Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що є опікуном свого неповнолітнього брата [PERSON], [INFO]. Її мати [PERSON], [INFO], рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 03.06.2005 року відповідно до ч.1 ст.43 ЦК України визнана безвісно відсутньою. З 02.11.2002 року відомостей про матір не має, а з 2003 року вона перебуває у розшуку як безвісти зникла, проведеними розшуковими заходами встановити місце її перебування не вдалось. Заявнику визнання померлою її матері необхідно для призначення [PERSON] допомоги (пенсії) по втраті годувальника, а тому просить оголосити [PERSON], [INFO] - померлою. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, заяву підтримала та просить її задовольнити. Представник третьої особи Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, згідно якої просить суд розгляд справи проводити у відсутності їх представника, проти задоволення заяви не заперечив. Заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про достатність підстав, передбачених ч.1 ст.46 Цивільного Кодексу України, для оголошення [PERSON] померлою. Рішенням колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 18 від 27.01.2016 року позивачку призначено піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 306223, виданого 25.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пролетарського райуправління юстиції м.Донецька, [PERSON] є матірю [PERSON] Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-НО № 273155, виданого 12.02.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, заявник являється донькою [PERSON], [INFO]. Рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 03.06.2005 року відповідно до ч.1 ст.43 ЦК України [PERSON], [INFO], що зареєстрована за адресою: [INFO], визнана безвісно відсутньою. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON]Є в місці її постійного проживання за адресою: [INFO] протягом трьох років підтверджується зібраними по справі доказами. Згідно інформації Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 22.08.2017 року, за період з 01.01.2003 року по 30.06.2017 року відсутні дані про джерела доходів [PERSON] (ІПН:[NUMBER]). Як вбачається з інформаційної довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17.08.2017 року, відомості про перетинання державного кордону України [PERSON] протягом останніх пяти років відсутні. Крім того, позивачем було представлено наявний у неї оригінал паспорту на [PERSON], яка з листопада 2002 року залишила дітей на батька [PERSON], та, покинувши будинок, поїхала в невідомому напрямку, що встановлено рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 03.06.2005 року. З того часу відсутні відомості про місце її проживання або місцезнаходження. 20 листопада 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії І-НО №910728, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області від 24 листопада 2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Особа може бути оголошена померлою у разі встановлення обставин, передбачених ст.46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі не можливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що у місці реєстрації та постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце її перебування більше трьох років, інформацією про її місце перебування ніхто не володіє, а тому вбачаються підстави для визнання її померлою. Відповідно до ч.3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення та буде відповідати її інтересам, оскільки в разі оголошення [PERSON] померлою, заявник буде мати можливість здійснити свої законні права, зокрема, вирішити питання про призначення [PERSON] допомоги (пенсії) по втраті годувальника.

Outcome: approved