Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Бурштинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт від 12 грудня 2013 року, яким усе належне їй майно заповіла позивачці. Позивачка прийняла спадщину, проте докуменально її не оформила. Обов`язкову частку у спадковому майні мав також чоловік спадкодавиці - [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті дружини, але документально не оформив її. [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт від 12 грудня 2013 року, яким усе належне йому майно заповів [PERSON] . Позивачка бажає успадкувати належне [PERSON] нерухоме майно, а саме будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак першкодою у нотаріальному оформленні є відсутність правовстановлюючих документів на це майно. З огляду на викладене, позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом, а саме будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29 квітня 2021 року. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті 09 червня 2021 року. У чергове судове засідання 05 листопада 2021 року сторони не з`явились. Представниця позивачки 05 листопада 2021 року подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без участі позивачки та її представниці, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити (а. с. 58). Представник відповідача Бурштинської міської ради Івано-Франківської області 28 квітня 2021 року надіслав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без участі представника Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а. с. 33). Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України). Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки сторони повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали та просять суд розгляд справи здійснювати без їхньої участі (а. с. 33, 58). Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд установив наступні фактичні обставини у справі. Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, підтверджується, що спадкодавиця [PERSON] померла [INFO] (а. с. 8). Відповідно до копії заповіту від 12 грудня 2013 року, посвідченого секретарем виконкому Озерянської сільської ради, внесеного в реєстрі за № 58, підтверджується, що [PERSON] на випадок своєї смерті, все належне їй майно заповіла позивачці [PERSON] (а. с. 7). Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину був її чоловік - [PERSON] , однак юридично не оформив своїх спадкових прав. Згідно зі змістом копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] (а. с. 10). Відповідно до копії заповіту від 12 грудня 2013 року, посвідченого секретарем виконкому Озерянської сільської ради, внесеного в реєстрі за № 59, підтверджується, що [PERSON] на випадок своєї смерті, все належне йому майно заповів позивачці [PERSON] (а. с. 11). Згідно з довідкою від 31 січня 2020 року № 5, виданою Озерянською сільською радою, підтверджується те, що заповіт, посвідчений у виконкомі Озерянської сільської ради 12 грудня 2013 року від [PERSON] , який помер [INFO] , не змінювався і не скасовувався (а. с. 16). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок підтверджується те, що житловий будинок по [ADDRESS] дійсно належав [PERSON] та [PERSON] у рівних долях. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Озерянської сільської ради від 19 вересня 2000 року № 49 (а. с. 15). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу: 19626217; дата державної реєстрації: 27 березня 2014 року; підтверджується те, що об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка; за адресою: [ADDRESS] ; кадастровий номер: 2621286003:02:001:0287, дата державної реєстрації земельної ділянки: 12 березня 2013 року; цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); площею: 0,25 га; належить власникам: [PERSON] та [PERSON] ; вид спільної власності: спільна сумісна; форма власності: приватна (а. с. 51-52). Відповідно до копії довідки від 19 жовтня 2021 року № 142, виданої Озерянським старостинським округом Бурштинської міської ради, підтверджується те, що згідно з рішенням виконкому від 22 січня 2001 року № 21 [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] (а. с. 59). Позивачка звернулись до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі спадкової справи № 37866539 (а. с. 9). З листа державного нотаріуса Галицької районної державної нотаріальної контори Кіщук Л. І. від 27 березня 2021 року № 214/02-14 убачається, що Галицька районна державна нотаріальна контора після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , 14 липня 2014 року завела спадкову справу за № 245/2014. Із заявою про прийняття спадщини від 14 липня 2014 року № 463 на спадкове майно за заповітом, посвідченим 12 грудня 2013 року, Озерянською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області, рестровий номер 58, звернулась внука спадкодавиці [PERSON] , [INFO] . Із заявою про відмову від обов`язкової частки та від одержання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 14 липня 2014 року звернувся чоловік спадкодавиці [PERSON] Галицька районна державна нотаріальна контора після смерті [PERSON] , 1931 року народження, який помер [INFO] та на день смерті проживав у с. Слобода Галицького району Івано-Франківської області, спадкову справу не заводила. Спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу їм свідоцтв про право на спадщину не звертались (а. с. 32). Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Норма статті 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Суд установив, що оскільки [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] (а. с. 17), він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] . Проте [PERSON] 14 липня 2014 року звернувся із заявою до Галицької районної державної нотаріальної контори про відмову від обов`язкової частки та від одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя (а. с. 32). Отже, позивачка вважається єдиною спадкоємицею на спадкове майно після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] за заповітом. Спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності належав у рівних долях житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] (а. с. 15) та була виділена для будівництва цього будинку земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (а. с. 51-52). Відповідно до копії довідки від 19 жовтня 2021 року № 142, виданої Озерянським старостинським округом Бурштинської міської ради, підтверджується факт перейменування вулиць з [ADDRESS] , на [ADDRESS] , згідно з рішенням виконкому від 22 січня 2001 року № 21 (а. с. 59). Таким чином, суд дійшов висновку, що житловий будинок, який належав спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] , розташований по [ADDRESS] . Суд установив та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею за заповітом на спадкове майно, що належало на день смерті спадкодавцю [PERSON] , зокрема, на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленої позовної вимоги не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб. З врахуванням наведеного вище, враховуючи те, що позивачка є спадкоємицею за заповітом на спадкове майно, зокрема на будинковолодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] , у встановлений строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved