Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася та подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13.04.2002 року по 17.03.2004 рік. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина, дочка [PERSON], [INFO]. З часу розірвання шлюбу відповідач не допомагає дочці взагалі, і не займається вихованням дитини. Тому вона просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявляється, хоча був повідомлений належним чином на сайті Косівського районного суду. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст.280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Косівської РДА [PERSON] в судове засідання не зявився та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечив щодо задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 4). Відповідно до цього у нього є обовязок по вихованню дитини, але він цього не виконує умисно. Також, при вирішенні питання про задоволення позову суд враховує висновок комісії з питань захисту прав дітей, в якому зазначено про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав з метою захисту інтересів дитини в майбутньому (а.с. 5). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], видно, що вона проживає зі своєю неповнолітньою дочкою, в будинку свого чоловіка [PERSON], колишній чоловік до неї не навідується та не цікавиться життям дитини і не допомагає матеріально (а.с. 9). Згідно довідки Акрешірської ЗОШ І-ІІ ступенів від 08.09.2017 року за № 21 видно, що [PERSON] є ученицею школи, а її батько [PERSON] не цікавиться життям і навчанням дочки (а.с. 8). Згідно ст. 164 ч.2 п.2 СК України підставою для позбавлення батьківських прав матері чи батька, є ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до статті 121 Сімейного кодексу України права і обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому в установленому законом порядку. Саме на батьків покладається відповідальність за виховання дітей, захист їх прав та інтересів, турботу про здоровя, фізичний, психічний, духовний і моральний розвиток дитини. На підставі ст.ст. 121, 164 166, СК України та

Outcome: approved