overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що 09.03.2016 року при оформленні спадщини вона дізналась, що на її будинку у м.Олешки Херсонської області по вул.Шевченка, 11 накладено арешт за постановою державного виконавця ВДВС Цюрупинського РУЮ серії АА №123476. З'ясувалось, що арешт накладено за виконавчим провадженням про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу. Але стало відомо, що [PERSON] є власником будинку у м.Олешки Херсонської області по провулку Шевченка, 11, а не по вул.Шевченка, 11, як було встановлено в арешті. У зв'язку із цим просить звільнити вказане майно з-під арешту. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання. На підставі положень ч. 4 ст. 169, ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Третя особа в судове засідання не з'явилась. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 09.03.2016 року позивач дізналась, що на її будинку у м.Олешки Херсонської області по вул.Шевченка, 11 накладено арешт за постановою державного виконавця ВДВС Цюрупинського РУЮ серії АА №123476. Арешт накладено за виконавчим провадженням про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу. Але [PERSON] є власником будинку у м.Олешки Херсонської області по провулку Шевченка, 11, а не по вул.Шевченка, 11, як було встановлено в арешті Відповідно до ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до ч.1 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з наведеного суд вважає, що вказаний арешт майна накладений безпідставно, отже, підлягає скасуванню. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач позов уточнила, зменшила позовні вимоги та пояснила, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS]. Вона прийняла спадщину, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документав на будинок їй відмовлено. Наявний запис в погосподарський книзі Подокалинівської сільради. Відповідно до технічного паспорта від 12.01.2017 року даний будинок було збудовано в 1973 році і самочинне будівництво відсутнє. В даному будинку проживав її батько та на даний час проживає і вона. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину даного спадкового майна. Представник позивача позов підтримав. Від представника відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Третя особа [PERSON] заявив позов щодо предмета спору та пояснив, що він також є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/2 частину даного спадкового майна [PERSON] та її представник не заперечили проти задоволення позову третьої особи. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки є законні підстави для задоволення позову, а визнання відповідних позовів не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позови необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно слід повернути позадлишково сплачену суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 28.03.2013 померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина за законом і позивач прийняла спадщину. Брати позивача [PERSON], [PERSON] та сестра [PERSON] у встановлений строк заяву про прийняття спадщини не подавали. Спадковим майном є земельний пай площею 5,81 умовних кадастрових гектарів на території Виноградівської сільради відповідно до сертифікату на право на земельну ділянку серії ХС №0110083, який зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку за №149717. Вказаний сертифікат забрав [PERSON], але втратив його. У зв'язку із відсутністю оригіналу даного сертифікату неможливо оформити спадщину. Просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки є законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадщину, у порядку спадкування за законом, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов необхідно задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 08 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Докучаєвського міського управління Донецької області. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що виникали постійні сварки. Вони припинили шлюбні стосунки з березня 2013 року та перестали вести спільне господарство. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], яка за взаємною згодою між ними залишається проживати з нею. На примирення з відповідачем не згодна. Судові витрати просить покласти на позивача. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, не заперечує проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні. Збереження сім'ї неможливо, оскільки з грудня 2013 року нею створена нова сім'я. Відповідач до судового засідання не з'явився. До судового засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти винесення судового рішення на стадії попереднього розгляду справи. Збереження сім'ї неможливо, оскільки з жовтня 2013 року ним створена нова сім'я. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з винесенням судового рішення у попередньому судовому засіданні за наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши про це усну або подавши письмову заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду»передбачено, що визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Цим же пунктом визначено, що ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійсненні судом заходи з перевірки таких дій. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач подавши заяву про визнання позову розпорядився своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 24 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з постійними суперечками та сварками. Вони припинили шлюбні стосунки з червня 2013 року та перестали вести спільне господарство. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який за взаємною згодою між ними залишиться проживати з матір'ю. На примирення з відповідачем не згодна. Позивач до судового засідання не з'вилася, надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, не заперечує проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідач до судового засідання не з'вився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти винесення судового рішення на стадії попереднього розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з винесенням судового рішення у попередньому судовому засіданні за наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 16. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який за взаємною згодою між ними залишиться проживати з матір'ю. На ґрунті постійних сварок, скандалів, виникли неприязні відношення. Шлюбні відносини припинені і збереження сім'ї неможливе, на примирення сторони не згодні. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач подавши заяву про визнання позову розпорядився своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Сторона, проти якої, постановлено судове рішення, має відшкодувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05.06.1993 року Оленівською сільрадою Волноваського району Донецької області. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що вони віддалились один від одного та втратили почуття взаємної любові і поваги. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка за взаємною згодою між ними залишиться проживати з нею. Шлюбні відносини припинили з червня 2013 року. Спору про спільне майно на даний момент між ними не має. На примирення з відповідачем не згодна. Судові витрати просила залишити за нею. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що вказані у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 червня 1993 року Оленівською сільрадою Волноваського району Донецької області, актовий запис № 18. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На ґрунті особистого ставлення між сторонами виникла нетерпимість одне одного. Шлюбні відносини припинені з червня 2013 року і збереження сім'ї неможливе, на примирення сторони не згодні. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112-115 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що оскільки сторони шлюбні відносини припинили та на примирення не згодні, а відповідач позов визнав, то збереження шлюбу суперечить інтересам, як позивача так і відповідача. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що вони віддалились один від одного та втратили почуття взаємної любові і поваги. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка за спільною домовленістю між ними залишається проживати із нею. Шлюбні відносини припинили з жовтня 2013 року. Спору про спільне майно на даний момент між ними не має. На примирення з відповідачем не згодна. Позивачка - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні та залишення за нею теперішнього прізвища. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, із позовними вимогами згоден у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та винесення судового рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з винесенням судового рішення у попередньому судовому засіданні за наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши про це усну або подавши письмову заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» передбачено, що визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Цим же пунктом визначено, що ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійсненні судом заходи з перевірки таких дій. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач визнавши позов розпорядився своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що вони віддалились один від одного та втратили почуття взаємної любові і поваги. Від шлюбу мають спільну дитину - малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка за взаємною згодою між ними, залишиться проживати із нею. Шлюбні відносини припинили з грудня 2013 року. Спір про спільне майно буде вирішений додатково. На примирення з відповідачем не згодна. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав. Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін і тому можливо ухвалити заочне рішення згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 13 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 19. Від шлюбу мають спільну дитину - малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка за взаємною згодою між сторонами, залишиться проживати із матір'ю. На ґрунті особистого ставлення між сторонами виникла нетерпимість одне одного. Шлюбні відносини припинені і збереження сім'ї неможливе, на примирення позивачка не згодна. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112-115 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що оскільки сторони шлюбні відносин припинили, позивачка на подальше примирення з відповідачем не згодна, то збереження шлюбу суперечить її інтересам. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15.09.1984р. виконкомом Докучаєвської міськради Волноваського району Донецької області. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що вони віддалились один від одного та втратили почуття взаємної любові і поваги. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який за спільною домовленістю між ними залишається проживати із нею. Шлюбні відносини припинили з вересня 2010 року. Спору про спільне майно на даний момент між ними не має. На примирення з відповідачем не згодна. Позивачка - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні та залишення за нею теперішнього прізвища. Відповідач - [PERSON], у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, із позовними вимогами згоден у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та винесення судового рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з винесенням судового рішення у попередньому судовому засіданні за наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши про це усну або подавши письмову заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» передбачено, що визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Цим же пунктом визначено, що ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійсненні судом заходи з перевірки таких дій. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач визнавши позов розпорядився своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved