overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про призначення опікуна, зацікавлена особа - Відділ опіки та піклування Луцької районної державної адміністрації. В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 20.05.2010р. її сина [PERSON] визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено йому опікуна -[PERSON], який є батьком недієздатного. [INFO] року [PERSON] помер. А тому, просить суд призначити її, [PERSON] опікуном недієздатного сина [PERSON] Заявник в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, просила призначити її опікуном недієздатного [PERSON] - [INFO], оскільки являється матір'ю останнього. Представник зацікавленої особи Відділу опіки та піклування Луцької районної державної адміністрації в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON], пояснила що на засіданні опікунської ради було внесено пропозицію призначити опікуном недієздатного [PERSON] його матір - [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявника, зацікавленої особи, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України та з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно статті 60 ч.1 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Стаття 63 ЦК України передбачає, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON] - [INFO] р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 20.05.2010р. її сина [PERSON] визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено йому опікуна -[PERSON], який є батьком недієздатного. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.4). Згідно п. 5.4 «Правил опіки та піклування», затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї молоді, міністерства освіти України, Міністерства охорони здоровя України, міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26.05.1999 року опіка припиняється внаслідок смерті опікуна. Суд при вирішенні питання про призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] враховує, що вона бажає бути опікуном останнього, є його матір'ю, захворювання, які б перешкоджали виконанню обов'язків опікуна немає, а поведінка та інтереси [PERSON] не суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки, тому остання може виконувати обов'язки опікуна над недієздатною особою. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про призначення опікуна задовольнити та приходить до висновку про доцільність та необхідність призначення [PERSON] опікуном недієздатного сина [PERSON], [INFO] р.н. На підставі ст.ст. 60, 63 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу, вказала що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебувають з 31 серпня 2007 року. Шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції в Донецької області, актовий запис № 292. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З травня 2010 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. [PERSON] засуджений вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.05.2011 року до трьох років шести місяців позбавлення волі. Причиною розпаду сім'ї є те, що втратили почуття поваги, взаємопорозуміння та любові один до одного. Фактично сім'я розпалась і подальше її збереження є неможливим. Спору по вихованню дітей та про поділ майна не має, діти проживають із нею. Просить шлюб розірвати. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що вимоги повністю підтримує, справу просить розглянути у її відсутність. Заінтересована особа [PERSON], що відбуває покарання в Олексіївській виправній колонії УДПСУ в Харківській області № 44, повідомлений в установленому порядку про місце та час розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції в Донецької області, актовий запис № 292 (а.с.7). Від шлюбу мають синів - [PERSON], [INFO] (а.с.8), та сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Шлюбні відносини припинені з травня 2010 року. Спору про виховання дітей немає. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], засудженим вироком Дніпровського районного суду м. Херсон від 23.08.2013р., до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який засуджений до позбавлення волі та на даний час відбуває покарання. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. У зв'язку з тим, що шлюб носить формальний характер, просить розірвати шлюб. Заінтересована особа [PERSON] судом повідомлявся належним чином про розгляд справи. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсон, актова запис № 169. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. [PERSON] засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Херсон від 23.08.2013р., до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та з 03.10.2013р. по теперішній час відбуває покарання у Північній виправній колонії УДПтСУ в Херсонській області (№90). Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, оскільки [PERSON] відбуває покарання у виді тривалого строку позбавлення волі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.10.2012 року [PERSON] засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі та відбуває покарання у Темнівській виправній колонії №100. З огляду на те, що шлюбні відносини фактично припинені, а подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхній дитині, просить розірвати шлюб зареєстрований 01.03.2004 року виконкомом Павлівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, актовий запис № 01, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на її утриманні. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в звязку з перебуванням в місцях позбавлення волі в судове засідання не викликався, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього надійшли пояснення, в яких він не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядається справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам кожного з них та інтересам їхньої малолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу, яку мотивує тим, що 17 вересня 2014 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім`ю. На даний час відповідач відбуває покарання за вчинення злочину у виправній колонії. Заявниця стверджує, що примирення між ними неможливе, просить розірвати шлюб. Заявниця подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа [PERSON] відбуває покарання у державній установі «Харківська ВК №43». Начальник ДУ «Харківська ВК № 43» Фендріков Д.П. направив до суду розписку про отримання [PERSON] ухвали суду про відкриття провадження та призначення справи до розгляду та копії заяви з додатками. Свою позицію з приводу заявленої вимоги [PERSON] не виклав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. [PERSON] засуджено вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 08.12.2017 р. і на даний час він відбуває покарання у ДУ «Харківська ВК № 43». Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання заяви про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу, яку мотивує тим, що 23 серпня 2006 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Мають двох спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Сім`я фактично втратила своє існування у 2015 році, коли [PERSON] вчинив тяжкий злочин та вироком колегії суддів Снігурівського районного суду Миколаївської області був визнаний винним з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років. На даний час відповідач відбуває покарання за вчинення злочину в Арбузинській виправній колонії. Заявниця з ним не спілкується, проживати разом не бажає, шлюб носить формальний характер. Заявниця подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа [PERSON] відбуває покарання у державній установі «Арбузинська ВК №83». Начальник ДУ «Арбузинська ВК № 83» отримав копію заяви з додатками для вручення [PERSON] 31.07.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак відповіді до суду не надано, свою позицію з приводу заявленої вимоги [PERSON] не виклав. За таких обставин суд вважає заінтересовану особу належно повідомленою про розгляд справи та розглядає заяву по наявним матеріалам. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3\~ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 23 серпня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей 2007 р.н. та 2009 р.н., що підтверджується копіями свідоцтв про народження . Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. [PERSON] засуджено вироком Снігурівського районного суду від 24.11.2015 р. і на даний час він відбуває покарання у ДУ «Арбузинська ВК № 83». Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання заяви про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В заяві про розірвання шлюбу заявниця просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, просить визнати недієздатною свою доньку, [PERSON] [INFO] року, та призначити її опікуном. Заява мотивована тим, що її донька є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Даний факт підтверджує довідка до акта огляду МСЕК від 04.0.7.2014 року. Заявник у судове засідання не з'явилась надавши суду заяву де просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки № 0021/9 від 04.07.2014 р., виданої Спеціалізованою психіатричною МСЕК м. Вінниця, [PERSON],[INFO], з 16.06.2014 року (а.с.6) є інвалідом ІІ групи загального захворювання , безстроково. Як вбачається з стаціонарної судово-психіатричної експертизи акт № 53 від 04.09.2014р. [PERSON], [INFO], страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, що перебуває в стані ремісії. В теперішній час [PERSON] може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с.24-26). Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України громадянин, який внаслідок душевної хвороби або недоумства не може розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнаний судом недієздатним. Згідно ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Таким чином, суд вважає, що при таких обставинах заява не може бути задоволена. Оскільки [PERSON] [INFO] року може розуміти значення своїх дій та керувати ними. На підставі ч.1 ст.39, ст.60 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, просить встановити факт родинних відносин між нею та її матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. Вимоги заяви мотивовані тим, що після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, що складається з квартири [ADDRESS]. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не полягало, вона заповідала внучці - [PERSON]. Після смерті матері завниця та ії донька [PERSON] звернулися до Приватного нотаріуса Севастопольського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], відмовилася від спадщини на користь матері, а заявниця надала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В нотаріальній конторі при оформленні спадщини, нотаріусом у документах що підтверджують факт родинних відносин між заявником та її мамою були виявлені помилки. Так у свідоцтві про народження мамою заявника вказана [PERSON] а в свідоцтві про смерть матері заявника - [PERSON]. Тому визнання факту родинних стосунків між заявником та померлою, необхідне заявнику для оформлення спадщини. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали з викладених підстав. Зацікавлена особа - [PERSON] у судовому засіданні проти заяви не заперечувала, просила її задовольнити. Зацікавлена особа Приватний нотаріус Севастопольського нотаріального округа [PERSON] до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, зацікавленої особи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспортних даних, заявниця [PERSON] народилась [INFO] село Сонячносілля Крим. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.09.1976 року, заявниця [PERSON], [INFO], одружилася з [PERSON], до одруження мала прізвище [PERSON]. У свідоцтві про народження серії [NUMBER], що видане 30.07.1968 року, вказано про те, що [PERSON] народилась [INFO] у селі Сонячносілля Крим у подружжя: [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, по батькові ,а також дата та місце народження заявника повністю співпадають з датою та місцем народження що вказані як у паспорті заявника, так і у свідоцтві про народження. Факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON], яка померла,[INFO], у судовому засіданні підтвердив свідок: [PERSON]. Факт родинних відносин не визиває сумнівів у суду, є доведений об'єктивними доказами, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 256 - 258 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини із видів доходу (заробітку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом, мотивуючи позов тим, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання доньки. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач не заперечував проти позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 14.07.2012 року, згідно свідоцтва про одруження (а.с. 4), від шлюбу народився неповнолітній [PERSON], який є сином відповідача, згідно свідоцтва про народження (а.с. 3), неповнолітня проживає з матір'ю, згідно акта від 16.01.2015 року (а.с. 13). Як вбачається із позову та пояснень позивача, відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по утриманню сина. А тому суд, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, з урахуванням обставин визначених в ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини та відповідача, відсутність у платника аліментів інших дітей, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн., оскільки при зверненні до суду з вищезазначеною заявою позивач була звільнена від сплати судових витрат. На підставі викладеного

Outcome: approved