Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі з 11.09.2013р. перебуває у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. Шлюбні відносини та спільне проживання з відповідачем припинено з березня 2020р. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . На момент звернення до суду між сторонами не досягнуто згоди щодо способу виконання відповідачем обов`язку утримувати малолітнього сина. В клопотанні від 26.03.2021р. позивач просила розгляд справи здійснювати без її участі, позов підтримала. Відповідач в заяві від 26.03.2021р. проти позову не заперечував, просив розгляд справи здійснювати у його відсутність. Також просив суд врахувати ту обставину, що наразі він перебуває на обліку зареєстрованих безробітних в Пулинській районній філії Житомирського обласного центру зайнятості. Суд дослідивши матеріали справи встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2013 року (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.5 зворотня сторона). З довідки ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» №2535 від 03.11.2020р. вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.2). З позовної заяви вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди щодо способу виконання відповідачем обов`язку утримувати малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України). Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дітей, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень частини 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач не заперечував проти позову щодо сплати аліментів у заявленому позивачем розмірі, а тому суд вважає цілком обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved