Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з 2005 року вона проживала з відповідачем у цивільному шлюбі . Під час сумісного життя у них народився син [PERSON], [INFO] року народження. Останні 2 роки вони не проживають з відповідачем однією сім'єю. Вона проживає разом із дитиною на квартирі . Відповідач одружився та в нього є інша сім'я . Відповідач тільки на її прохання надає матеріальну допомогу на утримання дитини та періодично вона залишає дитину у бабусі -матері відповідача, коли знаходиться на роботі. Заробітна плата, яку вона утримує не дає їй можливості повністю забезпечувати фізичний, духовний розвиток дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] року народження, аліменти у розмірі ? частки від всіх видів заробітку до досягнення дитини повноліття, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, дав пояснення аналогічні викладеному. Пояснила, що оскільки у відповідача на даний час створена інша сім'я, між собою вони не спілкуються, то вона вирішила звернутися до суду з даним позовом, щоб щомісяця отримувати гроші на утримання дитини від відповідача. Відповідач позовні вимоги не визнав. В своїх запереченнях зазначив, що позовні вимоги про стягнення аліментів необґрунтовані з тих підстав, що дитина зареєстрована разом з ним у його матері, під час знаходження позивачки на роботі,за дитиною доглядає його мати, коли позивачка каже йому про необхідність матеріальної допомоги , то він допомагає, або придбає якісь речі. Підтвердив факт того, що на даний час він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою та проживає разом з нею в квартирі дружини по [ADDRESS]. Просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог . Суд , вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені слідуючи обставини та відповідні їм правовідносини . З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.2007 року, [PERSON], народився [INFO] року. Батьками дитини у вказаному свідоцтві про народження вказані: батько- [PERSON], мати- [PERSON] (а.с.5). Судом встановлено, що сторони по справі не знаходились у зареєстрованому шлюбі та більше 2 років разом не проживають. Згідно довідки КП «Єдиний розрахунковий центр» за № 3984 від 19.02. 2014 р., у квартирі [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] (матері відповідача по справі), зареєстрований з 22.05.2013 р. її онук - [PERSON] [INFO] народження. Також в даній квартирі з 27.05. 2011р. зареєстрований і відповідач. Як пояснив в судовому засіданні відповідач [PERSON], дитину зареєстрували в даній квартирі для того , щоб його прийняли до школи - ЕУВК «Інтеграл», оскільки мати не має реєстрації в м. Євпаторія. В судовому засіданні було встановлено, що дитина разом з матір.ю проживають на квартирі в [ADDRESS]. Батько дитини, з 21.12. 2013 р. знаходиться в зареєстрованому шлюбі та проживає разом з нею [ADDRESS] . Доводи відповідача про те, що оскільки дитина зареєстрована разом з ним в квартирі його матері, то це свідчить про те, що дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, суд вважає безпідставними. Оскільки факт реєстрації дитини не свідчить про її фактичне проживання з батьком та знаходження на його утриманні. Позивач не заперечувала в судовому засдіанні той факт , що дитину вона залишає у бабусі (матері відповідача), коли заступає на добу на роботу до магазину. З урахуванням всіх встановлених обставин, суд вважає доцільним, в інтересах дитини, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, оскільки допомога батька на дитину надається позивачу не регулярно та не у конкретному розмірі . Згідно зі ст. 51 Конституції України і ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 181, 182 СК України передбачено, що у разі невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей аліменти присуджуються за рішенням суду в частині від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи принцип розумності та справедливості, обов'язок обох батьків утримувати дітей у рівній мірі, працездатність відповідача, відсутність доказів перебування на утриманні відповідача інших дітей та непрацездатних батьків, суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження, аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved