Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2011 року по 2013 року позивач та відповідач перебували у шлюбних відносинах без державної реєстрації, за час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось, через відсутність взаємопорузуміння, на даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач не підтримує будь-яких стосунків з дитиною, крім того відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини за рішенням суду. 21.10.2017 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], з 2017 року [PERSON] батьком називає теперішнього чоловіка позивача, а тому позивач просила позбавити відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2018 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провести в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження на 26.10.2018. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Іванченко О.С. позов підтримав, вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в судове засідання призначене на 26.10.2018 не з'явився, через канцелярію суду надав суду заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності, підтримав висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзив не надав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статей 280, 281 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 150, ч. 2 ст. 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], яке видане Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 14.08.2012, про що зроблений актовий запис № 611. Дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] (позивачем у справі). Також судом встановлено, що з часу окремого проживання сторін, тобто з 2013 року, відповідач [PERSON] взагалі не цікавиться життям свого сина, не виявляє ніякого бажання спілкуватися з дитиною, не приймає участі у його вихованні. Даний факт підтверджено поясненнями свідків у судовому засіданні, таким чином, суд приходить до висновку, що батько малолітньої дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Так, допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що вихованням дитини [PERSON] займається мати [PERSON], дитина проживає та перебуває на її утриманні. Батько дитини [PERSON] з дитиною не спілкується, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться життям свого сина, не виявляє ніякого бажання спілкуватися з дитиною. Крім цього, [PERSON] не виконує зобов'язання по сплаті аліментів на утримання дитини покладені на нього судом, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам. Позивачем на доведення зазначених в позові заяві обставин ухилення відповідача від виконання покладених на нього законом обов'язків надано письмові докази, які перевірені судом. Як вбачається із листа т.в.о головного лікарня КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» про надання інформації на адвокатський запит від 03.04.2018 на прийом до медичних працівників з дитиною [PERSON] з'являлась мати, інформація щодо звернення за медичною допомогою до закладу батька з дитиною відсутня. Як свідчить довідка, видана завідувачем Закладом дошкільної освіти (Ясла-Садок) № 258 «Лебедик» Запорізької міської ради Запорізької області від 26.03.2018, за період відвідування дитиною дошкільного закладу батько дитини, [PERSON] в дошкільному закладі жодного разу не з'являвся, та участі у вихованні дитини не приймав. Згідно довідки виданої керівником секції з кікбоксингу від 13.04.2018 батько дитини [PERSON] за період навчання [PERSON] жодного разу на заняттях не з'являвся, не відвідував батьківські збори, не цікавиться спортивними досягненнями свого сина. Як вбачається з довідки виданої завідувачем ДНЗ (Ясла-Садок) № 12 «Зоренька» Запорізької міської ради Запорізької області від 26.03.2018, за період відвідування дитиною дошкільного закладу батько дитини, [PERSON] не приводив та не забирав дитину, не відвідував батьківські збори. Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 28.08.2018 складеного відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей ЗМР за адресою: [ADDRESS] на момент відвідування дитячих речей та місця для сну дитини не виявлено. В ході бесіди із [PERSON], останній проти позбавлення його батьківських прав заперечував. Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, 25.09.2018 складено висновок, в якому визнано доцільним прийняти рішення щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків. Відповідно до статей 25, 27, 29 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці визнають права дитини, яка віддана компетентними органами на піклування з метою догляду за нею, її захисту або фізичного чи психічного лікування, на періодичну оцінку лікування, наданого дитині, і всіх інших умов, пов'язаних з таким піклуванням про дитину. Держави-учасниці погоджуються щодо того, що освіта дитини має бути спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй; виховання поваги до батьків дитини, її культурної самобутності, мови і національних цінностей країни, в якій дитина проживає, країни її походження та до цивілізацій, відмінних від її власної; підготовку дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності чоловіків і жінок та дружби між усіма народами, етнічними, національними і релігійними групами, а також особами з корінного населення. Таким чином, найважливіший обов'язок матері та батька - це обов'язок виховувати, ростити дитину. Це обов'язок не лише перед дитиною, а й перед всім суспільством та державою. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позивачем суду надано достатньо доказів, які свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав, являється ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Виходячи з аналізу зібраних доказів суд вважає, що батьки які не піклуються про дітей, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, навчання своїх дітей, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідне харчування, медичний догляд, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють умов для отримання ними освіти, негативно впливають на дітей - мають бути позбавлені батьківських прав. Слід зазначити, що відповідач до суду не з'явився, доказів того, що йому цікаве життя сина не надав, а позивачкою в свою чергу надані докази ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В даному випадку позбавлення батьківських прав [PERSON] є доцільним, відповідає інтересам дитини, необхідне для встановлення остаточного соціально-правового статусу. Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, згідно ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved