Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Вінницької райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав. Мотивувала позов тим, що 21.11.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. 14.06.2010 року у них народився син [PERSON]. У серпні 2010 року відповідач залишив дружину і сина і з тих пір вони не спілкуються, відповідач не допомагає їм матеріально, з сином не бачиться, участі у його житті не приймає. Рішенням суду від 25.10.2011 року шлюб розірвано. Дитина проживає з матірю, знаходиться на її утриманні. Аліментів на утримання сина відповідач не сплачує. [PERSON] фактично створив нову сімю і в січні 2013 року в нього народилась дитина. Відповідач надав нотаріально завірену заяву в якій погодився щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. Нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками щодо сина [PERSON] спонукало позивачку [PERSON] предявити даний позов. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Суду пояснила, що відповідач залишив сім`ю в серпні 2010 року, з тих пір не цікавиться існуванням [PERSON] взагалі, що є дуже образливим для дитини, тому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав нотаріально посвідчену про розгляд справи у його відсутність. Визнав позов щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] (а.с.19). Представник органу опіки та піклування Вінницької райдержадміністрації [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримала. Вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 червня 2010 року народився [PERSON], його батьками є [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області №2-1708/11 від 14.10.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 10). 13.03.2015 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] (а.с. 11). Син [PERSON], [INFO] проживає разом із [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 12). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.07.2011 року №2-1406/2011 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 07.06.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №28467252 вбачається, що з 07.06.2011 по 01.02.2015 року заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання сина [PERSON] складає 13 140 грн. (а.с. 15). Із довідок, що видані Лука-Мелешківською амбулаторією сімейної практики сімейної медицини (а.с. 17) та Лука-Мелешківською дитячою дошкільною установою «Веселка» (а.с. 18) вбачається, що здоровю та вихованню [PERSON] увагу приділяє його мати [PERSON], яка у випадку захворювання дитини звертається до лікаря, проходить із дитиною планові обстеження, проводить вакцинацію згідно календаря щеплень, оплачує за харчування дитини, відвідує батьківські збори тощо. Батько [PERSON] жодного разу ні у лікаря, ні у дитсадку не був, сина не відвідав, його вихованням не займається. Свідок [PERSON], який є дідусем [PERSON], в судовому засіданні підтвердив, що відповідач залишив його доньку та онука, коли дитині було два місяці, з тих пір сином відповідач не цікавиться взагалі, ніколи не телефонує та не приходить, що дуже образливо для його доньки та онука, який фактично не знає свого рідного батька. В судовому засіданні свідок [PERSON], що перебуває в шлюбі із [PERSON], пояснив, що [PERSON] називає його батьком, а [PERSON] хлопчиком не цікавиться, ніколи не телефонує і не приходить, хоча перешкод у спілкуванні ніхто не створює. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від свого обов'язку по вихованню сина [PERSON], оскільки він припинив спілкування з дитиною з серпня 2010 року, не піклується про його здоровя, фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться та не проявляє до нього належної турботи, не забезпечує належного харчування і медичного догляду, лікування. Вищенаведені факти суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до дитини і як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до її долі, тому, враховуючи встановлені обставини, особу відповідача, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] буде здійснено в інтересах дитини і є способом захисту її прав. Орган опіки і піклування Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області надав висновок від 27.08.2015 року №01-25/187 7 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Відповідач [PERSON] не створює цих умов для життя і розвитку дитини. Згідно нотаріально посвідченої 16.04.2013 року заяви, [PERSON] не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] (а.с.19). Суд вважає необхідним роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved