Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищезазнеаченим позовом, посилаючись на те, що 12.05.1999 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на жилий будинок та земельні ділянки площами 2,60 га та 0,53 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Позивач спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном та за її заявою приватним нотаріусом була відкрита спадкова справа, але оформити свої спадкові права вона не може, в звязку з відсутністю державних актів на зазначені земельні ділянки. За цих обставин, позивач просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки загальними площами 2,60 га та 0,53 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області, які належали на праві власності її матері [PERSON], яка померла 12.05.1999 року. \~\~ Представники сторін в судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, згідно яких представник позивача підтримує позовні вимоги, а представник відповідача не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши обставини справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. З матеріалів справи встановлено, що 12.05.1999 в с.Буймер Тростянецького району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-БП №056695 від 14.05.1999. (а.с.8). Факт родинних звязків між позивачем та померлою підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-БП №498992 від 28.01.1989, копією свідоцтва про її шлюб серії V-УР №0889867 від 21.11.1966. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина: жилий будинок з господарчими побудовами, розташований по вул.Бондарівській (колишня назва Чапаєва), 25 в с. Буймер Тростянецького району Сумської області; земельні ділянки (паї) площами 2,60 га та 0,53 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області, які належали померлій на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії СМ №194273 та серії СМ №186546 від 27.12.2002. (а.с.9, 10,13). Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За життя, [PERSON], склала заповіт, посвідчений 23.05.1995 року секретарем виконкому Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за №54, яким належний їй будинок та все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла своїй доньці [PERSON] (а.с.12,13). Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] спадщину після смерті матері прийняла, шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, що відповідає нормам ст.549 ЦК УРСР від 1966 року, які діяли на час смерті [PERSON] та відкриття спадщини. За заявою [PERSON] приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу [PERSON] відкрита спадкова справа. З приводу оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки (паї), позивач, 28.12.2016 року, звернулася до приватного нотаріуса [PERSON], але у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки державних актів серії СМ №194273, №186546, виданих Тростянецькою РДА 27.12.2001 року, які зі слів позивача були втрачені (а.с.11). У звязку з відсутністю оригіналу сертифікату позивач зверталася до місцевої преси та подала відповідну заяву про визнання вищевказаного сертифікату недійсним (а.с.16). \~Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~ Як передбачено п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України\~ громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. \~\~\~ Згідно ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~\~ За таких обставин справи, враховуючи вищевикладене, визнання відповідачем, предявленого позову, що не суперечить закону, інтересам інших осіб, а також те, що позивач є єдиною спадкоємицею спадкового майна після смерті матері за заповітом, спадщину прийняла, але позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів (державних актів), які втрачено, та на даний час відновити ці державні акти не можливо, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. \~\~\~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved