Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 14 лютого 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 99. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 14 лютого 2004 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинені фактично з 2008 року. Сімейне життя не склалось у зв'язку з несумісністю характерів та відсутністю взаєморозуміння і довіри один до одного. Також вказує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між нею та відповідачем неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, а також щодо утримання дітей між ними немає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та подала заяву про розгляд справи в заочному порядку. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви позивачки про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 14 лютого 2004 року між [PERSON] та [PERSON] Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 99, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені фактично з 2008 року, у кожного з них є інша сім'я. Сімейне життя у сторін не склалось у зв'язку з несумісністю характерів та відсутністю взаєморозуміння і довіри один до одного. Також встановлено, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, а також щодо утримання дітей між ними немає. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимогі на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Outcome: approved