Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору позики від 27.12.2018 року надала відповідачу у борг кошти у сумі 24000 грн., які остання зобов`язалась повернути до 27.03.2019 року. У вказаний строк відповідач борг не повернула, на прохання позивача про добровільну сплату боргу відповідач заявила, що у неї немає коштів для повернення цього боргу. Як вбачається із обставин справи, відповідач не збирається повертати позивачу борг в добровільному порядку, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Зазначає, що неналежним чином виконання відповідачем свого зобов`язання по поверненню коштів за договором позики заподіяло їй велику моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях щодо можливості втрати наданих у позику коштів, у неможливості використати ці кошти у підприємницькій діяльності після закінчення строку повернення позики. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь 24000,00 грн. боргу, відповідно до договору позики від 27.12.2018 року, укладеного між сторонами та кошти за заподіяну моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. Також за прострочення грошового зобов`язання стягнути з відповідача на її користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, судові витрати на правничу допомогу адвоката та накласти арешт на рухоме і нерухоме майно боржника та на її банківські вклади. 25.07.2019 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог у якій виклала прохальну частину в наступній редакції: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 24000 грн. боргу, відповідно до договору позики від 17.06.2018 року, укладеного між сторонами, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] штраф у розмірі 10% від суми непогашеної позики за кожен місяць прострочення повернення боргу та судові витрати на правничу допомогу адвоката. В судове засідання позивач не з`явилася, подавши до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги, викладені у заяві про збільшення позовних вимог підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору позики від 27.12.2018 року [PERSON] передала [PERSON] у власність гроші у сумі 24000грн., які остання зобов`язується повернути [PERSON] у строки обумовлені цим договором. Відповідно до умов договору вказану грошову суму позичальник має повернути до 27.03.2019 року. Розпискою від 27.12.2018 року [PERSON] підтвердила, що отримала від [PERSON] 24000 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До даного часу відповідачка не повернула борг. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача боргу відповідно до договору позики від 17.06.2018 року є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами та такою, що підлягає до задоволення. Пунктом 4 статті 4 договору позики від 27.12.2018 року, укладеного між сторонами, визначено, що у разі порушення позичальником строку повернення позики Позичальник сплачує Позикодавцю штраф у розмірі 10% від суми непогашеної позики за кожен місяць прострочення. Згідно умов договору позичальник зобов`язався повернути позику до 27.03.2019 року, отже [PERSON] прострочила виконання зобов`язання на 6 місяців, 10% від суми непогашеної заборгованості за місяць становить - 2400 грн., отже сума штрафу за кожен місяць прострочення повернення боргу - 14400 грн. (2400 грн. ?6 місяців). Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати за надання правничої допомоги. Згідно квитанції до приходного касового ордера, договору від 25.04.2019 року та калькуляції оплати послуг по наданню правової допомоги сума витрат за надання правничої допомоги становить - 13352 грн. Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підставі викладеного та наявних доказів у матеріалах справи суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача витрат за надання правничої допомоги підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивач є інвалідом ІІ групи, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768грн. 40 коп.

Outcome: approved