Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 жовтня 2011 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 156. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне проживання не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сімю. Шлюбні відносини між ними припинені у 2013 році. А тому вважає, що примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просить шлюб із відповідачем розірвати, оскільки на даний час проживає з іншим чоловіком, від якого на теперішній час вагітна, строк вагітності 7 місяців, тому примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] був повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином через веб-сайт «Судова влада України», проте до судового засідання не зявився, і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд ухвалив, слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Антипенко) [PERSON] уклали шлюб 01 жовтня 2011 року який був зареєстрований Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 109 (а.с. 3). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до\~ст. 24 СК України,\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Тому, в судовому засіданні було допитано [PERSON], який визнав батьківство, щодо дитини [PERSON], підтвердивши, що вона чекає дитину від нього. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливо.

Outcome: approved