяву, в якій не заперечувала щодо позову [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, просила справу розглянути без представника сільської ради (а.с. 35). Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що проживають в с. Сербинівці Жмеринського району Вінницької області та знали мати позивачки як [PERSON], яка була всиновлена [PERSON] [PERSON] і стала [PERSON]. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача - Сербинівської сільської ради відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що сторона скористалась своїми процесуальними правами. Суд, заслухавши пояснення позивачки, показання свідків [PERSON], [PERSON], взявши до уваги заяву представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року в м. Хмельницький померла [PERSON] (а.с. 12). Батьками позивачки [PERSON], уродженої [PERSON], є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 9,10, 1, 16, 17-18) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Сербинівське» розміром 2,01 умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) верії [NUMBER] від 19.08.1997 р. (а.с. 21) На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 19) Встановлення факту родинних відносин позивачці необхідно для оформлення спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] р. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Тобто факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем у даній справі має бути встановлений при розгляді спору про право. Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті. Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України - право власності припиняється в разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2, 3 ст. 1223 ЦК України уразі відсутності заповіту, право на спадкування за законом отримують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України, право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його дід та баба як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. П. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що правила книги шостої ЦК України «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. [PERSON], яка померла [INFO] року на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], відповідно до довідки Сербинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області № 459 від 09.09.2016 р. Разом із нею на час відкриття спадщини ніхто не проживав та не був зареєстрований. (а.с. 19). Після її смерті заповіту/спадкового договору не залишилось, спадкові справи не відкривались (а.с.24,25,41,43), та відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Сербинівське» розміром 2,01 умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) верії [NUMBER] від 19.08.1997 р. (а.с. 21) Постановами державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори № 944/02-31 та №945/02-31 від 13.07.2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не подала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття та не пред'явила доказів прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини і не пред'явила доказів постійного проживання разом із спадкодавцем (а.с.22, 23). Відповідно до інформації ДЗ «Вузлова лікарня станції Гречани Південно-західної залізниці» ДТГО «Південно-західна залізниця» (а.с. 20) [PERSON] з 04.02.2004 по 20.02.2004 р. пербувала на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні; з 24.03.2004 р. по 29.03.2004 р., з 25.05.2004 р. по 02.06.2004 р. та з 09.06.2004 р. по 13.06.2004 р. перебувала на амбулаторному лікуванні в даному медичному закладі з приводу різного роду захворювань. Таким чином судом встановлено, що строк, визначений законом для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] розпочався [INFO] року та закінчився 26.06.2004 року. [PERSON], що на час відкриття спадщини була повнолітньою, вказала, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується показаннями свідків та дослідженими матеріалами справи. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] постійно проживає в іншому регіоні держави, на момент закінчення строку для прийняття спадщини хворіла, а тому суд вважає, що дані обставини у сукупності є поважними причинами пропуску спадкоємцем строку прийняття спадщини, однак достатнім строком для подачі заяви у нотаріальну контору є один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили, проти чого не заперечила позивачка. Встановлені причини пропуску строку на прийняття спадщини [PERSON] після померлої [PERSON] визнаються судом поважними та такими, що перешкоджали позивачці звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері у встановлений законом строк. Відповідно до ст. ст.16, 25, п.11 ч. 1 ст. 346, 1216, 1218, 1222, 1223, 1262, 1269, ч.1 ст. 1270, ч.3 ст.1272 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved