Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог вказує, що відповідач є батьком її дітей доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує свої батьківських обов»язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, самоусунувся від будь-якого спілкування з дітьми, їх виховання та утримання. Відповідач веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, схильний до агресії, погрожує позивачу та дітям фізичною розправою. На сьогоднішній день створились умови, які шкодять інтересам дітей. Діти бояться батька, не мають до нього почуттів. Просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо його сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В суді позивач та її представник позов підтримали, просять задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали, заперечили проти його задоволення. Мотивують тим, що позивач чинить відповідачу перешкоди в зустрічах з дітьми, не допускає його до участі у вихованні дітей. Має заборгованість по аліментах в зв»язку з тимчасовою відсутністю роботи. Відповідач бажає зустрічатися з дітьми, виховувати їх, просять в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник 3 особи не заперечила проти задоволення позову, пояснила, що питання позбавлення батьківських прав розглядалось органом опіки та піклування на засіданні. Відповідач не належно виконує свої батьківські обов»язки, не приймає участь у вихованні дітей, має заборгованість по аліментах. Виходячи з інтересів дітей є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав . Заслухавши сторони, свідків, думку прокурора, яка вважає, що відповідач повинен приймати участь у вихованні та утриманні дітей, вивчивши матеріали справи в повному обсязі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інш), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб в 2013 року з підстав наявності в сім»ї різних поглядів на вирішення сімейних проблем. Після розлучення діти залишились проживати з матір»ю.. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 24.09.2013 року позивач разом з членами своєї родини проживає за адресою [ADDRESS]. За місцем проживання позивачем створені належні умови для проживання, успішного навчання та виховання дітей. Діти охоплені дошкільною освітою, відвідують НВК «Гномик» с.Цвіклівці. Відповідно інформації дирекції Цвікловецького НВК «ЗОШ 1-П ступенів - ДНЗ» від 10.02.2014 року [PERSON] участі у вихованні дітей не приймав, виховні заходи, свята, заняття не відвідував, вихованням дітей займаються мати дітей, бабуся [PERSON], дідусь [PERSON], які цікавляться дітьми, їх розвитком, приходять з дітьми на свята. Згідно довідки державного виконавця міського відділу ДВС № 03-38/5546 від 04.03.2014 року станом на 01.03.2014 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 2974,94 грн. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що відповідач під час спільного проживання з позивачем пив, влаштовував бійки. На прохання позивачки возив дітей в лікарню. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що відповідач не забезпечує матеріально дітей, не цікавиться іх життям. Під час спільного проживання з [PERSON] він зловживав спиртними напоями, бив її, не забезпечував сім»ю матеріально. Відповідач дійсно приходив на свято, приносив цукерки, але він посварився з позивачкою і та його вигнала. В с удовому засідванні свідок [PERSON] показала, що відповідач під час спільного проживання з [PERSON] бився, діти бояться його. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що відповідач не виявляв любові до дітей, в стані сп»яніння погрожував вбити дружину та дітей. З літа 2013 року тільки двічі приїжджав до дітей. Діти не хочуть його бачити. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що після припинення подружніх відносин відповідач приходив до дітей, але його ні позивач, ні її батьки не допускали. Відповідач не залишав дітей без уваги, передавав гроші, продукти харчування, купляв одяг позивачці та дітям. На свято «Миколая» купив дітям цукерки, але позивач відмовилась їх передати дітям В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що відповідач хороший батько, допомагає колишній дружині грошима, купляє продукти харчування, одяг. Між відповідачем та батьками позивача склалися неприязнені відносини, вони погрожують посадити його в тюрму, викликають міліцію, тому відповідач не приходить до дітей. Позивач не дає йому дітей додому. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що 19.12.2013 року була свідком того, що [PERSON] привіз подарунки своїм дітям додому. Колишня дружина вигнала його з подвір»я, подарунки не взяла. Як вбачається з матеріалів справи постановою від 16.06.2012 року ДІМ Кам»янець-Подільського РВ УМВСУ в Хмельницькій області відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст..296 та ст..129 КК України. 17.07.2013 року, 23.07.2013 р, 26.07.2013 р, 31.07.2013 р, ст..дільничним інспектором Кам»янець-Подільського РВ УМВСУ в Хмельницькій області [PERSON] була проведена перевірка заяв [PERSON] про те, що [PERSON] виражався в її адресу нецензурними словами. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що між [PERSON], її батьками та відповідачем склалися неприязнені відносини. Скарг в селі на [PERSON] не було, знає його як адекватного чоловіка. За скаргою [PERSON] відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за насильство в сім«ї. Свідок [PERSON] суду показала, що діти виявляють підвищену тривожність та емоційну нестійкість через агресивні стосунки батьків між собою, діти сприймають матір як гаранта безпеки, що свідчить про неналежну поведінку батька в сім»ї. марина знаходиться у відкритій конфронтації з батьком, внаслідок чого перебуває у сильному психічному напруженні, що може негативно вплинути на розвиток особистісних якостей дитини та на формування дезадаптованості до соціуму. Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов»язки по вихованню малолітніх дітей. Доказів злісного ухилення відповідача від виконання батьківських обов»язків по вихованню дитини позивачем не надано, судом не здобуто. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Орган опіки та піклування Кам»янець-Подільської райдержадміністрації вважає за доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав, про що надав висновок. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. З урахуванням всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, та виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав не підлягає задоволенню. Однак враховуючи винну поведінку відповідача, суд вважає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання своїх малолітніх дітей.

Outcome: dismissed