Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Харківська міська рада, [PERSON], Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області про усунення перешкод в користуванні та володінні власністю, зобовязати знести огорожу на прибудинковій території багатоквартирного будинку. В обґрунтування позову позивач зазначила, що на підставі договору дарування вона є власником квартири № 3 по проїзду Балашовському (вул. Нехаєнко) 22 в м. Харкові. Відповідачка [PERSON] є власником квартири № 4 в житловому багатоквартирному будинку № 22 по вул.. Нехаєнка в м.Харкові. Їх будинок одноповерховий та складається з чотирьох квартир. Раніше будинок знаходився на балансі Харківської дистанції громадських споруд південної залізниці, який наказом від 19.05.2005 року був виключений із складу основних фондів. Після виключення будинку з балансу, він не був переданий на баланс Харківської міської ради, відвід прибудинкової земельної ділянки не оформлявся. Відповідачка [PERSON] без згоди Харківської міської ради та всіх мешканців будинку встановила на своїй ділянці жилого будинку орогожу з шиферу та дерева, висотою приблизно 2 метри та довжиною 32 метри, тим самим відгородвши частину земельної ділянки загального користування для себе. Огоржа відповідачки проходить через люк водопостачання всього житлового будинку. Коли 07.01.2016 року в будинку сталась аварія та була відсутня холодна вода, вона та сусіди не мали змоги отримали доступ до люку, відповідачка на їх дзвінки не відповідала, в зв*язку з чим вони змогли замінити лише частину водопровідної труби, всю трубу замінити вони не мають змоги, оскільки орогожа поставлена відповідачкою чинить їм в цьому перешкоди. Просить суд зобов*язати [PERSON] знести огорожу, сарай, альтанку, кустарники, дерева по лінії проходження магістралі водопровідної труби на прибудинковій території будинку № 22 по Балашовському проїзду в м. Харкові для доступа комунальних служб, а також для користування територією нею, її дітьми та іншими мешканцями житлового будинку, стягнути понесені судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надання пояснення аналогічні викладеним у позові, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та вказала, що обставини, які викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки каналізаційний люк знаходиться в вільному безперешкодному доступі для ремонтних служб. Позивачем не надано жодного доказу про зверення до відповідних служб з заявами про перешкоди в доступі до каналізаційного люку. Акт від 07.01.2016 року є неналежним доказом, бо складений особами, які не є відповідальними за використання систем постачання та відведення води та їх підписи не посвідчені належним чином. В матеріалах справи відсутні докази, що взагалі була аварія в каналізаційному люку. Позивачем не зазначено яке саме право підлягає захисту. Прибудинкова територія позивачам у власність не передавалась. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, вона приймала участь у складенні акту щодо неможливості доступу до водопровідного люку, через наявність забору на люку. Представник третьої особи - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Харківської міської ради надала до суду пояснення на позовну заяву, просила розглядатии справу без їх участі, по суті позовних вимог прийняти законне та обгрунтоване рішення, яке б не порушувало права третіх осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. На підставі договору дарування квартири від 04.06.2004 року [PERSON] стала власником однокімнатної ізольованої квартири № 3 по вул. Нехаєнко в м. Харкові, договір посвідчений державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер № 7-1751. Вказана квартира згідно наданого технічного паспорту є квартирою посімейного спільного заселення. Наказом дистанції цивільних споруд Південної залізниці від 19.05.2005 року наймачам одноповерхового будинку по вул. Нехаєнко 22 в м. Харкові передано у особисту власність. Згідно відповіді начальника виробничого підрозділу «Харківська дистанця електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» наданої на ім*я [PERSON], зазначено, що на її заяву від 27.11.2015 року про заміну опори, Харківська дистанція електропостачання повідомляє, що на даний момент виконати заміну опори не надається можливим, із-за неможливості проїзду спеціальної техніки до опори. Прибудинкова територія знаходиться у загальному користуванні власників квартир вказаного будинку. Житловий будинок за адресою: м. Харків вул. Нехаєнка 22 є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова. При приватизації громадянами одно - або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з ч. 5\~ст. 10 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»\~здійснюється в порядку та на умовах, передбачених\~Земельним кодексом України. За положеннями\~ст. 42 Земельного кодексу України\~земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації. Отже, законом не передбачена можливість передачі земельних ділянок прибудинкової території багатоквартирного будинку у власність окремих громадян, а порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. До матеріалів справи надано копію рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 01.06.2016 року, яким встановлено, що на прибудниковій території багатоквартирного будинку № 22 по вул. Нехаєнка у м. Харкові без відповідного дозволу міської ради та без згоди [PERSON] встановлена шиферна огорожа, яка належить [PERSON], рішенням суду [PERSON] зобов*язано усунути перешкоди у користуванні прибудниковою територією по проходу та проїзду до квартири № 4 житлового будинку № 22 по вул. Нехаєнка в м. Харкові, шляхом демонтажу шиферної огорожі. Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших осіб, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачкою не надано до суду належних та допустимих доказів, що підтверджують існування орогожі, сараю, альтанки, кустарників, дерев по лінії проходження магістралі водопровідної труби на прибудинкові території, встановлених [PERSON] Наданий позивачкою акт від 07.01.2016 року не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ, оскільки він складений особами, які не наділені повноваженнями складати відповідні акти, крім того вказаний акт ніким не посвідчений та суд позбавлений права встановити дійсну дату його складання та обставини, які викладені в ньому. Відповідачкою спростовується факт наявності забору та інших споруд на лінії проходження магістралі водопровідної труби. Позивачка в своїй позовній заяві посилається на те що 07.01.2016 року в квартирах була відсутня холодна вода, в зв*язку з аварією труб водопостачання, вони з сусідами відремонтували існуючі пошкодження, але в зв*язку з поставленим відповідачкою забором в них виникли складності щодо цього. Відсутні дані про неможливість служби з ремонту водопостачання потрапити до аварійної ділянки в зв*язку з наявністю забору чи інших перешкод та відсутні дані про аварію труб водопостачання 07.01.2016 року. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайногвого або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог\~статей 57-60 ЦПК. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~ На\~\~ підставі\~\~ викладеного,\~\~ суд\~\~ приходить\~\~ до\~\~ висновку\~\~про\~\~відсутність\~\~доказів того, що порушено\~\~право [PERSON] щодо вільного користування прибудниковою територією. Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed