Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2015 р. у цивільній справі № 342/50/15-ц та стягувати з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. В позовній заяві позивачка покликається на те, що з відповідачем по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2009 р. по 25.02.2015 р. Рішенням Городенківського районного суду від 25.02.205 р. шлюб між сторонами розірвано. Пізніше вони помирилися та 06 травня 2016 р. повторно зареєстрували шлюб. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка в даний час є неповнолітньою, проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні та утриманні. З того часу, як сторони припинили проживати разом, відповідач перестав утримувати дитину. Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2015 р. у справі № 342/50/15-ц [PERSON] встановлено сплату аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліментні зобовязання відповідач виконує нерегулярно та не в повному обсязі. Так як офіційного доходу відповідач немає, то з нього стягують 30% прожиткового мінімуму, що становить 573 грн. на місяць. Цих коштів недостатньо для утримання дитини та забезпечення їй нормального рівня життя. Крім того, після внесення змін до Сімейного кодексу, розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму. В даний час сторони припинили фактичне спільне проживання, відповідач переїхав до батьків і припинив утримувати дитину. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців немає. Він постійно працює на будівництві в Санкт-Петербурзі, де отримує хороший заробіток, приблизно 800 доларів США на місяць. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, однак добровільно цього не робить. Саме це змусило позивачку звернутися до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Дочка росте, розвивається, відвідує садочок. Вона потребує збалансованого харчування, вітамінів, добротного одягу та взуття, розвиваючих іграшок та літератури. При стрімкому рості цін, який зараз відбувається, все це потребує значних матеріальних витрат, а згідно закону участь відповідача у їх забезпеченні є його обовязком, однак відповідач всупереч вимогам закону, не приймає участі у покритті цих витрат нарівні з позивачкою. Позивачкою вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом бесіди з відповідачем щодо необхідності збільшити розмір суми на утримання дочки, однак вирішити спір добровільно не вдалося. Позивачка понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 600 грн. 11.01.2018 р. на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачка подала до суду позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2015 р. у цивільній справі № 342/50/15-ц та стягувати з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця з урахуванням індексації, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. 13.02.2018 р. відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В запереченні зазначає, що позивачка безпідставно посилається на те, що з часу припинення спільного проживання відповідач перестав утримувати дитину. Такі твердження є необґрунтованими, не доведені належними і допустимими доказами. Починаючи з дня народження дитини і по теперішній час відповідач не припиняв утримувати дитину та матеріально забезпечувати, постійно приймає участь у її вихованні, догляді, намагаючись надати їй повноцінне батьківське піклування та турботу, прикладає зусилля для вирішення її питань та проблем незважаючи на те, що спільно з нею не проживає. Протягом останнього часу сторони не можуть досягнути домовленості щодо способу виконання відповідачем обовязку з утримання неповнолітньої дочки. Відповідач в даний час не працює. Час від часу працює за кордоном, переважно в Росії, його заробітки є сезонними. Бувають місяці, коли роботи взагалі немає. Інформація позивача про заробітки відповідача по 800 доларів США на місяць не відповідає дійсності. Доходи, які отримує відповідач, на даний час є незначними і не дають можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1500 грн. щомісячно. Обгрунтований, розумний та справедливий розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде становити 800 грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просить суд врахувати подане ним заперечення. Суду пояснив, що немає постійного заробітку, в даний час ніде не працює. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно представленої копії свідоцтва про шлюб серії 1-НМ № 096826, виданого 09 серпня 2011 р. виконкомом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та Калинка (дошлюбне прізвище Лазорко) [PERSON], [INFO], зареєстрований 09.08.2011 року виконкомом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9. Даний шлюб між сторонами розірвано. Повторно сторони зареєстрували шлюб 06.05.2016 р. у виконкомі Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що доводиться копією свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 159308, виданого 06 травня 20116 р. виконкомом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Те, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 6 від 25.04.2013 р., доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 231156, виданого 25 квітня 2013 р. виконкомом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2015 р. у цивільній справі № 342/50/15-ц (провадження № 2/342/105/2015), яке набрало законної сили 23 лютого 2015 р. Аліменти на дитину присуджено з 19.01.2015 р. і до досягнення нею повноліття. 13.02.2015 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області на підставі вищезгаданого рішення було видано виконавчий лист. Такий розмір аліментів не відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України, зміни до якої внесено законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року. Оскільки відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не суперечить чинному СК України, суд прийшов до висновку, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII визначено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, який становить з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. З цього слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути менший, ніж 746 грн. з 1 січня 2018 р. Враховуючи обставини, визначені ст.182 СК України, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн. щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial