Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі по 1000 грн. в місяць та додаткові витрати на лікування в розмірі 500 грн. в місяць. Позивач та її представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що не має змоги сплачувати аліменти та витрати на лікування у визначеному позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає , що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Законом, а саме статтею 192 СК України, передбачено, що розмір аліментів за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, відповідно до зазначених вимог закону розмір аліментів може бути змінений у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. В судовому засіданні встановлено, що з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], 400 грн. в місяць до досягнення ним повноліття. Частиною 3 статті 10 та статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З доводів позивачки вбачається, що в зв'язку з тим, що син дорослішає і потребує більших витрат на утримання та виховання, постійно хворіє, зростання цін та збільшенням розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, розмір стягнутих раніше аліментів є малим. Оскільки є загальновідомим факт кризи економіки в зв'язку з чим має місце інфляція, тому доводи позивачки про зміну її матеріального стану та дитини є обґрунтованими. Суд вважає, що отримувані позивачкою аліменти, які вона отримувала на сина в розмірі 400 грн., є недостатніми для забезпечення самих необхідних матеріальних та фізіологічних потреб дитини, які відповідно зростають із збільшенням віку дитини. Доводи відповідача про те, що він неспроможний сплачувати аліменти в розмірі більшому, ніж встановлено рішенням суду від 31.07.2013 р. не заслуговують на увагу, оскільки належних доказів суду не надано. Відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, а сума виплачуваних аліментів значно менша за прожитковий мінімум дитини відповідного віку, визначений законодавством України. Покликання відповідача в письмових запереченнях на те, що він не має змоги сплачувати аліменти в більшому розмірі, суд рахує необґрунтованими. Непідтверджені жодними належними доказами покликання [PERSON] на те, що на його утриманні перебуває його мама, яка постійно хворіє і потребує постійних додаткових витрат на лікування, тому не беруться судом до уваги. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач є молодою особою працездатного віку, та виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дитини, суд рахує вимоги [PERSON] в частині збільшення розміру аліментів обґрунтованими. Виходячи з меж заявлених вимог, враховуючи інтереси дитини, на користь якої стягуються аліменти, стан здоров'я дитини, який постійно потребує лікування і оздоровлення, визначений законом збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку (1286 грн.), матеріальне становище позивачки, яка на даний час не має постійного місця роботи, проживає з дитиною в орендованій квартирі, та зважаючи, що відповідач, як фізично здорова людина спроможний надати аліменти в сумі більшій ніж 400 грн., суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягають аліменти в розмірі визначеному позивачем. Відповідно до ст.185 СК України встановлений обов'язок батька(матері) брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами - розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Разом з тим в ході судового засідання позивачем не надано жодних доказів та судом не встановлено, що витрати на лікування дитини є щомісячними і становлять 500 грн. в місяць. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання та лікування неповнолітнього сина задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial