Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, в обґрунтування якого посилається на те, що з 24.10.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. [PERSON], який є батьком малолітніх дітей, грошових коштів на їх утримання добровільно не надає, а тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] згідно письмової підтримала позовні вимоги, просить розглядати справу у її відсутності; проти проведення заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача не заперечила. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином згідно поштової розписки про вручення судової повістки. Зі згоди позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтв про народження серія [NUMBER], серія [NUMBER] сторони є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов'язку утримувати дітей, а тому з метою захисту інтересів малолітніх дітей, які мають право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів з [PERSON] Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Стороною відповідача не подано доказів на спростування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, не представлено будь-яких доказів щодо обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів. Приймаючи до уваги вік дітей, їх потреби, суд визначає розмір аліментів - 500 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved