Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], третя особа виконавчий комітет Филенківської сільської ради Чутівського району Полтавської області, про визнання таким, що втратив право користування житловим будинком, який обґрунтовувала тим, що вона є власником будинку № [ADDRESS], в якому також з 22.06.2017 р. зареєстрований відповідач, який там не проживає з 01.07.2017 р., і місце його проживання невідомо. Відповідач, який не є членом її сім'ї, не проживає у належному позивачу житлі більше 1 року, не сплачує комунальні послуги, які нараховуються на усіх зареєстрованих у будинку осіб, а вона змушена нести всі витрати по утриманню цього будинку, у т.ч. і за відповідача. Крім того, відповідач своєю реєстрацією у належному їй будинку порушує її право власності на дане житло, позбавляючи її права користуватись та розпоряджатись своїм майном, а тому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Представник позивача надав клопотання, у якому просив справу розглянути без його та позивача участі, позов просив задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 128 ч. 11 та 187 ч. 10 ЦПК України. Третя особа - виконавчий комітет Филенківської сільської ради Чутівського району Полтавської області, просила справу розглянути без участі їх представника. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В клопотанні представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечив, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.06.2009 р. [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] За даною адресою, відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 29.06.2018 р. № 483, виданої виконавчим комітетом Филенківської сільської ради Чутівського району Полтавської області, за адресою [ADDRESS] зареєстровані позивач, а також інші особи, серед яких [PERSON], який не є родичем позивача. Відповідно до акту обстеження домоволодіння по [ADDRESS] від 10.07.2018 р. в результаті обстеження виявлено, що у даному будинку [PERSON] не проживає з 01.07.2017 р. За правилами ст.ст. 316, 321 та 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Виселення з житлового приміщення проводиться без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до ст. 328 ЦК України таке право власника виникає тоді, коли він набув право власності на житлове приміщення підставах, що не заборонені законом. Враховуючи правові підстави даного позову і його правове обґрунтування, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 391 ЦК України у зв'язку з доведеністю позивачами факту порушення/обмеження його права власності з боку відповідача у справі, обґрунтованістю підстав та вимог позову.

Outcome: approved