Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що 29.04.2006 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось. Кошти на утримання дітей у добровільному порядку відповідач не надає. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд розірвати шлюб між нею і відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки, [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі, зазначеному позивачем. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступних висновків. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони з 29.04.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, [NUMBER], яке видане Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управлінню юстиції Полтавської області, за актовим записом № 167. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], яке видане Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 30.01.2008 року, за актовим записом № 119 та сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], яке видане Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 09.06.2006 року, за актовим записом № 569. Шлюбні відносини сторони припинили по причині різних поглядів на життя, шлюб, права та обовязки подружжя, проживають окремо. Відновити сімейні стосунки вони не бажають. Малолітні діти сторін проживають разом з матірю. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Враховуючи бажання позивача, після розірвання шлюбу суд вважає за можливе відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON], оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1, 2 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконує батьківський обовязок по утриманню малолітніх дітей, оскільки кошти на їх утримання надає не регулярно і не в достатній кількості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів є обґрунтованими. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів і не надав суду належних доказів, підтверджуючих необхідність стягнення аліментів у меншому розмірі, ніж просить позивач, або звільнення його від сплати аліментів. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів і вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання малолітніх дітей: дочки, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів. Також суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені позивачем при звернені до суду з позовом про розірвання шлюбу в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved