Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 13877,00 грн., моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2014 року відповідача визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1, 2 ст.190 КК України. Позивача визнано потерпілою від кримінального правопорушення. В межах кримінальної справи цивільний позов нею не заявлявся. Дії відповідача, що полягали у вчиненні шахрайських дій щодо відповідача завдали позивачу шкоди в розмірі 13877,00 грн. та моральної шкоди, що полягала в сильних душевних хвилюваннях в розмірі 2000,00 грн. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. В зв'язку з неявкою сторін в судове засіданні фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що згідно вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2014 року, згідно якого позивача визнано потерпілою від кримінального правопорушення, відповідача визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1, 2 ст.190 КК України. У відповідності до вироку, 24.04.2013 року до офісу [PERSON].. звернулась [PERSON], яка вирішила замовити у останнього метало пластикові вікна та двері, вартістю 13 877 гривень. [PERSON], реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужими грошовими коштами, повторно, передбачаючи та бажаючи настання злочинних наслідків, для того щоб одразу отримати кошти за товар, запропонував [PERSON] скористатися послугами ПАТ «Акцент Банк», представник якого знаходився у нього в офісі, для отримання кредитних коштів з метою розрахунку за замовлені метало пластикові вікна та двері. [PERSON], будучи введеною в оману [PERSON], погодилась та уклала кредитний договір з ПАТ «Акцент Банк» на суму 13 877 гривень, яка була перерахована як оплата за замовлення на розрахунковий рахунок яким розпоряджався останній. У відповідності до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За таких обставин, зважаючи на обставини, встановлені судовим рішенням та відсутністю доказів невинуватості відповідача у завданні шкоди, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди в розмірі 13 877 гривень. Позивач зазначає, що діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає в наступному: душевні страждання, які переніс позивач в зв`язку з відчуженням майна, явки до судових засідань. Моральну шкоду позивач у позові оцінює 2000,00 гривень, які просить стягнути з відповідача на її користь. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок неправомірних дій відповідача, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зв'язків, тривалість немайнових втрат. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу в 2000,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. ст. 1167, 1179, 1182 ЦК України, що не відповідає розміру моральних страждань. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивача звільнено від сплати судового збору, в зв`язку з чим, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved