overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В обґрунтування позовних вимог вказано, що з відповідачем зареєстровали шлюб 16 вересня 1988 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, актовий запис № 418. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не оказує. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю - [PERSON] і находиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дитини, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивувала тим, що 04.12.2012 року вона надала відповідачу позику у сумі 16 000 грн. На підтвердження отримання зазначеної суми [PERSON] була дана розписка, в якій вказано, що відповідач позичив у неї грошові кошти в сумі 16 000 грн. і зобов'язався повернути в строк до 01.05.2014 року, але зобов'язань не виконав. Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача [PERSON], який вдруге не з'явився в судове засідання, повідомивши, що не має можливості з'явитися в судове засідання, оскільки перебуває у відрядженні, що не є поважною причиною неявки до суду. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносини позики. Підтвердженням укладення сторонами договору позики є розписка відповідача [PERSON] про отримання ним від [PERSON] коштів в сумі 16 000 грн., яка була написана 04.12.2012 року (а.с.6), із терміном повернення боргу в строк до 01.05.2014 року. Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися цивільні правовідносини з приводу виконання договору позики, які регулюються ст.ст. 1047,1049 ЦПК України. Судом встановлено, що на даний час відповідачем позика (грошові кошти в сумі 16 000 грн. ) позивачу не повернута. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів повернення боргу за розпискою від 04.12.2012 року відповідачем суду не надано, розписка відповідача знаходилась у позивача, що свідчить про те, що борг відповідачем не повернуто. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за договором позики в розмірі 16 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь [PERSON] підлягає до стягнення судові витрати в розмірі 243,60 грн., сплачені останньою при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. У позовній заяві позивачкою викладено наступну позицію: 03.10.2013 року у них із відповідачем народилася дочка [PERSON] . На даний час дитина проживає із позивачкою. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку приймати участь в додаткових витратах на утримання дитини, передбачених ст. 185 СК України. Відповідач не цікавиться здоров`ям дитини, її потребами. Оскільки відповідач не бажав добровільно приймати участь в утриманні дитини, рішенням Вінницького районного суду з нього стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 850 грн. щомісячно до повноліття дитини. За період 2018-2019 роки нею було понесено витрати у розмірі 1211,51 грн. на придбання інгалятора, лікарських препаратів «Флемоксин Солютаб», «Лінекс Форте», «Золота зірка» (бальзам), «Нурофен», Фарінгосепт» відповідно до рекомендації лікаря. Вважає, що дані витрати були необхідними, адже дитина перебуває на обліку як часто і довго хворіюча дитина. Також із врахуванням потреб дитини нею було придбано для дитини одяг на суму 1810,00 грн. З метою нормального розвитку дитини та відповідно до рекомендації лікаря, було витрачено 1800,00 грн. на заняття сучасною хореографією в танцювальній студії «Асоль» з 5.10.2018 року по 05.03.2019 року (по 300 грн. щомісячно). Вважає, що схильність дитини до танців є позитивною та сприяє розвитку її здібностей. На спортивний одяг та взуття для дитини, яке необхідне для тренувань, нею було витрачено 465,00 грн. З вересня 2018 року по 12.03.2019 року дитина відвідувала курси англійської мови з метою інтелектуального розвитку. На що позивачкою витрачено кошти в сумі 2610,00 грн. Також для розвитку дитини було придбано іграшки на суму 201,50 грн. На проїзд для відвідування танцювальної студії та курсів англійської мови за вказаний період було витрачено 2560,00 грн. Таким чином, загальна сума додаткових витрат становить 10658,01 грн. Вважає, що вказана сума витрат має бути розділена порівну між нею та відповідачем. На підставі викладеного просить стягнути із відповідача половину вартості додаткових витрат на дитину, а саме 5329,00 грн. Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відповіді на відзив відповідача не надавала. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачем не подано. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву (а.с. 42-43), у якому викладено наступну позицію. Зазначені в позові обставини відповідають дійсності лише частково, оскільки, позбавивши рішенням суду його батьківських прав відносно їх дитини, позивачка штучно усунула його від можливості приймати участь в житті дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів на своє утримання в період знаходження у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-х річного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04.06.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час разом не проживають. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Оскільки, позивачка доглядає за дитиною та не має можливості працювати у неї виникло важке матеріальне становище. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, вона звернулась з даним позовом, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частин від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги зменшила, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частин від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Ви\-слу\-ха\-в\-ши по\-яс\-нен\-ня сторін, до\-слі\-ди\-в\-ши ма\-те\-рі\-а\-ли спра\-ви, та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що по\-зов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно довідки № 589 Житлово - експлуатаційної контори №6 від 01.02.2010 року малолітня [PERSON] проживає з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. В силу ст. ст. 75, 84 ч.2 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивачки та відповідача. Згідно ст. 80 ч.1,2 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу на один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка перебувала з [PERSON] у цивільному шлюбі з 2011 р. Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO] Офіційно шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено 13.07.2014 р. На час подання позову, сторони по справі проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Малолітній син [PERSON] має поганий стан здоров'я та , за висновком лікаря, має перебувати під наглядом лікарів та потребує особливого догляду, в зв'язку з чим позивачка [PERSON] не має можливості працювати. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд, стягнути з відповідача [PERSON] кошти на її утримання у розмірі ? частини від заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня подачі позову та до покращення стану здоров'я дитини та виходу позивачки з декретної відпустки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про слухання справи без її участі, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти сплати аліментів на утримання дружини в розмірі ? від заробітку (доходу) . Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.05.2012 р. (актовий запис № 203); малолітній [PERSON] хворіє та потребує особливого догляду, що підтверджується довідкою № 256, згідно з якою дитина потребує домашнього догляду (дата видачі 05.05.2015 р., довідка дійсна до [INFO] р.) Згідно з ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.-ч. 3,4 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання в розмірі ? заробітку (доходу) з моменту подачі позову до суду та до [INFO] р. включно . За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів, як на повнолітню дитину, що продовжує навчання.. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності, позов підтримує повністю, вважає достатнім визначення розміру аліментів у розмірі 500 (пятсот) гривень на місяць на період навчання. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його присутності, позов визнає, згоден сплачувати 500 (пятсот) гривень на місяць до закінчення навчання. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження серії І-СР № 046947 [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON]. Довідкою, виданою ДНЗ «Жашківський аграрно-технологічний професійний ліцей» № 585 від 24.07.2017 р., підтверджено, що [PERSON] дійсно навчається у навчальному закладі з 01.09.2015 року по 01.02.2019 року. Частиною 1 статті 199 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В свою чергою, приписами частини 2 статті 199 СК встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З урахуванням зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення судових витрат, свої позовні вимоги обґрунтовує наступним: вона в серпні 2013 року домовилась з адвокатом про представництво її інтересів при розгляді справи за її позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. За послуги адвоката після ухвалення рішенням суду на її користь вона сплатила 3000 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3000 грн. та судовий збір. Позивач у судове засідання не з*явився, повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений . Дослідивши матеріали справи судом фактично встановлено. Рішенням Шахтарського міськрайонного суду від 18.10.2013 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу позовні вимоги [PERSON] задоволені. Стягнуто з [PERSON] (номер облікової картки платника податків - [NUMBER]) на користь [PERSON] 30 000 (тридцять тисяч) грн. - основної суми боргу, 1200 грн. - 3% річних, 90 грн. - інфляційне збільшення, а всього стягнути 31290 грн. 00 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору в сумі 230,00 грн., а на користь держави судовий збір в сумі 82 грн. 90 коп. Відповідно до довідки розрахунку адвоката [PERSON] від 14.02.2014 року [PERSON] сплатила за участь в якості представника позивача по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу - 3000 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу та витрати пов'язані із залученням спеціалістів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином питання , яке порушує позивачка у позові вирішується на підставі процесуальних норм права, шляхом подання заяви про ухвалення додаткового рішення по справі. Законних підстав для задоволення позову немає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], стверджуючи, що з відповідачем знаходилась в зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2006 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх його доходів. Проте, відповідач сплату аліментів проводить нерегулярно в зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 61977,43 грн. Позивачка просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 899650,13 грн. та судові витрати пов'язанні з розглядом даної справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також вказував, що не має змоги сплачувати аліменти через відсутність доходів. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2006 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісячно, починаючи з 29 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що [PERSON] не сплачував своєчасно аліменти, створилась заборгованість, яка згідно розрахунку відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 23 грудня 2015 року складає станом на 01 грудня 2015 року - 61977,43 грн. [PERSON] надала суду розрахунок пені за прострочку сплати аліментів, згідно якого розмір пені становить 899650,13 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 196 СК України передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів. При таких обставинах позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по аліментам та пені (неустойку) за прострочення сплати аліментів є обґрунтованими. При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], стверджуючи, що їй на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач фактично ніколи не мешкав у вказаному житловому будинку, у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відмовляється. Позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та примусово зняти його з реєстраційного обліку з вказаного будинку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник Котовського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, були сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстрований відповідач [PERSON] Але, при цьому ніколи у будинку не мешкав, витрат по комунальних послугах та квартплаті відповідач не несе, його особистих речей в будинку не має. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки в жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин не проживає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Outcome: approved