overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, яка померла 12.08.2018 року у місті Єнакієво Донецької області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є дочкою [PERSON], [INFO], громадянки України, яка померла 12.08.2018 року у м. Єнакієво Донецької області, про що свідчить свідоцтво про смерть видане 13.08.2018 року, причиною смерті став хронічне сердцево-судинна недостатність. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятим відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Вона звернулась до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із документами про смерть [PERSON], які отримані за місцем смерті останньої. 30.01.2019 року отримала письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] Заявник в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне. Документом, що підтверджують факт смерті [PERSON], [INFO], є свідоцтво про смерть серії ДНР № 119654 від 13.08.2018 року, видане Єнакієвським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки; довідка про причину смерті останньої від 13.08.2018 року. Згідно вказаного свідоцтва [PERSON], [INFO], помер 12.08.2018 року у місті Єнакієво. З викладених обставин свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], серії ДНР № 119654 від 13.08.2018 року, видане Єнакієвським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, є нікчемними. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК\~України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~17\~Закону\~України\~«Про державну\~реєстрацію\~актів\~цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, яка народилась в с. Єнакієво Донецької області, померла 12.08.2018 року у місті Єнакієво Донецької Області, а заяву такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, яка померла 17.01.2019 року у місті Кіровськ Луганської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є внучкою [PERSON], [INFO], громадянки України, яка померла 17.01.2019 року у м. Кіровськ Луганської області, про що свідчить свідоцтво про смерть видане 18.01.2019 року, причиною смерті став хронічна недостатність кровообігу, дегенерація міокарда. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятим відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Вона звернулась до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із документами про смерть [PERSON], які отримані за місцем смерті останньої. 14.02.2019 року отримала письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті паринової Н.М. Заявник в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне. Документом, що підтверджують факт смерті [PERSON], [INFO], є свідоцтво про смерть серії І-ВВ № 074886 від 18.01.2019 року, видане відділом запису актів громадянського стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки; довідка № 22 про причину смерті останньої від 18.01.2019 року. Згідно вказаного свідоцтва [PERSON], [INFO], померла 17.01.2019 у м. Кіровськ. З викладених обставин свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], серії І-ВВ № 074886 від 18.01.2019 року, видане відділом запису актів громадянського стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, є нікчемними. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК\~України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~17\~Закону\~України\~«Про державну\~реєстрацію\~актів\~цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, яка народилась в м. Кіровськ смт. Червоногвардійське Луганської області, померла 17.01.2019 року у місті Кіровськ Луганської області, а заяву такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт смерті її бабусі [PERSON], яка померла 03.11.2017 року, у м. Горлівка, Донецької області, Україна. 03.11.2017 року бабуся заявника померла відповідно до свідоцтва про смерть виданого 04.11.2017 року у м. Горлівка, Донецької області. Таким чином, [PERSON], [INFO], померла на тимчасово окупованій території. Тобто на даний час заявник позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті в органах РАЦСу, оскільки видане свідоцтво про смерть є недійсним з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення даного факту смерті бабусі необхідно їй для державної реєстрації смерті. Заявник, в своїй заяві просив позов задовольнити. Представник зацікавленої особи Московського районного у м. Харкові ВРАЦС в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про смерть від 04.11.2017 року виданого у м. Горлівка, Донецької області, [PERSON], померла - 03.11.2017 року, місце смерті - м. Горлівка, Донецька область, Україна. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. ґ ч. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженихНаказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно п.2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»- державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Докази, що містяться у справі, зокрема, копія свідоцтва про смерть виданого на тимчасово окупованій території, довідка про поховання, фотокартки, підтверджують факт смерті [PERSON] незалежно від того, яким закладом видане це свідоцтво та дати його видачі. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно йому для державної реєстрації смерті бабусі. За таких обставин, суд задовольняє заяву [PERSON], заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт сумісного проживання з [PERSON]. Заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі з 1980 року по 2003 рік. У 2003 році шлюб розірвали, однак фактично продовжували проживати однією сім'єю. [INFO] року помер [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], однак спадщину оформити не може, оскільки нотаріус відмовляє у зв'язку із відсутністю документу, який підтверджує їх сумісне проживання. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник Любимівської об'єднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд заяви без його участі. Дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 1980 року по 2003 рік. (а.с. 5, 6) [INFO] року помер [PERSON]. Під час оформлення спадщини після смерті чоловіка заявник з'ясував, що відсутні докази їх сумісного проживання після розірвання шлюбу, у зв'язку з чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам, а саме: свідоцтву про укладання шлюбу, свідоцтву про розірвання шлюбу, свідоцтву про смерть, довідці Любимівської селищної ради від 29 листопада 2017 року. Крім того, в судовому засіданні були допитані діти заявника, а саме [PERSON] та [PERSON], які показали, що мати з батьком постійно проживали разом, проте з 2003 року шлюб не реєстрували. Всі діти написали заяви про відмову від спадщини, оскільки вважають що її повинна прийняти мати. Отже, досліджені докази в їх сукупності свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю з 2003 року по день смерті останнього. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Юридичне значення для заявника має факт сумісного проживання заявника із [PERSON]. З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником права на спадщину є визнання факту сумісного проживання і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] області, помер 01.05.2016 року в Луганській області, смт. Горняк, міста Ровеньки. При цьому заявник посилається на те, що 01.05.2016 року її батько [PERSON] помер в Луганській області, смт. Горняк, міста Ровеньки на тимчасово окупованій території. Документом, який підтверджує факт смерті є свідоцтво про смерть серія І-ВВ № 005193 від 06.05.2016 року, видане виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради ЛНР та довідка про причину смерті №113 від 01.05.2016 року. Однак Відділ державної реєстрації актів цивільного стану м. Одесі не приймає зазначені документи і заявникові було відмовлено в видачі свідоцтва про смерть. Заявник звернувся до суду через свого представника за місцем тимчасового перебування по вул. Середньофонтанській, 63/64 в м. Одесі. Справа розглянута в порядку ст. 257-1 ЦПК України негайно. Учасники справи сповіщені про час розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності заявника та зацікавленої особи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. При цьому суд виходить з наступного. Заявник звернувся до суду через свого представника за місцем тимчасового перебування по вул. Середньофонтанській, 63/64 в м. Одесі. Судом встановлено, що 01.05.2016 року батько заявника [PERSON] помер в Луганській області, смт. Горняк, міста Ровеньки на тимчасово окупованій території. Документом, який підтверджує факт смерті є свідоцтво про смерть серія І-ВВ № 005193 від 06.05.2016 року, видане виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради ЛНР та довідка про причину смерті №113 від 01.05.2016 року. Таким чином суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та задовольняє їх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON] (на російській мові [PERSON]) яка вказана в пункті 3 мирової угоди від 28.02.1961 року, затвердженої ухвалою народного суду м.Ізмаїла Одеської області від 28.02.1961 року, та [PERSON], [INFO], паспорт серії КК №861689, ідентифікаційний номер податків [NUMBER] є однією і тією ж особою, а також встановити факт того, що [PERSON], яка вказана в резолютивній частині рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2007 року по справі №2-1620-2007 та [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер платника податків - [NUMBER] є однією і тією ж особою. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала, просила задовольнити заяву. В судове засіданні представник заінтересованої особи не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, перелік яких надано в п.п.1-9 частини 1 вказаної статті. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судами не встановлюється тотожність особи. З урахуванням викладеного, суд вважає, що у задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що вона є онукою [PERSON], [INFO], якому при народженні присвоєно імя рос. мовою «Соколинский Ефим Эликович», [INFO] Встановлення цього факту заявникові необхідно для оформлення документів для виїзду за кордон на стажування. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала доводи своєї заяви. Представник заінтересованої особи - Відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Харківській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, заявник [PERSON] зазначає, що при підготовці документів для оформлення виїзду на стажування в іноземну державу їй було необхідно підтвердити належність її рідного діда [PERSON], [INFO], до відповідної національності (єврей). Відомості про національність її діда [PERSON] мали міститися у його свідоцтві про народження. При цьому з архівної довідки від 15.09.2015 за № 01-29/З-2063, виданої Державним архівом Харківської області Харківської обласної державної адміністрації вбачається, що в архівному фонді Бюро записів актів громадянського стану міських відділень Управління [PERSON] по Харківській області у книзі реєстрації актів про народження по м. Харкову за 1936 рік є запис від 09 вересня 1936 року (реєстраційний номер 8720) про народження 03 серпня 1936 року рос. мовою «Соколинского Ефима», батько якого рос. мовою «Соколинский Элик Моисеевич», 28 років, мати рос. мовою «Ром Анна Ефимовна», 25 років, євреї. Аналогічна інформація міститься в записі акту про народження № 8720 рос. мовою «[PERSON], [INFO]», складеного 09.09.1936 Відділом актів громадянського стану [PERSON], наданого Державним архівом Харківської області Харківської обласної державної адміністрації, а також у свідоцтві про народження № 866319, виданого на імя [PERSON], [INFO], рос. мовою «Соколинского Ефима Эликовича». Однак, за обставин, в яких опинилось населення відповідної національності під час Другої світової війни, [PERSON] вирішив змінити своє по батькові на «Ілліч» та отримав відповідний паспорт та з того часу став [PERSON], [INFO] Враховуючи наведені обставини, а також той факт, що у заявника відсутня можливість для встановлення юридичного факту у позасудовому порядку, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що дитина жіночої статі - [PERSON], народжена 7 червня 2017 року в м. Донецьку; батько за вказівкою матері - [PERSON] , громадянин України; мати - [PERSON],\~19 жовтня 1991року народження, громадянка України, уродженка м. Донецьк. При цьому заявник посилається на те, що вона 7 червня 2017 року в м. Донецьку Донецької області, на тимчасово окупованій території, народила дитину жіночої статі, яку назвали\~\~[PERSON]. Документом, який підтверджує факт народження є лікарське свідоцтво про народження від 07 червня 2017року №388/618, що видане Донецьким територіальним медичним клінічним обєднанням. Однак Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області не приймає зазначені документи і заявникові було відмовлено в видачі свідоцтва про народження дитини. Справа розглянута в порядку\~ст. 257-1 ЦПК України\~негайно. Учасники справи сповіщені про час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності заявника та зацікавленої особи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] 7 червня 2017 року року в м. Донецьку на тимчасово окупованій території, народила дитину жіночої статі, яку назвали [PERSON]. Документом, який підтверджує факт народження є лікарське свідоцтво про народження від 07 червня 2017року №388/618, що видане Донецьким клінічним територіальним обєднанням. Таким чином суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та задовольняє їх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що дитина жіночої статі - [PERSON], народжена [INFO] в м. Луганську; батько - [PERSON], громадянин України, [INFO], уродженець м. Луганська; мати - [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженка м. Луганська. При цьому заявник посилається на те, що вона [INFO] в м. Луганську Донецької області, на тимчасово окупованій території, народила дитину жіночої статі, яку назвали [PERSON], батьком дитини є [PERSON]. Документом, який підтверджує факт народження є свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане Каменобродським відділом запису актів громадянського стану міського управління юстиції Луганської народної республіки 13 червня 2016 року та лікарське свідоцтво про народження від 19 травня 2017року №256, що видане Луганським перинатальним центром. Однак Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області не приймає зазначені документи і заявникові було відмовлено в видачі свідоцтва про народження дитини. Справа розглянута в порядку ст. 257-1 ЦПК України негайно. Учасники справи сповіщені про час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності заявника та зацікавленої особи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON]року в м. Луганську на тимчасово окупованій території, народила дитину жіночої статі, яку назвали [PERSON], батьком дитини є [PERSON]. Документом, який підтверджує факт народження є свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане Каменобродським відділом запису актів громадянського стану міського управління юстиції Луганської народної республіки 13 червня 2016 року та лікарське свідоцтво про народження від 19 травня 2017року №256, що видане Луганським перинатальним центромТаким чином суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та задовольняє їх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що дитина жіночої статі - [PERSON] народжена [INFO] року в м. Донецьку; батько - [PERSON], [INFO], громадянин України; мати - [PERSON], [INFO] народження, громадянка України, уродженка м. Луганськ. При цьому заявник посилається на те, що вона [INFO] року в м. Луганську, на тимчасово окупованій території, народила дитину жіночої статі, яку назвали [PERSON]. Документом, який підтверджує факт народження є лікарське свідоцтво про народження від 6 липня 2017року №354, що видане Луганським перинатальним центром. Однак Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області не приймає зазначені документи і заявникові було відмовлено в видачі свідоцтва про народження дитини. Справа розглянута в порядку ст. 257-1 ЦПК України негайно. Учасники справи сповіщені про час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності заявника та зацікавленої особи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] [INFO] року в м. Луганську на тимчасово окупованій території, народила дитину жіночої статі, яку назвали [PERSON]. Документом, який підтверджує факт народження є лікарське свідоцтво про народження від 6 липня 2017року №354, що видане Луганським перинатальним центром. Таким чином суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та задовольняє їх.

Outcome: approved