Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначила, що вони з відповідачем мають дитину, [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з [PERSON] та перебуває на її утриманні, при цьому відповідач не в повному обсязі надає матеріальне утримання доньці, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.09.2020 та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 06.10.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 27.10.2020. 27.10.2020 сторони в судове засідання не з`явились, але позивачка надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, при цьому судова кореспонденція, направлена за адресою зареєстрованого місця проживання [PERSON] , повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з викладеним, судовий розгляд справи відкладено на 11.11.2020. 11.11.2020 відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Юр`ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 18.08.2009 (а.с. 4). На даний час відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки надає частково. Сторонами не надано доказів того, що між ними досягнуто угоди про утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою дитину в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших утриманців, відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Однак, всупереч наведеній нормі права позивачка, заявивши вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме з 03.09.2020, не надала суду доказів на підтвердження вжиття нею заходів щодо одержання з відповідача коштів на утримання дитини та ухилення останнього від їх сплати. Тому суд стягує аліменти з відповідача, починаючи з 22.09.2020, тобто з дня звернення позивачки до суду. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд роз`яснює, що за положеннями статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial