Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за останнім місцем його проживання у Самбірській державній нотаріальній конторі на майно, належне померлому на день смерті, а саме на земельну ділянку загальною площею 0,0794га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в [ADDRESS], згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Спадкування майна померлого здійснюється за заповітом. 5 вересня 2001 року перебуваючи на лікуванні у Самбірській ЦРЛ [PERSON] зробив заповідальне розпорядження щодо свого майна, склавши заповіт, який був посвідчений головним лікарем Самбірської центральної районної лікарні Кухарем Богданом Івановичем, зареєстрованим в книзі обліку заповітів за №8. Згідно даного заповіту, [PERSON] на випадок смерті зробив розпорядження про те, що все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і все, що буде належати йому на день смерті він заповів [PERSON], позивачці по справі, що підтверджується фотокопією заповіту. Звернувшись до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом їй було повідомлено, що, оскільки «наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі». Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.03.2017 року, справа №452/117/17 за позовом [PERSON] до Самбірської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, позивачку визнано власником земельної ділянки площею 0,0720га, що розташована по [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 27.08.2001 року [NUMBER] належала [PERSON], в порядку спадкування його майна за заповітом. Однак, при реєстрації речового права на земельну ділянку по [ADDRESS], призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, з'ясувалось, що за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд зареєстровано дві земельні ділянки: площею 0,0720 га, кадастровий номер [NUMBER]; та площею 0,0074 га. кадастровий номер [NUMBER], яка не була предметом розгляду вищевказаної цивільної справи №452/117/17. Обидві земельні ділянки площею 0,0720 га та площею 0,0074га становлять земельну ділянку площею 0,0794га, право на яку мав [PERSON] згідно Державного акту від 27.08.2001 року [NUMBER]. Із врахуванням наведеного, просить суд задовольнити позов згідно заявлених позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги позивачки з обставин викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача Процайло В.Я. у судове засідання не з'явився, подав клопотання щодо розгляду справи у відсутності представника та не заперечення з приводу задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.03.2017 року, справа №452/117/17 за позовом [PERSON] до Самбірської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, [PERSON] визнано власником земельної ділянки площею 0,0720га, що розташована по [ADDRESS], призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 27.08.2001 року [NUMBER] належала [PERSON], в порядку спадкування його майна за заповітом. ( а.с. 11-12). Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відомо що 21.04.2017 року за №85561440 за [PERSON] зареєстровано речове право на земельну ділянку площею 0,0720 га по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. ( а.с. 6 ). Як вбачається із копії Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 27.08.2001 року, даний акт видано [PERSON] жителю [ADDRESS], у тому, що на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 25.05.2001 року № 246, йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0794 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS]. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. ( а.с. 5). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4603981822016 від 12.09.2016 року відомо, що за адресою [ADDRESS] зареєстрована також земельна ділянка площею 0,0074 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], яка згідно Державного акту від 27.08.2001 року [NUMBER] належить [PERSON]. ( а.с. 7). Обидві земельні ділянки площею 0,0720 га та площею 0,0074 га становлять земельну ділянку площею 0,0794га, право на яку мав [PERSON] згідно Державного акту від 27.08.2001 року [NUMBER]. Право позивачки на спадкування всього належного [PERSON] майна за заповітом, посвідченим 05.09.2001 року головним лікарем Самбірської ЦРЛ Кухарем Б.І., підтверджується рішенням Самбірського міськрайонного суду від 16.03.2017 року, яке відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, має преюдиціальне значення і не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Із копії свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 27.07.2011 року відомо, що [PERSON], [INFO], місце народження с.П»яновичі, Самбірського району, Львівської області, змінила ім»я на [PERSON], про що в Книзі реєстрації зміни імені 30.12.2004 року зроблено відповідний актовий запис № 54. ( а.с. 14). Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов до висновку, що пред'явлений [PERSON] позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі заявлених нею позовних вимог.

Outcome: approved