Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання договору оренди нежитлової будівлі із [PERSON] , зобов`язання повернути майно та стягнення орендної плати за фактичне користування будівлею. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником нежитлової будівлі, а саме магазину № [NUMBER] , загальною площею 201,3 кв.м, що розташований за адресою [ADDRESS] . 02.02.2017 року між позивачем та відповідачем, яка є фізичною особою-підприємцем, укладено договір оренди вказаного магазину строком на 11 місяців. Вказаним договором оренди сторони передбачили, що строк його дії автоматично продовжується кожен рік, про що сторони повідомляли один одного в усній формі. Окрім того разом із будівлею вказаного магазину в оренду було передано торгівельні стоячі вітрини на 5 полок в кількості 59 шт, скляна вітрина кубиками на 5 відділень - 1 шт. на 4 відділення - 6 шт.. стіл тумба 11 шт., стіл великий - 1 шт., холодильник побутовий - 1 шт., морозильна камера 1 шт., холодильна вітрина - 2 шт., таір 2 шт., лічильник використання електроенергії СТ-ЄА 08Д №034757 виготовлений 2013 року. Відповідно до умов вказаного договору орендар має сплачувати орендодавцю грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., щомісячно, яка може сплачуватись як готівкою так і шляхом безготівкового перерахунку на розрахунковий/картковий рахунок орендодавця не пізніше 5 числа звітного місяця. Позивач наполягає, що [PERSON] належним чином свої зобов`язання щодо сплати грошових коштів за оренду магазину не здійснює та із 01.08.2018 року без поважних на те причин орендну плату не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі 36000 грн., хоча продовжує користуватися будівлею та майном, яке знаходиться в ній. Вважаючи свої права порушеними позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі 36000 грн., а також інфляційні витрати у розмірі 1065 грн. та 3% річних за користування чужими коштами у розмірі 1056.04 грн., а разом 38121 грн.05 коп., а також розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 02.02.2017 року та зобов`язати відповідача повернути позивачу нежитлову будівлю та майно, що знаходиться в ній та передано в користування відповідачу згідно акту приймання-передачі від 02.02.2017 року. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 20.10.2020 року. Ухвалою суду, яка була направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотання про розгляд справи за участю сторін до суду не направила, хоча про час та місце розгляду справи, а також суть позовних вимог повідомлялася у порядку визначеному законом в тому числі шляхом розміщення відповідного повідомлення на офіційному сайті суду. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Згідно зі ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. За змістом ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за\~користування майном\~вноситься щомісячно,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, що визначено нормами ст.. 762 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ч. 1 ст. 628 ЦК України. Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлової будівлі, магазину № [NUMBER] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що стверджується договором дарування нежитлової будівлі, магазину № [NUMBER] , від 03.07.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Бірюком О.В., зареєстрованого в реєстрі №1941, а також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Драбівським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за №23238864 від 08.07.2009 року. Із змісту договору оренди нежитлового приміщення, що підписаний позивачем та відповідачем по справі вбачається, що [PERSON] (далі - орендодавець) та [PERSON] (далі орендатор) уклали договір про те, що орендодавець передає, а орендатор приймає в тимчасове платне користування ( в оренду) для здійснення підприємницької діяльності приміщення площею 201.3 м., котре знаходиться за адресою [ADDRESS] . Пунктом 2.1 вказаного договору визначено, що останній укладається сторонами на 11 місяців, при цьому сторони домовились, що за три місяці, до закінчення терміну дії даного договору, сторони повідомляють одна одну про рішення продовжити або припинити дію договору в усній або письмовій формі. Якщо обидві сторони після закінчення строку прийдуть до згоди його продовжити, то даний договір продовжується н термін одного року. Згідно п. 3.1 договору, за користування орендатором предметом договору встановлена сторонами плата у суму 1500 грн., які орендатор зобов`язується сплачувати готівкою або шляхом перерахунку на розрахунковий рахунок, або пластикову картку орендодавця, щомісячно не пізніше п`ятого числа кожного звітного місяця. Об`єкт оренди вважається переданим з моменту підписання акту здачі-приймання, що стверджується п. 4.2 вказаного договору. На виконання умов вказаного договору сторони склали акти прийому-передачі об`єкту оренди за договором оренди нежитлового приміщення від 02.02.2017 року, а також передачі обладнання в магазині, що знаходиться по [ADDRESS] згідно яких передано в оренду торгівельні стоячі вітрини на 5 полок в кількості 59 шт, скляна вітрина кубиками на 5 відділень - 1 шт. на 4 відділення - 6 шт.. стіл тумба 11 шт., стіл великий - 1 шт., холодильник побутовий - 1 шт., морозильна камера 1 шт., холодильна вітрина - 2 шт., таір 2 шт., лічильник використання електроенергії СТ-ЄА 08Д №034757 виготовлений 2013 року. Позивач стверджує, що відповідач належним чином свої зобов`язання н6е виконує, та має заборгованість по сплаті орендної плати за користування вказаним приміщенням та майном, яке знаходиться в ньому, а тому позивач направила на адресу відповідача пиьмову вимогу про погашення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Разом із тим вказані вимоги позивача відповідачем е виконанні, сума боргу не сплачена, приміщення магазину не повернуте. Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Жодних заперечень чи доводів стосовно вказаних вище договорів оренди, суми боргу, чи обставин на які посилається позивач, відповідач до суду не надав, наявність орендних відносин та неналежне виконання умов договору оренди не заперечував, а тому суд, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, закріплених в ст.. 12 та ст.. 13 ЦПК України, приходить до висновку, що вказані доводи позивача належно доведені останнім та стверджені відповідними доказами. Статтею 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається зі ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розгляді вказаної справи суд бере до уваги, що відповідач користувалася зазначеним приміщенням та майном, яке знаходиться в ньому, що стверджується матеріалами справи, тобто використовувала їх на власний розсуд, а тому суд\~ вважає, що відповідач знала про необхідність сплати орендної плати на умовах визначених сторонами, які до того ж самим відповідачем не оспорювались та не заперечувались. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови\~ договору оренди приміщення, заборгованість по сплаті орендної плати не погашає та ухиляється від її повернення, а матеріали справи доказів, які б спростовували вказані обставини не містять, а тому у суду є всі підстави для стягнення заявленої позивачем суми заборгованості у примусовому порядку. Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підстави, на яких наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, встановлені статтями 782,783 ПК України. Таке право наймодавець має у разі, коли наймач не вносить плати за користування річчю протягом трьох місяців поспіль; користується річчю всупереч договору або призначенню речі; без дозволу наймодавця передав річ у користування інший особі, своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; не приступив до проведення капітального ремонту (якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача). Отже, зі змісту зазначених положень норм Цивільного кодексу\~України,\~зокрема ст..\~782 випливає, що підставою для відмови наймодавця від договору оренди, наслідком чого є дострокове розірвання договору оренди є несплата орендної плати протягом трьох місяців підряд з дня закінчення строку платежу, оскільки визначальним у даному випадку є не наявність заборгованості чи її відсутність, а сам факт несплати орендної плати, протягом строку визначеного законом або договором. Згідно з розрахунком позивача, який перевірений та прийнятий судом, та відповідно до умов Договору і з урахуванням вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України заборгованість відповідача за Договором оренди нежитлової будівлі становить 38121 грн.05 коп., яка включає в себе заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі 36000 грн., інфляційні витрати у розмірі 1065 грн. та 3% річних за користування чужими коштами у розмірі 1056.04 грн.. Розрахунок суми заборгованості, який складено позивачем перевірено судом та сумнівів у собі не викликає, а відповідачем заперечень щодо вказаного розрахунку чи доказів на його спростування надано не було. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як видно з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено 2522.40 грн. судового збору, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved