Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Оляницької сільської раді Тростянецького району, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 14.10.1999 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з земельного паю та 1/4 частини житлового будинку по вул.Першотравневій, 5, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області. Покійна мати залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] Позивачка вчасно прийняла спадщину, частину спадкової маси(земельну частку(пай)) оформила на себе. Відповідач [PERSON] від своєї частки спадщини відмовилась на користь позивача. 09.02.2017 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з земельної частки(паю) та 1/4 частини житлового будинку по вул.Першотравневій, 5, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області. Батько за життя зробив заповітне розпорядження, яким все своє майно, заповів дочці [PERSON] Земельну ділянку(пай) позивач оформляє через нотаріальну контору. Житловий будинок з господарськими спорудами, в якому проживали батьки станом на 15.04.1991 року відносився до групи колгоспних дворів, до складу якого входили [PERSON] та [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримала відмову, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому [PERSON] змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул.Першотравневій, 5, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач представник Оляницької сільської ради Тростянецького району в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають, не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований по вул.Першотравневій, 5, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області за [PERSON] та просять справу розглянути в їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що усвідомлюючи значення своїх дій, знаючи про те, що вона являється спадкоємцем до майна матері по заповіту, спадщину у встановлений термін не приймала, в суд по питанню продовження строку на прийняття спадщини звертатись не буде, позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок після смерті батьків за [PERSON] Просила розглянути справу в її відсутність. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2\~ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами\~ст.197 ЦПК України.\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 14.10.1999 року в с.Оляниця померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №087460 від 15.10.1999 року(а.с.12). При житті [PERSON] 05.08.1998 року зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно заповіла дітям [PERSON] та [PERSON] Заповіт посвідчено секретарем Оляницької сільської ради [PERSON], зареєстровано в реєстрі №7 від 05.08.1998 року(а.с.39). [PERSON]А, яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], являється відповідачем по справі, та відмовилась від своєї частки спадщини на користь сестри [PERSON] Відповідно до п.1 ст.549 ЦК України(в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач вчасно прийняла спадщину після смерті матері, частину спадкової маси земельну ділянку переоформила на себе, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку(а.с.10), витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №368695, виданого 13.02.2017 року виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] помер 09.02.2017 року. (а.с.8). Родинний звязок позивача [PERSON] з спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-АМ №355286 від 07.02.1985 року, виданого [PERSON], [INFO], в якому батьками записані [PERSON] та [PERSON](а.с.6). В подальшому позивач змінила прізвище на [PERSON] в звязку з одруженням(а.с.7). За життя [PERSON] 19.10.2011 року зробив заповітне розпорядження, яким все своє майно заповів дочці [PERSON] Заповіт посвідчено секретарем Оляницької сільської ради [PERSON], зареєстровано в реєстрі №98 від 19.10.2011 року(а.с.15). Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №9/2017 до майна померлого 09.02.2017 року [PERSON] встановлено, що позивачка вчасно прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.14). Довідкою №686 від 12.09.2017 року виданою виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району встановлено, що згідно погосподарської книги №5 особовий рахунок №202 житловий будинок №5 по вул.Першотравневій, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області відносився до групи колгоспних дворів. Станом на 15.04.1991 року склад двору наступний: голова двору [PERSON], члени:[PERSON] [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], білошкурська Г.А. та [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/4 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 5, Тростянецького району Вінницької області. Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 14.04.2017 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 5, Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 91,5кв.м., житловою площею 60,1кв.м., допоміжною площею 31,4кв.м.(а.с.16-24). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді-відмови від 05.09.2017 року за №261/02-14, виданої приватним нотаріусом [PERSON] випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за нею право власності на спадкове майно після смерті батьків, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.13). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved