Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис терміном на шість місяців стосовно [PERSON] із встановленням відповідних заходів тимчасового обмеження його прав та покладенням на нього обов`язків. Заява обгрунтована наступним. Заявник [PERSON] разом із дітьми мешкає в належній їй квартирі в [ADDRESS] . За вказаною адресою мешкає, також, заінтересована особа - [PERSON] . Останній є її чоловіком. В теперішній час на розгляді в суді знаходиться цивільна справи за її позовом про розірвання шлюбу. За останні роки між ними значно погіршилися, оскільки він зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами. Він поводить себе агресивно щодо родини, влаштовує сварки за місцем спільного проживання, ображає та принижує її, погрожує фізичною розправою, висловлюється нецензурною лайкою, зокрема і в присутності дітей. Така поведінка [PERSON] негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Внаслідок постійних скандалів, сварок, образ, погроз, фізичного насильства з його боку, вона не може жити звичайним життям, стан її здоров`я погіршився. Поведінка [PERSON] залишається незмінною на протязі тривалого часу. 21.04.2021 року він вчергове вчинив домашнє насильство за місцем мешкання. Оскільки такою поведінкою він завдавав їй психічної шкоди, вони викликала співробітників поліції, які склали у відношенні нього терміновий заборонний припис. Дія вказаного припису спливає 01.05.2020 року. Однак, його агресія щоразу посилюється. Він неодноразово приходив до неї додому, на роботу, погрожував їй, через що вона перебуває у постійному страху. На її думку, вірогідність продовження та повторного вчинення [PERSON] насильства щодо неї та настання тяжких наслідків для її здоров`я є високою, вона змушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису із встановленням для кривдника відповідних обмежень та заборон строком на 6 місяців. В судовому засіданні заявник [PERSON] доводи заяви підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги. Додатково заявник показала, що тривалий час вона намагалася знайти з чоловіком взаємопорозуміння, пробачала його вчинки. Однак, з огляду на його протиправну поведінку, вона переконана, що відновлення родини є неможливим та присутність його в квартирі становить загрозу для її психічного стану та психічної рівноваги дітей. В судовому засіданні представник заінтересованої особи - адвокат Пробийголова Д.О. підтримав позицію свого довірителя та просив задовольнити вимоги заяви. Показав, що [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, та до кримінальної відповідальності за ст.309 ч.1 КК України, проходив лікування у наркологічному диспансері м.Слов`янська. Агресивна поведінка останнього призводить до того, що заявник боїться залишити з ним дітей. Діти, з огляду на психологічну напругу в родині, мають порушення у поведінці. Спільне проживання неможливе. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] вимоги заяви не визнав, просив відмовити у її задоволенні. Показав, що має захворювання спини та, для полегшення болю, приймає наркотичні речовини та вживає алкоголь. В теперішній час наркотики не вживає та має намір працевлаштуватися. На його думку саме заявник має психічні розлади через перенесені оперативні втручання. Щодо подій 21 - 22.04.2021 року зазначив, що перебував у стані афекту, оскільки дізнався про намір заявника розірвати із ним шлюб. Писав погрози у Вайбері, оскільки йому «більше нічого було робити». Вважає, що заявник повинна допомагати йому у боротьбі із його залежностями. В теперішній час мешкає у батьків в м.Бахмут. Вислухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2004 року. Мають спільних дітей - 2005р. та 2013р. народження. Родина мешкає в кв. [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. 21.04.2021 року у відношенні [PERSON] був винесений терміновий заборонний припис АА № 177157 в зв`язку із вчиненням домашнього насильства у відношенні [PERSON] . Строк дії припису до 21-30 год 01.05.2021р. Заявник зазначає, що вже тривалий час потерпає від домашнього насильства з боку чоловіка, що негативно відображається на її психологічному стані, працездатності, на психологічному стані дітей. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється у т.ч. на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою та на осіб, які мають спільну дитину (дітей). В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суд під час вирішення такої заяви має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заходи спрямовані на захист потерпілих від насильства вживаються не після притягнення кривдника до відповідальності, а на підставі звернення постраждалої особи, стосовно якої існує реальна загроза вчинення насильства у сім`ї. З матеріалів справи вбачається наявність конфлікту між сторонами у справі, що мало наслідком звернення заявниці до правоохоронних органів з повідомленнями про вчинення домашнього насилля, відсутність, на даний час, можливості примирення у сторін, що дало суду підстави дійти висновку про наявність ризиків щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема фізичного та психологічного за місцем реєстрації, проживання та роботи заявника. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження, а тому заяву слід задовольнити і з метою запобігання та протидії психологічному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці, суд вважає необхідним вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] з покладенням на нього відповідних обов`язків, про які просить заявник. При цьому суд виходить з наявності встановлених в судовому засіданні фактів вчинення психологічного насильства [PERSON] відносно дружини та дітей, а тому заслуговують на увагу доводи заявниці про те, що його дії призвели до побоювання заявника за свою безпеку та безпеку своїх дітей. Беручи до уваги наведені обставини, суд зважає, що наявний високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені нею у заяві: строк дії заборонного припису, заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього відповідних обов`язків, забезпечать дієвий та ефективний захист від кривдника. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved