Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову вона вказала, що [INFO] помер [PERSON]. Згідно заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, і з чого воно не складалося, і взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів їй. Вона прийняла спадщину, так як на момент смерті спадкодавця постійно проживала з ним. Однак вона не може належним чином оформити свої спадкові права, через відсутність оригінала свідоцтва про право власності на вищевказане майно і тому вимушена звернутись до суду. Позивач позов підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позовні вимоги, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу за відсутності його представника. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 230 (а.с. 7). Згідно заповіту серії [NUMBER] від 18 грудня 2014 року, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, і з чого воно не складалося, і взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлєр О.Б., зареєстровано в реєстрі за №1-2589 (а.с. 8). Згідно листа КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1784 від 25.11.2015 року - право власності на житловий будинок [ADDRESS], зареєстроване за [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданим Чугуївської держнотконторою від 27.07.1977 року, р. №3100 (а.с. 9). Позивач прийняла спадщину, так як на момент смерті спадкодавця постійно проживала з ним. Позивач, в передбачений законом строк, звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте нотаріус повідомила, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, через відсутність оригінала свідоцтва про право власності на вищевказане майно. Отже, втрата оригіналу правовстановлюючого документу позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті та, відповідно до ч. 3 цієї ж статті, право на спадкування виникає в момент відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного та

Outcome: approved