Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій просила встановити факт народження її донькою сина [PERSON] у м.Севастополь, АР Крим. Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що у її доньки [PERSON] 09 березня 2016 року народився син [PERSON]. Пологи відбулись на тимчасово окупованій території України, в пологовому будинку №1 м. Севастополь, АР Крим, про що було видано медичне свідоцтво про народження дитини серії 67 № 161043 від 09 березня 2016 року. Вказане медичне свідоцтво було видано на російській мові. Так як виданий раніше документ про народження дитини не відповідає вимогам українського законодавства та з метою реалізації прав та обов'язків, пов'язаних із народженням дитини заявниця звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського району для проведення державної реєстрації народження її онука на території України, оскільки отримане медичне свідоцтво про народження дитини від 09 березня 2016 року, є недійсним на території України. У видачі свідоцтва про народження їй було відмовлено, що й стало підставою звернення до суду з відповідною заявою. У судовому засіданні заявниця підтримала вимоги заяви, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове зсідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву з проханням розглянути вказану заяву у відсутності представника, вимоги заяви визнав, та не за перечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-КГ № 351201, яке видане Партизанською селищною радою Генічеського району Херсонської області 24 листопада 1976 року (а.с.6) Відповідно до медичного свідоцтва про народження серії 67 № 161043 від 09 березня 2016 року виданого пологовим будинком №1 м.Севастополь, АР Крим, [PERSON] народила сина 09 березня 2016 року (а.с.9). Згідно з п. 1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року\~сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2\~ ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.\~ Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що медичне свідоцтво про народження [PERSON], яке було видане пологовим будинком №1 м.Севастополь, АР Крим на російській мові, тобто органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє [PERSON] яка є громадянкою України, зареєструвати місце проживання дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Згідно зі\~ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п.2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено\~ підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Також, відповідно до статті 257-1 ЦПК Українизаява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] щодо встановлення факту народження її онука, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved