Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, в якому вказує, що з 07.06.2002 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Фактично шлюбні відносини між сторонам припинено з 08.06.2014 року, з цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач мешкає з іншою жінкою. З часу припинення їх з відповідачем шлюбних відносин він періодично надавав гроші на утримання їх дітей, але постійно надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей не бажає. На теперішній час позивачці невідомо де саме працює відповідач, він приховує від неї свій дохід, каже їй, що фірму, в якій він був засновником він закрив. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться. На підставі вищевикладеного позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду й до повноліття доньки [PERSON], тобто до [INFO] р., а з 18.10.2020 року в розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] повноліття. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав наведених в ньому, просили позов задовольнити та не заперечували проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідача у дане судове засідання. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи, перевіривши всі обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, підтверджується копією свідоцтва про одруження виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції 07.06.2002 року (а.с.5). Від даного шлюбу сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя від 21.01.2003 року, серія [NUMBER] (а.с.6) та сина [PERSON], [INFO], підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 31.08.2010 року, серія [NUMBER] (а.с.4). Діти мешкають з позивачкою, що підтверджується, довідкою про склад сім'ї № 1279 від 11.03.2015 року (а.с.5) та знаходяться на її утриманні. З довідки № 15-09/99 від 21.01.2015 р. виданої Головним управлінням статистики у Запорізькій області, вбачається, що відповідач [PERSON] значиться керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «РК-Компані» (а.с.17). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 367 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved