Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Березанська міська рада Київської області, а саме: встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності № 40/07 від 07.03.2007 року її донька, [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Коли заявниця нещодавно звернулась за прийняттям спадщини до Березанської міської державної нотаріальної контори, після перевірки документів державний нотаріус відмовила в оформленні спадкових прав з підстав недоведення факту прийняття спадщини після спадкодавця. Нотаріусом було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Відтак, [PERSON] просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини по [ADDRESS] . Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, обґрунтовуючи її доводами, наведеними у заяві, просила задовольнити. Пояснила, що [INFO] померла її донька - [PERSON] , яка хворіла. Заявниця допомагала їй, проживала з нею у належній доньці квартирі. У померлої доньки є брат, дітей вона не мала. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи Галіцина Н.М. в судовому засіданні 17.06.2021 року заяву підтримала в повному обсязі, проти її задоволення не заперечувала. 30.06.2021 року до канцелярії суду представник заінтересованої особи подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 39). [PERSON] через канцелярію суду 01.07.2021 року подала заяву, у якій просила розгляд справи провести без її участі, вказала, що подану заяву підтримує в повному обсязі та просить її задоволити (а.с. 43). Крім того, за клопотанням заявника в судовому засіданні були допитані свідки. Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що його тітка - [PERSON] хворіла, на час хвороби його бабуся - [PERSON] проживала разом з тіткою в [ADDRESS] , та доглядала її. На час смерті його тітки заявниця [PERSON] проживала за вказаною вище адресою. Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, зазначив, що вони разом з [PERSON] періодично заїжджали до тітки останнього. Коли тітка захворіла бабуся [PERSON] (заявниця) проживала за адресою [ADDRESS] до смерті [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявника, показання допитаних в судовому засіданні свідків, врахувавши позицію представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 квітня 1965 року, виданого Березанським с/ЗАГС Баришівського району Київської області, батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] (актовий запис про народження № 41 від 26 березня 1965 року), є: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.08.2020 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 152 від 05.08.2020 року (а.с. 6). Факт проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на момент смерті останньої [INFO] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 05.04.2021 року, складеним депутатом Березанської міської ради Київської області Сиваком О.В. (а.с. 9). [PERSON] , 1965 р.н., дійсно була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 30.10.1991 року по дату смерті, що підтверджується довідкою № 18-09-454 від 30.03.2021 року, виданою виконавчим комітетом Березанської міської ради Київської області (а.с. 10). Як вбачається з листа завідувача Березанської міської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Н.В. Тищенко від 01.04.2021 року, вих. № 175/02-16, наданого на усне звернення [PERSON] щодо оформлення її спадкових прав після смерті [INFO] її доньки [PERSON] , державним нотаріусом повідомлено [PERSON], що нею пропущено шестимісячний строк, передбачений законом для прийняття спадщини, та не надано документів, які б свідчили про те, що вона постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Запропоновано звернутися для визначення додаткового строку, достатнього для подання зави про прийняття спадщини, звернутися до суду (а.с. 11). Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14944805 від 18.06.2007 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 40/07/07.03.2007 року, виданого Березанською міською радою (а.с. 8). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65401509 від 01.07.2021 року, сформованої державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Н.В., спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] , не заводилася (а.с.46). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутисядо суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини перша та друга статті 1220 ЦК України). За змістом ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. При цьому, відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Як визначено ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до роз`яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому, як визначено ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Стаття 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає місце перебування як адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце проживання як житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом Україні у постановах від 01.08.2018 року у справі № 212/9157/15-ц, від 28.08.2018 року у справі № 633/344/16-ц. Згідно положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб,визначений законом або договором. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобовязаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Як вбачається з матеріалів справи, від встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення спадкових прав заявниці на отримання спадщини після смерті доньки, а також можливість їхньої подальшої реалізації, відтак, встановлення даного юридичного факту має правове значення для неї. Враховуючи вказане, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що факт проживання заявниці разом зі спадкодавцем на момент її смерті знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, відтак, заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved