Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства, а саме, про те, що [PERSON], який помер 03 червня 2014 року, являвся її батьком. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що її мати, [PERSON] та батько, [PERSON], з 1953 року та до своєї смерті проживали разом та вели спільне господарство в с. Осереби Турійського району Волинської області. 28.10.1960 року в їх сімї народилася дочка [PERSON] (після одруження [PERSON]). У звязку з тим, що за час спільного проживання батьками шлюб не був зареєстрований в органах цивільного стану громадян, у її свідоцтві про народження відсутній запис про батька, але по батькові зазначено [PERSON], як і має бути. З дня свого народження і до моменту одруження, вона проживала спільно зі своїми батьками в їх будинку в с. Осереби Турійського району. 05.06.2001 року померла її мати, [PERSON] та 03.06.2014 року помер батько, [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: три земельні ділянки загальною площею 2,37 га., на яке заповіту після своєї смерті батько не залишив. За вищевказаних обставин вона не вважається спадкоємцем за законом, а тому, оформити спадщину в установленому законом порядку не може, оскільки в актовому записі про її народження відсутній запис про її батька. В судовому засідання заявниця, подану заяву підтримала повністю з підстав наведених вище та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділу ДРАЦСу Турійського РУЮ Волинської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що заява підставна, обґрунтована і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Як вбачається з свідоцтва про народження заявниці [PERSON] серії І-УР № 734378 від 15.11.1960 року в графі «Мати» вказана [PERSON], а в графі «Батько» запис відсутній. Як пояснила в судовому засіданні заявниця, упродовж всього життя її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали в незареєстрованому шлюбі, в звязку з чим у свідоцтвах про її народження в графі «Батько» запис відсутній, однак їй та її матері було відомо, а також було відомо і усім сусідам та органам місцевої влади, що її рідним батьком являвся [PERSON] Також пояснила, що батьки проживали разом з січня 1953 року, вели спільне господарство, ні батько ні мати ні в якому іншому шлюбі не перебували, інших дітей не мали, за час спільного життя побудували власний житловий будинок, право власності на який було оформлено на батька [PERSON] Доказів, які б спростовували наведені обставини заявницею, суду не надано. З довідки виданої Перевалівською сільською радою Турійського району Волинської області № 211 від 13.10.2015 року вбачається, що згідно записів в по господарській книзі № 5 за 1977-1979 роки с. Осереби, господарство № 271 рахувалося за [PERSON], до складу сімї якого входили: дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] (заявниця), теща [PERSON], [INFO] [PERSON] постійно був зареєстрований і проживав в [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 088076 [PERSON] (матір заявниці) померла 05.06.2001 року. [PERSON] помер 03.06.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 157964. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили суду той факт, що [PERSON] дійсно являвся батьком заявникці, що сам і визнавав, та пояснили, що [PERSON] та [PERSON]Л проживали разом в [INFO] в незареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство та разом виховували двох дітей [PERSON] та [PERSON]. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків, які є обєктивними та не суперечать тому факту, що [PERSON] являвся батьком заявниці і те, що в паспорті громадянина України заявниця зазначена по батькові як «Володимирівна». Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства, що передбачено ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved