Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 05.03.2006 року відділом РАЦС Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 18. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 05.03.2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та буде проживати разом із матір`ю. Протягом останніх чотирьох років сторони подружніх відносин не підтримують і проживають порізно. Підстав для збереження шлюбу немає, оскільки вони втратили одне до одного почуття, і повернути їх немає ні бажання, а ні можливостей. Розбіжності в поглядах на життя провокували важку психологічну атмосферу в сім`ї, від чого безпосередньо в першу чергу страждала дитина. Оскільки позивач не вбачає подальшого сенсу в підтримці сімейних відносин,то звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. У судове засідання 29.12.2016 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявилися. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи згідно з приписами ст. 76 ЦПК України через орган місцевого самоврядування Віньковецьку селищну раду у звязку з його відсутністю за місцем проживання та реєстрації, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. Заслухавши позивача у судовому засіданні 19.09.2016 року, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 05.03.2006 року за актовим записом № 18 у відділі реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 016445. Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем, тобто матір`ю. Як випливає із змісту позовної заяви та наданих позивачем у судовому засіданні пояснень, в період шлюбного життя між сторонами виникали конфлікти та суперечки. На теперішній час подружніх стосунків вони не підтримують, та їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, і подальше його збереження суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 19.10.2016 року сторонам було надано строк для примирення один місяць, але як випливає із матеріалів справи примирення вони не досягли, позивач підтримує заявлені позовні вимоги, суд доходить висновку про задоволення позову.

Outcome: approved