Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради в якому просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , померлою [INFO] та [PERSON] померлим [INFO] , як між сестрою та братом; визнати за нею право власно сіна 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та належав [PERSON] на підставі Договору № 28 про право забудування дільниці землі віл 15.11.1945 року в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , ка померла [INFO] в м. Харкові. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті залишилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок [PERSON] успадкувала після смерті свого батька [PERSON] . Житловий будинок належав [PERSON] на підставі Договору № 28 про право забудування дільниці землі від 15.11.1945 року, посвідчений 17.11.1945 року Міською Харківською нотаріальною конторою № 8427. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті разом були зареєстровані та проживали його діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] за оформленням спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. [INFO] помер [PERSON] , спадкова справа після його смерті не заводилась. [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак проживав разом зі своїми двома сестрами [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Тобто спадщину, яку прийняв [PERSON] після смерті батька у вигляді 1/3 частини спірного житлового будинку прийняли його сестри, шляхом вступу в управління спадковим майном. Однак вони не зверталися до нотаріальної контори аби оформити спадкове майно. [INFO] померла [PERSON] . На момент смерті [PERSON] разом із нею була зареєстрована та проживала її сестра [PERSON] . Інших рідних, окрім сестри у [PERSON] не було. Саме [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] у вигляді Ѕ частини спірного житлового будинку, однак через брак коштів, вона за життя так і не встигла належним чином оформити спадкове майно. Факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про шлюб та про народження. Факт того, що [PERSON] та [PERSON] є братом та сестрою підтверджується і записами з будинкової книги. 27.09.2011 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті все своє майно заповідала їй. 06.06.2018 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . На 1/3 частину спірного житлового будинку їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні документи, які підтверджують родинні зв`язки між [PERSON] та [PERSON] та відсутні відомості щодо прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . В зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 10.12.2018 року провадження у справі відкрито. Ухвалою від 31.01.2019 року продовжено строк проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 07.03.2019 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду, за клопотаннями сторін витребувані докази. 20.05.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що спірний житловий будинок належав [PERSON] . Як стверджує позивач після його смерті [INFO] шляхом вступу в управління спадковим майно є його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після померлих [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] (помер [INFO] ) відсутні спадкоємці за законом і ніхто з можливих спадкоємців не звертався до нотаріальної контри за оформленням спадщини. Докази надані позивачем не доводять факт родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, такий факт родинних зв*язків не може підтверджувати: свідоцтво про народження [PERSON] та [PERSON] тим паче, не є таким доказом записи з будинкової книги, інших доказів позивач не подає. Вищевказане також, зазначено державним нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивачем не доведено, що [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON] . Житловий будинок належав батькові спадкодавця [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняли його діти, які на час відкриття спадщини проживали разом з ним: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто кожний по 1/3 частці спадкового майна. Син померлого [PERSON] спадщину прийняв після батька, але не оформив своїх спадкових прав та помер [INFO] . На момент відкриття спадщини після померлого [PERSON] діяли норми ЦК України прийнятого 18.07.1963 року. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] був зареєстрований та мешкав по [ADDRESS] . Тобто, [PERSON] не могла фактично вступити в управління або володіння спадковим майном, оскільки фактично не проживала з [PERSON] , так як останній був зареєстрований за іншою адресою. З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] до нотаріальної контори не зверталась. З моменту відкриття спадщини після померлого [PERSON] минуло 38 років, строки для прийняття спадщини сплинули, крім того позивач немає ніякого родинного відношення до [PERSON] як спадкоємець за законом. Просили в задоволенні позову відмовити. Представник позивача надала відповідь на відзив в якому зазначила, що представник відповідача подав відзив з порушенням строків. У відзиві відповідач вказує, що житловий будинок [ADDRESS] , належав батькові спадкодавця, [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняли його діти, які на час відкриття спадщини проживали разом з ним: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Тобто, Харківська міська рада вказує, що [PERSON] був сином [PERSON] . В одній частині відзиву, який не стосується встановлення факту Харківська міська рада і не ставить під сумнів, те, що [PERSON] та [PERSON] були братом та сестрою, а в іншій частині відзиву це є причиною для відмови в позові. Доказів того, що [PERSON] та [PERSON] не є братом та сестрою Харківською міською радою не надано. У судовому засіданні позивач, її представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти позову, просили в задоволенні позову відмовити з мотивів викладених у відзиві. Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, пояснення представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, матеріали справи, показання свідків, прийшов до наступного. Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] згідно Договору № 28 про право забудування дільниці землі від 15.11.1945 року, посвідчений 17.11.1945 року Міською Харківською нотаріальною конторою за № 8427. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 31.01.1914 року про що видано свідоцтво про шлюб № [NUMBER] . [PERSON] народилась [INFO] м. Бєлгород Курської області, батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] народилась [INFO] с. [PERSON] Поляна, батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з будинкової книги за адресою: [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 27.09.2011 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно на день смерті заповідала [PERSON] [INFO] . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Балдаковою І.О., реєстровий номер № 197. 28.11.2018 року державний нотаріус Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Черняк Н.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, причино відмови стало те, що [PERSON] не поданий пакет документів, що стверджує родинний зв`язок між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , а також відсутні фактичні та юридичні підстави, підтверджені доказами, відносно того, що [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON] , які необхідні для вчинення нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину. Допитана в судовому в якості свідку [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою родини [PERSON] . Живе там з 1953 року. [PERSON] був братом [PERSON] та [PERSON] , вони всі жили в будинку [ADDRESS] . [PERSON] постійно проживав в зазначеному будинку. [PERSON] доглядала [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що проживає по [ADDRESS] з 2009 року, до цього вона жила на [ADDRESS] з 1973 року. Вона знала [PERSON] та [PERSON] , також вона знала, що в них був старший брат [PERSON] . Чи був одружений [PERSON] їй не відомо, він постійно проживав по [ADDRESS] . Допитані свідки були попереджені про кримінальну відповідальність, надали свідчення, які узгоджуються в письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи, не вірити показанням свідків у суду підстав немає. Згідно ч. 1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 та 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року\~№ 5 (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, позовна заява\~ [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є законною, обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Позивачкою підтверджено належними доказами факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з Домової книги та показань свідків [PERSON] та [PERSON] проживали за однією адресою та були рідними братом та сестрою. Відсутність актового запису про народження [PERSON] в архіві органів ЗАЦС Бєлгородської області, не спростовує факт народження [PERSON] . Крім того в сповіщені зазначено, що архівний фон збережено частково. Доказів на спростування акту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] відповідачем не надано. Стосовно позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, суд дійшов наступних висновків. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з пп. 4, 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного\~Кодексу\~застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, зазначену в постанові від 18 грудня 2013 року, справа № 6-138цс13. Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Якщо спадкодавець помер до 01.01.2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК). Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року\~„Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. ст.\~548,\~549 ЦК УРСР\~для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. За ч.2\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч.1\~ст. 1298 ЦК України\~Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду Цивільних і кримінальних справ у п.3.1. Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звернув увагу судів, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, якій засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). За змістом\~ст.392 ЦК України\~належним відповідачем є особа\~учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема житловий будинок, земельну ділянку. Відповідно до\~ст.67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Афанасьєвій О.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] . Підставою для відмови стало відсутність документів про родинний зв`язок [PERSON] та [PERSON] . Відсутні докази підтверджуючі, що [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] . Проаналізувавши постанову державного нотаріуса, суд прийшов до висновку, що єдиною перешкодою для видачі позивачці Свідоцтва про право на спадщину за законом є не надання достатніх доказів для підтвердження родинних відносин з померлою з її братом [PERSON] та факту прийняття спадщини після його смерті. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , інших перешкод для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом в ході розгляду даної справи не встановлено, позивачка не позбавлена можності отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Суд розглядає справи лише в межах заявлених позовних вимог. Позовна вимога про факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] позивачкою заявлена не була. За таких обставин суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial