Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів наїї користь ідентифікаційний номер [NUMBER], з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженця : [ADDRESS], громадянина України, на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини заробітної платні щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з 02.07.2018 року по [INFO] - тобто до повноліття дочки [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву згідно якої просила справу розглянути в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати, посилаючись на вимоги ст.ст.180-184 СК України, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву згідно якої просив справу розглянути в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просив не здійснювати, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо 187 відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.263 ЦПК України Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Сторони зареєстровали шлюб 21 лютого 2012 року, виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 лютого 2012 року. Шлюб між позивачкою та відповідачем не розірваний. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 25.04.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському, Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №378, яка проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою Мологівської сільської ради №2301 від 27.06.2018 року. Дочка [PERSON] являється інвалідом з дитинства, стоїть на обліку у Білгород-Дністровської міської лікарні, що підтверджується довідкою №862 від 25.06.2018 року. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов'язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов'язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст.141 СК України). Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Outcome: approved