Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Свій позов мотивує тим, що 14.02.2009 р. між нею, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у виконавчому комітету Чопської міської ради зареєстровано шлюб, актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів №07, про що їм видано свідоцтво про шлюб від 14.02.2009 р. серія 1-ФМ №049918. Вказує, що за час шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.11.2012 р. серія МА №2156858. Зазначає, що з моменту реєстрації шлюбу вона та відповідач проживали за адресою: 89500, Закарпатська область, м. Чоп, пр. Залізничників, 3/53. Також пояснює, що з 2012 року, після народження дитини сімейне життя між нею та відповідачем через різні погляди на життя, шлюб, сімю та різний характер почало погіршувалося, у звязку з чим між ними з ініціативи відповідача постійно виникали непорозуміння та сварки, він ображав та принижував її честь та гідність, що кожен раз спричиняло їй душевні страждання, а також негативно впливало на психічний стан дитини. Відповідач не підтримував сприятливу моральну атмосферу в сімї, не піклується про побудову сімейних відносин на порозумінні, почуттях поваги, взаємодопомоги, взаємної любові, дружби, як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. Стверджує, що з початку 2013 року їхні відносини значно погіршилися. Відповідач почав часто вживати алкогольні напої та у присутності дитини наносити їй побої, що спричиняло їй фізичну біль. Неодноразові її спроби примирення до позитивних результатів не призвели, що в кінцевому результаті призвело до остаточного припинення між ними шлюбних відносин, ведення спільного господарства та сумісного проживання. Із середини 2013 року їхній шлюб існує формально. Відповідач проживає окремо у будинку своїх батьків за адресою: 89500, Закарпатська область, м. Чоп, провул. Митний, 3. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Примирення з відповідачем при жодних обставинах бути не може і не має сенсу, оскільки як у неї, так і у нього на ґрунті сімейно-побутових проблем та різних поглядів на сімейне життя, втрачено почуття порозуміння та любові. Вважає, що за таких обставин шлюб зберігати недоцільно, що суперечить її інтересам та інтересам дитини, як і недоцільно надавати їм строк для примирення. Стверджує, що обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу саме в такий спосіб - не має. Вона, як мати малолітньої дочки - [PERSON], усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально - побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, вважає за доцільне залишити проживати її з нею. Після фактичного припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин дочка - [PERSON] весь час проживає з нею за адресою: 89500, Закарпатська область, м. Чоп, пр. Залізничників, 3/53. За вказаною адресою вона і дитина значаться зареєстрованими. Пояснює, що вона любить свою дитину і спроможна забезпечити її всім необхідним. Дочка відвідує дитячий садок, облікована в медичних установах. Вона постійно піклується про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, виховує її. У неї з дитиною повний психологічний контакт, прив'язаність одне до одного. З огляду на досвід, який є в суспільстві, проживання дитини саме з матір'ю є для неї більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації, можливостей та часу приділяти дитині увагу. При цьому, вказує, що відповідач з моменту фактичного припинення між ними шлюбних відносин дитину матеріально не забезпечує та аліменти не сплачує. З огляду на наведене просить суд строк для примирення не призначати, розірвати шлюб між нею та відповідачем та залишити малолітню дитину - [PERSON], [INFO], проживати з нею, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 640,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, подав через канцелярію суду заяву від 20.10.2017 року про розгляд справи без його участі. В заяві зазначив, що не заперечує, щоб після розірвання шлюбу його малолітня донька [PERSON] залишалася на утриманні та проживанні з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Залучений за ухвалою суду від 13.09.2017 року орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чопської міської ради представника в судове засідання не забезпечив, однак, через канцелярію суду подано заяву від 23.10.2017 року про розгляд справи без їх участі. Також, 23 жовтня 2017 року органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чопської міської ради подав до суду висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини за № 03-15/2261 від 20.10.2017 року. З даного висновку вбачається, що відповідно до ухвали Ужгородського міськрайониого суду Закарпатської області від 13.09.2017 року по справі № 308/6960/17 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, [PERSON], 04.1 1.2012 р.н., з метою з'ясування обставин по даному позову, 17 жовтня 2017 року начальником служби у справах дітей Чопської міської ради було обстежено умови проживання сімї [PERSON], [INFO] (матері дитини) за адресою: м. Чоп, вул. проспект Залізничників 3/52. Складено відповідний акт обстежень умов проживання родини. Питання про визначення місця проживання дитини, [PERSON], [INFO] було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини від 18.10.2017 року (протокол №10). На зазначене засідання [PERSON] та [PERSON] не зявилися, про день та час засіданні були повідомлені належним чином, однак подали до служби у справах дітей заяви про розгляду питання без їхньої участі. Службою у справах дітей встановлено наступне: 21.07.2017 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було направлено запит до Чопської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання [PERSON], [INFO] За відомостями Чопської міської ради [PERSON], [INFO] 22.02.2006 року був знятий з реєстрації в м. Чоп, пров. Митний, 3. За адресою м. Чоп, пров. Митний, 3, фактично проживають [PERSON] та [PERSON], [INFO] На момент обстеження [PERSON] був відсутній. Згодом в телефонному режимі вияснилось, що він не заперечує, що донька, [PERSON] після розірвання шлюбу залишилася на утриманні та проживанні з матірю - [PERSON]. Умови проживання хороші, батько проживає в житловому будинку, мати проживає в квартирі, квартира та будинок обладнані всіма необхідними комунікаціями, достатньою кількістю меблів, продуктами харчування, побутовою технікою. В будинку та квартирі чисто, прибрано, кімнати теплі та добре освітлені, наявні окремі дитячі кімнати. Умови проживання для дитини в обох батьків створені хороші. Згідно з п. 1 ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. Проаналізувавши всі факти, думки батьків, орган опіки та піклування Чопської міської ради рекомендує визначити місце проживання дитини, [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Так, як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 2009 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Чопської міської ради, про що 14.02.2009 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 049918, виданим 14.02.2009 року виконавчим комітетом Чопської міської ради. У позивача з відповідачем є спільні діти: дочка [PERSON], яка народилася 04 листопада 2012 року, номер у реєстрі 2880/2012, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії МА № 2156858, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ніредьгаза та 09.11.2012 року засвідчено справжність перекладу з угорської на українську мову, зареєстровано в реєстрі № 556/2012. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, із середини 2013 року їхній шлюб існує лише формально, про що свідчить зміст позовної заяви, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їхніх дітей, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. Що стосується питання встановлення місця проживання дитини [PERSON], суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. З висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини № 03-15/2261 від 20.10.2017 року, наданого органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чопської міської ради, вбачається, що згідно з п. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. Проаналізувавши всі факти, думки батьків, орган опіки та піклування Чопської міської ради рекомендує визначити місце проживання дитини, [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON], [INFO]. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач 20.10.2017 року подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує щоб після розірвання шлюбу його малолітня донька [PERSON] залишалася на утриманні та проживанні з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову в частині визначення місця проживання дитини відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як вбачається з копії паспорту громадянина України [PERSON], [INFO], серії ВР 338980, виданої Чопським ВМ Ужгородського РВ ГУМВС України у Закарпатській області 10.04.2009 року, позивачка зареєстрована за адресою: [INFO], 53. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення місця проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з мамою гр. [PERSON] підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved