Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду, відповідно до якого просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) до повноліття дитини, починаючи з дня подання позову, тобто з 21.04.2017р., а також витрати за надання правової допомоги в сумі 400, 00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем позивач має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вони разом не проживають, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобовязаний це робити, як її батько. Позивач у судове засідання не зявилась, до початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог позивач наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій зазначив, що він не відмовляється утримувати дитину, визнає позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 тієї ж статті зазначає, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає, що оскільки відповідач офіційно працевлаштований, має стабільну заробітну плату, не звільнений від зобовязання утримувати дитину, отже повинен виплачувати позивачу на доньку [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в сумі 400, 00 грн., на підтвердження яких суду надано копію прибуткового касового ордеру від 18.04.2017р. в якості підтвердження перерахування вказаної вище суми. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З огляду на викладене, суд вважає за можливе стягнути вказані витрати з відповідача на користь позивача, як такі, що підтверджуються належними доказами, та не суперечать вимогам чинного законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved