Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей Бориславської міської ради про поновлення батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 квітня 2009 року рішенням Бориславського міського суду Львівської області її було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 27 квітня 2009 року рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради №117 встановлено опіку над малолітнім та призначено її сестру [PERSON] опікуном малолітнього. З цього часу позивач змінила свою поведінку, переоцінила її та зробила відповідні висновки. На даний час умови її життя радикально змінилися, веде здоровий та добропорядний спосіб життя, влаштувалася на роботу та зрозуміла, що вона як мати несе відповідальність за виховання та розвиток свого малолітнього сина. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 23 лютого 2016 року шлюб укладений між позивачем та [PERSON] - батьком дитини було розірвано. З колишнім чоловіком вони не спілкуються. Протягом останніх чотирьох років постійно підтримує родинний зв'язок із сином, приймає безпосередню участь у його вихованні, забезпечує матеріально. У неї з дитиною дружні, сімейні стосунки. Крім того, її сестра, відповідач у справі, не заперечує проти поновлення позивача в батьківських правах. Викладені обставини підтверджуються актом обстеження її житлових та матеріально-побутових умов. В судовому засіданні позивач представник позовні вимоги підтримала повністю, покликуючись на вказані у позовній заяві обставини. Додатково пояснила, що на даний час відпали підстави, які були причиною позбавлення її батьківських прав. Бажає проживати у м. Бориславі та влаштуватись у місті на роботу, оскільки її син відвідує одну із місцевих шкіл. Має змогу утримувати свого малолітнього сина. Із сином спілкується майже кожного дня, у них склалися добрі відносини. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності 05 травня 2017 року в судовому засіданні проти позову не заперечила та пояснили, що на даний час їх сестра та донька виправилася. На їх думку, буде нормальною мамою. Тому просить позов задоволити. Представник органу опіки та піклування - служби у справах дітей Бориславської міської ради Львівської області Герцан Н.В., яка діє на підставі довіреності від 27 липня 2017 року у судовому засіданні підтримала рішення про згоду на поновлення батьківських прав позивача [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Малолітній свідок [PERSON] у присутності начальника служби у справах дітей Бориславської міської ради Подставек Г.І. у судовому засіданні надав суду показання, що тривалий період часу спілкується із своєю мамою [PERSON], у них склались нормальні відносини, просить суд поновити його матір у батьківських правах відносно нього. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції від «09» липня 2004 року [PERSON], [INFO] батьками є позивач у справі [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від «03» квітня 2009 року позивача [PERSON], 1976 року народження та [PERSON], 1979 року народження було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Підставами для позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] було ухилення від виконання батьківських обов'язків. Позивач [PERSON] з вересня 2007 року долею дитини не цікавилась, участі у його вихованні не приймала, матеріально не забезпечувала. Відповідно до рішення Бориславського міського суду Львівської області від 23 лютого 2016 року шлюб укладений між позивачем [PERSON] та [PERSON] - батьком дитини було розірвано. Згідно ст. 151 СК України - батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч. 4 ст. 169 СК України суд перевіряє, наскільки змінилась поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Судом встановлено, що [PERSON] працює та позитивно характеризується за місцем праці. Відповідно до акту обстеження соціально-побутових умов позивача від 23 серпня 2017 року, позивач [PERSON] проживає у трьохкімнатній квартирі з усіма комунальними зрчностями та забезпечена предметами домашнього вжитку і всім необхідним для нормальної життєдіяльності. Для дитини відведено окрему кімнату, де є ліжко, стіл та сучасна комп'ютерна техніка та все необхідне для розвитку дитини. Відповідно до рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради від «07» вересня 2017 року за №190 затверджено висновок про доцільність поновлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Підставою для наступного висновку стало те, що позивач з моменту позбавлення батьківських прав змінила свою поведінку, усвідомила відповідальність за долю дитини, повністю змінила спосіб життя, працевлаштована та має змогу матеріально забезпечувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 3 СК України сім»я є первинним та основним осередком суспільства. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.8 ст. 7 СК України - регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 169 СК України, особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов'язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття або була усиновлена й усиновлення не скасоване чи не визнане недійсним. Суд вважає, що позивач від часу ухвалення рішення про позбавлення його батьківських прав до теперішнього часу змінила своє відношення до виконання батьківських обов'язків, зокрема щодо утримання, виховання та розвитку дитини, має постійне місце проживання, та бажає брати участь у їх вихованні. Спілкування позивача із малолітнім сином відповідатиме в першу чергу інтересам останнього. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відпали обставини, які були підставою для позбавлення батьківських прав позивача відносно малолітнього сина [PERSON], інших обставин, що перешкоджають у відновленні батьківських прав позивача судом не встановлено, а тому для забезпечення інтересів дітей необхідно поновити [PERSON] у батьківських правах відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] . Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved