Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовною заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна. В обґрунтування доводів позову [PERSON] посилається на те, що на її нерухоме майно (домоволодіння загальною площею 338,2 кв.м., розташоване за адресою: м. Дніпро, вулиця Свєтлова, будинок 18-а) було накладено арешт постановами: б/н від 01.09.2006 Державної виконавчої служби, виконавець - [PERSON], реєстраційний номер обтяження №3849361, внесена реєстратором\~Сьомою дніпровською\~державною нотаріальною\~конторою; постановою б/н від 06.04.2009 Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, виконавець - [PERSON], реєстраційний номер обтяження №8617653, внесена реєстратором Дніпропетровською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. У звязку з викладеним позивач звернулася до Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області з вимогою зняти арешт, на що отримала відповідь про необхідність звернення до суду. На дату звернення до суду з цим позовом актуальних виконавчих проваджень стосовно позивача немає. Накладені арешти порушують законні права позивача як власника нерухомого майна, перешкоджають у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~ Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не повідомив причини неявки, відзиву не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування від 14 червня 1994 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого за № 507, є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Свєтлова, будинок 18-а. 24 листопада 2004 року між позивачем та Акціонерним комерційним банком «Новий» був укладений договір іпотеки № 43472-3. За умовами цього договору, [PERSON] є майновим поручителем за зобовязаннями [PERSON] за кредитним договором від 23.11.2004 року № 43472, укладеним із Акціонерним комерційним банком «Новий». У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] передала, а АКБ «Новий» прийняв в іпотеку належне позивачу на праві власності домоволодіння загальною площею 338,2 кв.м., розташоване на земельній ділянці загальною площею 441 кв.м., за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Свєтлова, будинок 18-а, у наступному складі: [PERSON] А-2 житловий будинок, цегла, житлова площа 88,5 кв.м.; Б-басейн з навісом металевим; 1-8, І, ІІ - споруди. Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за №3533 та накладена заборона відчуження. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відносно належного позивачу майна є записи про його обтяження: -06 жовтня 2006 року реєстратором Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3849361, підстава обтяження - постанова про арешт майна б/н від 01.09.2006 року Державної виконавчої служби, виконавець - [PERSON]; -07 квітня 2009 року реєстратором Дніпропетровської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8617653, підстава обтяження - постанова про арешт майна б/н від 06.04.2009 року Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, виконавець - [PERSON] 29 травня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Новий» та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 23.11.2004 року № 43472-3, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за №3533, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Новий» та позивачем. Договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 23.11.2004 року № 43472-3 був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 671. Відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 23.11.2004 № 43472-3 відбулось внаслідок укладення 29.05.2018 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Новий» та [PERSON] договору № 6-29.05.2018 відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором від 23.11.2004 року № 43472. 29 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою-повідомленням про те, що [PERSON] виконані у повному обсязі зобовязання перед нею, як кредитором за договором прав вимоги за Кредитним договором від 23.11.2004 № 43472 та просила припинити іпотеку, зняти заборону відчуження та внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо зняття заборони відчуження та припинення іпотеки відносно домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Свєтлова, будинок 18-а, належного [PERSON] на праві власності. Ця заява-повідомлення посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована у реєстрі за № 1208 04 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою, в якій повідомив, що станом на теперішній час належне їй на праві власності майно перебуває під арештами реєстраційні номери обтяжень № 3849361, № 8617653, які накладені державними виконавцями; станом на дату звернення, зобовязання, в забезпечення виконання яких були накладені ці арешти, припинились та надала копії документів, що підтверджують цю обставину. Згідно листа Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 22.10.2018 № 03414/34053/12, наданого на запит [PERSON], станом на 22.10.2018 за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні будь-які виконавчі провадження стороною яких є [PERSON], а також, відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно звернення стягнення або накладення арешту на майно належне [PERSON] У зазначеному листі йдеться про те, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у реєстрі наявний запис від 06.10.2006 року за реєстраційним № 3849361 про обтяження домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Свєтлова, 18а, підстава обтяження: постанова б/н від 01.09.2006 року видана Державною виконавчою службою, виконавець - [PERSON] (на даний час Шевченківський ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області) та запис від 07.04.2009 року за реєстраційним № 8617653 про обтяження домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Свєтлова, 18а, підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження б/н від 06.04.2009 року видана Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ, виконавець - [PERSON], однак Шевченківський ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області не в змозі встановити на підставі якого виконавчого документа накладено зазначені арешти на майно (номер справи, дата видачі та орган, яким видано виконавчий документ), оскільки виконавчі провадження, передані державними виконавцями до архіву зберігаються у відділі ДВС не більше 3 років, що встановлено відповідним Порядком роботи з документами в органах ДВС. Таким чином у відділ ДВС на даний час відсутні відомості щодо скасування зазначених вище обтяжень. Також неможливо встановити первинну підставу накладення apeштy на зазначене майно, а саме неможливо встановити в межах якого виконавчого провадження накладено арешт на підставі якого виконавчого документа (постанова, ухвала, виконавчий лист, наказ...), у зв'язку з цим відсутні підстави для скасування зазначених вище арештів майна. Судом встановлено, що на виконання\~постанови КМУ від 11.02.2016 року № 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції України та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги», наказу Міністерства Юстиції України від 01.03.2016 року № 572/5 «Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції» Бабушкінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ перейменовано на Бабушкінський ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області та 27.12.2016 року перейменовано на Шевченківський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. З огляду на відповідь Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та інші наявні в матеріалах справи докази, на даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна продовжують існувати записи про обтяження нерухомого майна [PERSON], що є порушенням прав позивача як власника нерухомого майна. Відповідно до ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~закону № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ст. ст.\~316,\~317,\~321 ЦК України\~встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 319 ЦК України\~визначає що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Згідно з ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз'яснення, що застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки наявність обтяжень у вигляді заборони позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності майном.

Outcome: approved