Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з її не проживанням з 2016 року, посилаючись на норми ст.405 ЦК України. В обґрунтування позову вказала, що відповідачка [PERSON] , є її рідною донькою, та зареєстрована за вказаною адресою. Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 19.03.2007 року, виданого Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, вона та відповідачка є співвласниками квартири [ADDRESS] . Але, у зв`язку з тим, що донька не проживає за вказаною адресою з 2016 року, просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання відповідачки. Позивачка та її представник надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, наполягала на задоволенні позову, та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, у визначений строк відзив на позовну заяву не подала, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України, суду не надала. Приймаючи до уваги позицію позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку про таке. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її матір`ю є [PERSON] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] , [INFO] , 25.08.2012 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , її прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 6). Позивач [PERSON] , та відповідач [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.03.2007 року № [NUMBER] , виданого Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с. 4). Згідно довідці Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 09-13.07-0296 від 10.06.2020 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідач [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з 2016 року, що підтверджується Актами Голови правління ОСББ «Амурська-7-Я» від 09.09.2016 року, 07.06.2017 року, 15.10.2019 року, 03.03.2020 року (а.с. 8-11). Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст.317,319,321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, як встановлено судом відповідачка [PERSON] , є співвласником вказаної квартири, а тому не може бути позбавлена права користування нею. Таким чином вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання на підставі ст.405 ЦК України не підлягають задоволенню. Інші документи додані до справи не спростовують встановлених судом обставин і не змінюють висновків суду. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed