Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10.10.2000 року в Охрімовецькі сільські раді Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 5. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 2000 року. Від шлюбу дітей не мають. Протягом останніх восьми років подружнє життя стало нестерпним, відповідач не брав участі у спільному господарстві, не враховував побажань дружини. Кожний з подружжя має різні погляди на сімейне життя, та сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, взаємодопомоги і підтримки. Відповідач приділяє увагу іншій жінці, зраджує позивача, а тому з червня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинились, та на теперішній час шлюб існує формально. Відповідач проживає окремо, позивач примирення та відновлення спільного життя не бажає. У судове засідання 23.02.2017 року сторони, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не зявились, у зв`язку з чим справа розглянута згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник позивача [PERSON] [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача, та задовільнити позовні вимоги, вказавши, що сторони примирення не досягли. Також просила стягнути із відповідача понесені позивачем судові витрати. Відповідач [PERSON] причини своєї неявки не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності до суду не надходило, у звязку з чим суд вважає причини неявки відповідача безповажними, що у відповідності до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи за його відсутності. Заслухавши представника позивача та відповідача у судовому засіданні 12.12.2016 року, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов такого висновку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 10.10.2000 року в Охрімовецькі сільські раді Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 024749. Від шлюбу у сторін дітей немає. Протягом спільного подружнього життя між сторонами виникали різного роду конфлікти та суперечки, що призвело до погіршення сімейних стосунків, з червня 2016 року подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, та їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, і подальше його збереження суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 12.12.2016 року сторонам було надано строк для примирення два місяці, але оскільки сторони взаєморозуміння між собою та примирення не досягли, позивач підтримує заявлені позовні вимоги, суд доходить висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved