Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 жовтня 1995 року виконкомом Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківській області, актовий запис № 6. В шлюбі в сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою, проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні та утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Відповідач зловживав спиртним, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вчиняв сімейні скандали, під час яких ображав позивачку та наносив побої. В жовтні 2010 р. відповідач спричинив їй тілесні ушкодження, що стало підставою для розгляду судом кримінальної справи щодо нього в порядку приватного звинувачення. З часу закриття кримінальної справи за заявою позивачки, поданою для того, щоб не соромити дітей, сторони припинили спільне проживання. В даний час кожен із сторін має власне коло спілкування, їх інтереси не перетинаються. Неодноразові спроби порозумітися та зберегти сімю не дали результату, а тому розірвання шлюбу є обдуманим кроком. Протягом пяти років сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обовязків - не цікавиться дітьми, не надає жодної матеріальної підтримки, не провідує їх, не вітає з святами. Позивачка вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження сімї неможливе та суперечить інтересам позивачки, тому вона просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Клим», неповнолітню дочку [PERSON] залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Суду пояснила, що вона з неповнолітньою дочкою проживає в [INFO], з відповідачем не проживає протягом тривалого часу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Ствердив, що він хоча зареєстрований в [INFO], однак, фактично проживає в [INFO], неповнолітня дочка проживає з позивачкою, з дітьми він спілкується. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Олійник) [PERSON], [INFO], зареєстрований 25 жовтня 1995 року виконкомом Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківській області, актовий запис № 6, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ № 265565, виданим 25 жовтня 1995 року. Від шлюбу сторони мають двоє повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать копії їх свідоцтв про народження, відповідно: серії І-НМ № 048711, видане 27.07.1996 р., серії І-НМ № 009363, видане 22.12.1997 р., серії І-НМ № 104619, видане 12.08.2008 року. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СКУ шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають протягом пяти років, не повязані спільним побутом, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Неповнолітню дочку сторін [PERSON], приймаючи до уваги її інтереси, слід залишити на проживанні з позивачкою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Клим». На підставі ст.ст. 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved