Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Чортовецької сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що її мати [PERSON] , [INFO] , була головою колгоспного двору по [ADDRESS] . За домогосподарством закріплена земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0, 29 га. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилось спадкове майно, що знаходяться за вказаною вище адресою. На момент смерті [PERSON] разом з нею у спадковому житловому будинку були зареєстровані та проживали: дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , та онука [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері позивачка звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що не визначені частки між членами бувшого колгоспного двору. Технічним паспортом на житловий будинок стверджується, що житловий будинок, що належав [PERSON] , знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Його ринкова вартість становить 166 479 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають повністю. Представник Чортовецької сільської ради в судове засідання не з`явився. Чортовецька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнає. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06 вересня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 102 від 14 червня 1989 р., вбачається, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 06.12.1976 р. № 1514-ІХ село Чортовець перейменовано на село Назаренкове. Згідно Постанови Президії Верховної Ради України № 3278-ХІІ від 11.06.1993 р. селу Назаренкове відновлено колишнє найменування - село Чортовець. Довідкою про об`єкт нерухомого майна № 101, виданою 17.12.2018 ФОП [PERSON] , стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] згідно свідоцтва на право власності, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради № 102 від 14 червня 1989 р. Згідно записів в по господарській книзі № 2/155 за 1991-1995 роки станом на 01.04.1991 року в господарстві в [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 442, виданою 12.03.2019 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради. [PERSON] померла [INFO] у віці 82 роки в с. Назаренкове Городенківського району, запис за № 1 від 03 січня 1989 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 січня 1989 року Назаренківською сільською радою. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини, - визначено ст.526 ЦК УРСР. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] ; на час її смерті ( [INFO] ) за даною адресою були зареєстровані та проживали: зять [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 288, виданою 15.02.2019 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради. Виписка із погосподарських книг Чортовецької сільської ради підтверджує факт реєстрації та проживання даних осіб в господарстві по [ADDRESS] за період з 1980 по 2019 р. Онука [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із одруженням 16 лютого 1995 р. змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 6 від 16 лютого 1995 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 16 лютого 1995 р. Чортовецькою сільською радою Городенківського району. [PERSON] помер [INFO] в с. Чортовець Городенківського району, актовий запис за № 21 від 20 липня 2007 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 липня 2007 року виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради. Позивачка [PERSON] , як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , що стверджується копією спадкової справи № 1208/2008, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою. Те, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого 25 березня 1958 р., запис за № 108 від 20 листопада 1950 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження, та копією довідки № 233/3-44, виданої 06 грудня 2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції, з якої слідує, що дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] », після реєстрації шлюбу 17 травня 1969 р. з [PERSON] їй присвоєно прізвище « [PERSON] », актовий запис № 16 від 17.05.1969. Наведене свідчить, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори № 469/0116 від 1104.2019 та Інформаційною довідкою № 55820723 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11.04.2019 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 302/02-31 від 21.03.2019 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого була [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 р., належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 17.12.2018, встановлено, що житловий будинок збудований в 1965/1991 роках, господарські будівлі та споруди - в 1935, 1965, 1979, 1980 роках. Їх ринкова вартість станом на 15.03.2019 становить 166479 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 15032019_00503, складеного ФОП « [PERSON] ». Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON] фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 525, 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 346, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved