Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду до Відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького (вул. Велика Перспективна 41, м. Кропивницький, 25006), третя особа: Відділ реєстрації місця проживання особи КП «ЖЕО №4» (вул. Космонавта Попова 9, м. Кропивницький, 25031) про зобов`язання вчинити дії, щодо реєстрації місця проживання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що позивач перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON] , від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO] . [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою по [ADDRESS] . На даний час існує перешкода у здійсненні місяця реєстрації дитини. На неодноразові звернення позивачки до органів відділу реєстрації місця проживання, було отримано відмову посилаючись на те, що дитина, яка недосягла 14 років, при реєстрації її місця проживання необхідна присутність обох батьків, або нотаріальна згода батька на прописку дитини за адресою місця проживання. Оскільки на даний час місце проживання та перебування [PERSON] не відоме, позивач не може отримати письмової згоди на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини. У зв`язку з цим вимушена звернутись до суду. Представник Відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького надіслав до суду відзив, в якому зазначив, що відповідач діяв у межах закону, який регулює його діяльність, а питання реєстрації місця проживання дитини залишив на розсуд суду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив. Представник відділу реєстрації місця проживання особи КП «ЖЕО №4» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON] , від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою по [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] (а.с.8). Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою по [ADDRESS] . З відповіді на адвокатський запит від 17.09.2020 № 2087 до управління з питань захисту прав дітей виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького з проханням здійснити процедуру місця реєстрації проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , вбачається, що позивачу рекомендована звернутися до суду (а.с.14). [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів, тому державним виконавцем застосовані відповідні санкції відносно нього, що вбачається з відповіді ДВС. Останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та виконання рішення суду про сплату аліментів, переховується від органів державної виконавчої служби оскільки заборгованість зі сплати аліментів перевищує майже два роки, що тягне за собою перешкоду у здійснені процедури реєстрації місця проживання малолітньої особи, оскільки місце перебування батька невідомо (а.с.18). Неможливість отримати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини порушує права малолітнього [PERSON] . На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року передбачено, що дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст.33 Конституції України кожна особа має право на вибір свого місця проживання. Але сімейні відносини мають свою специфіку, оскільки малолітні та неповнолітні діти не можуть проживати самостійно, а батьки повинні брати участь у їх вихованні та утриманні. Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В судовому засіданні встановлено, що дитина на даний час проживає із матір`ю, будь-які докази того, що [PERSON] із цим не згодний, у суду відсутні. Крім того, з метою реєстрації місця проживання дитини за її фактичним місцем проживання, позивач зверталася до управління з питань захисту прав дітей виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького з проханням здійснити процедуру місця реєстрації проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , де проживає та зареєстрована його мати [PERSON] , на що отримано відповідь про те, що вирішення даної процедури здійснюється у судовому порядку Так, відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.1 ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. За вимогами ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до п. 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 р. №1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно - довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно - територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно - довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до п. 14 Правил реєстрації місць проживання, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Разом з тим, слід враховувати, що чинні міжнародні договори, згоди на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ст. 9 Конституції України). Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» (схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р. №44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. №789-XII) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відсутність реєстрації місця проживання малолітніх дітей суперечить їх інтересам та суттєво обмежує реалізацію їх прав і свобод. Тому відсутність письмової згоди одного з батьків (якщо її неможливо отримати з будь-яких причин) не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця проживання дітей за адресою іншого з батьків. Зважаючи на те, що відділ реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького діяв на підставі в межах повноважень та у спосіб, передбачений пунктами 11, 18 Правил реєстрації місця проживання, затвердженою КМУ 02.03.2016, № 207, належним і достатнім способом захисту у вищевказаному спорі є зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію місця проживання дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що реєстрація дитини за її фактичним місцем проживання та зареєстрованим місцем проживання її матері повністю відповідає інтересам дитини, а відсутність згоди батька порушує її право на вільне пересування, відпочинок, оздоровлення та навчання. На підставі ст.ст. 154, 160, 161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved