Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що в подальшому було уточнено. В обґрунтування позову зазначено, що 27.11.1999 між сторонами було укладено шлюб, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2012 розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку та сина. Відповідач сплачував аліменти на доньку в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку. У зв`язку із народженням сина, відповідач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів і рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 31.01.2017 розмір аліментів було зменшено з ј до 1/6 частини заробітної плати щомісячно. Наразі донька - [PERSON] , [INFO] , навчається на третьому курсі денного відділення бюджетної форми навчання Комунального закладу «Дніпропетровський фаховий мистецько-художній коледж культури Дніпропетровської обласної ради», вона потребує додаткового забезпечення, оскільки перебуває на утриманні позивача, а доходів останньої не вистачає на належне утримання доньки в період навчання, відповідач, в свою чергу, має міцне здоров`я, працює, має на утриманні сина та батьків, які отримують пенсію, а тому має змогу надавати кошти на утримання доньки, яка продовжує навчання. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1 700,00 грн щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника відповідача - адвоката Кляшторної Ю.В., надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі відповідача, уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] укладено шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2012 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Згідно з довідкою № 145 від 04.06.2021 [PERSON] є студенткою третього курсу денного відділення бюджетної форми навчання Комунального закладу «Дніпропетровський фаховий мистецько-художній коледж культури Дніпропетровської обласної ради» (а.с. 7). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що повнолітня донька, яка продовжує навчання та перебуває на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається в учбовому закладі, не працевлаштована, а її батько, згідно позовної заяви, працює та може надавати матеріальну допомогу, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Разом з тим, ч. 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 454,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved