Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів в розмірі 1 / 4 частини доходів щомісячно на її утримання до досягнення дитиною - сином [PERSON] чотирьох років. Позов мотивований тим, що від шлюбу із відповідачем вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з нею. Стосунки з відповідачем зіпсовані, спільне господарство не ведуть. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, син за станом свого здоров`я не може відвідувати дошкільні дитячі заклади і вона буде здійснювати догляд за дитиною до чотирьохрічного віку дитини. Щоб не перебувати у залежності від відповідача просить стягнути аліменти на її утримання та на її користь у розмірі 1 / 4 частини доходу на період з 07 12 2020 року по [INFO]. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з`являється, він та його представник [PERSON] неодноразово надавали заяви про відкладення розгляду справи з різних причин. Позовна заява знаходиться в суді з листопада 2020 року тобто тривалий час не розглядається через клопотання саме сторони відповідача. Суд розцінює таку поведінку як затягування строків розгляду позову і вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та його представника за наявними в матеріалах справи документів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Ухвалою суду від 09 12 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження . В установлений в ухвалі строк відповідачем відзиву не надано. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 27 10 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.10). Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 11 - свідоцтво про народження ). При цьому [PERSON] , [INFO] відповідно до Довідки № 1088 від 24 11 2020 року про потребу дитини ( дитини- інваліда) у домашньому догляді має захворювання - код за МКХ-10 - У 35.1 . Дата з якої дитина перебуває на диспансерному обліку - 24 11 2020 року та потребує домашнього догляду з 08 12 2020 року. Довідка дійсна до [INFO] (а.с.12 - Довідка видана « Центром первинної медико- санітарної допомоги № 3 Криворізької міської ради). У відповідності із ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Оскільки дитина, яка проживає із позивачем дійсно має вади розвитку, то останній зобов`язаний утримувати позивача до досягнення дитиною чотирьох років. Щодо часу з якого слід стягувати аліменти, суд зазначає, що позивач просить стягнути з 07 12 2020 року по [INFO] , що і підлягає задоволенню. Водночас з огляду на приписи п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн. ( сума судового збору на час звернення з позовом до суду ).

Outcome: approved