Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позов підтримала, уточнила та пояснила, що на даний час вона та відповідач перебувають у шлюбі, від якого у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач в період вагітності відмовився від її утримання та припинив спілкування. Вона була вимушена винаймати житло та нести додаткові витрати. Після народження дитини відповідач ніякої допомоги не надавав. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку та доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, з моменту звернення щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дочкою 3-річного віку в розмірі 1/3 частини заробітку та доходу. Також просить стягнути 17000 гривень, в рахунок відшкодування витрат на найм житла в період вагітності та після народження дочки. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що відповідач згоден тільки із виплатою аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі 1500 гривень. Це пов'язано із важким матеріальним становищем та відсутністю стабільного заробітку та постійного місця роботи. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо необхідності часткового задоволенню позову з таких підстав. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини та на утримання дружини, що визнано представником відповідача. Позивачем заявлено вимоги про стягнення аліментів та коштів, витрачених позивачем на винаймання житла за час вагітності. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.З ст.181 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. За цих обставин, суд вважає обгрунтованими вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини у заявленому розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку та доходу відповідача. Згідно положень ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з вищевикладеного вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини суд вважає обгрунтованими, але розмір аліментів суд вважає завищеними. З метою недопущення істотного погіршення матеріального становища відповідача, відсутності відомостей щодо отримуваного доходу та працевлаштування суд вважає за належне зменшити розмір аліментів до 1/6 частини з усіх видів заробітку та доходу. Вивчивши вимоги, щодо відшкодування коштів за найм житла, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки позивач хоч і понесла додаткові витрати з причин відсутності допомоги зі сторони батька дитини, але договір оренди квартири не зареєстрований у встановленому законом порядку. Відсутність доказів щодо реєстрації договору не дає чітких підстав вважати доведеним сам факт оренди житла. Отже, відсутність належних доказів оренди житла не дає підстав задовольнити вимоги стягнення коштів за його оренду. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за належне позов задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial