Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.08.2017 року у Мостиському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 94.Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги в основному мотивує тим, що шлюб з відповідачем є невдалим через сварки та конфлікти, які виникали при вирішенні сімейно-побутових питань, відповідач не поважає її як дружину та матір своїх дітей, ображав та принижував її, сім`ю матеріально не забезпечував. Зазначила, що з липня 2019 року з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, вона втратила до нього почуття любові, тому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в підготовче засідання не з`явилась, при поданні позовної заяви до суду, просила справу розглядати у її відсутності (а.с. 2-3). Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечує розірванню шлюбу з відповідачкою, просить про розгляд справи у його відсутності (а.с. 22-23). У підготовче засідання учасники судового процесу не з`явились, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, повно та всебічно оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяву відповідача, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За положеннями ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви, заяви відповідача, долучених до справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] вбачається, що сторони 22.08.2017 р. зареєстрували шлюб у Мостиському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 94, від такого мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не підтримують подружніх стосунків з липня 2019 року, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому згідно ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу (а.с. 9, 10-11). Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи добровільну згоду відповідача на розірвання шлюбу (а.с. 22-23), суд приходить до висновку, що, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, формально існуючий шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, заяві відповідача, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, розлад у сімї носить стійкий характер, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало не можливим та суперечитиме їх інтересам. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , заяву відповідача, те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, спору щодо місця проживання дітей у сторін не виникає, суд приходить переконання, що підстав для збереження шлюбу немає, а тому вважає, що позов слід задовольнити, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки 840 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved