Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Зміївської районної державної адміністрації Харківської області про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування позову вказала, що вона перебувала у цивільному шлюбі із відповідачем [PERSON], від якого у неї [INFO] народився син - [PERSON]. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09.12.2008 року з неї стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. 06.01.2012 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області її було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON]. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22.09.2014 року розмір аліментів на утримання сина [PERSON] було змінено та з неї стягнуто аліменти на користь відповідача у збільшеному розмірі 400 грн. 05.06.2015 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області вона була поновлена в батьківських правах відносно сина [PERSON]. З 24.06.2016 року син проживає разом з нею. Таким чином, оскільки син проживає разом з нею та є членом її родини, тому вказані обставини на думку позивача, дають підстави ставити питання про звільнення її від сплати аліментів на утримання сина. Незважаючи на те, що син [PERSON] проживає з нею з 24.06.2016 року, з неї продовжувалось стягнення на користь відповідача боргу по аліментам, загальна сума якого станом на 23.06.2016 року становила 15 348 гр. 38 коп. На сьогоднішній день, вона знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Зміївського РДА і отримує державну соціальну допомогу інвалідам 3 групи.Згідно довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення 18.01.2018 року за № 02-37/95, станом на 31.01.2018 року з державної соціальної допомоги, яка їй надається, в рахунок суми боргу утримана за період з жовтня 2016 року по січень 2018 року включно сума в розмірі 10 431 гр. 50 коп. Крім того, вона особисто через Харківське обласне управління АТ «ОЩАД» м. Харків перерахувала відповідачу заборгованість по аліментам на загальну суму 3000 гр., тому залишок заборгованості по аліментам на теперішній час становить суму в розмірі 1916 гр. 88 коп.. Крім того, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 14.11.2017 року з відповідача [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його заробітку ( доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 25.07.2017 року і до досягнення ним повноліття. Однак, з моменту ухвалення вказаного рішення, відповідач [PERSON] аліменти на утримання сина не сплачує, його заборгованість станом на 31.12.2017 року становить 4 684 гр.65 коп..З 24.06.2016 року відповідач [PERSON] не приймає участі в наданні коштів на утримання дитини, а суми перераховані нею у якості аліментів відповідач витрачає не за цільовим призначенням, а виключно на власні потреби. Отже, позивачка вважає, що проживання дитини [PERSON] з нею та перебування його на її утриманні і є обставиною для звільнення її від сплати заборгованості по аліментам на користь відповідача. Тому, просить суд позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Відповідач не погодившись з позовом надав відзив, в якому вказав, що позовні вимоги він визнає частково. Щодо позовної вимоги про звільнення [PERSON] від сплати аліментів не заперечує, але зазначив, що звільнення позивачки від сплати аліментів відбувається з моменту набрання цим рішенням законної сили, а не з моменту коли у позивача змінився сімейний стан, стан здоров'я, матеріальний стан. Щодо позовної вимоги про звільнення [PERSON] від заборгованості по аліментах вказав, що для звільнення від сплати заборгованості потрібна поважна причина, згідно якої така заборгованість виникла, це може бути тяжка хвороба чи інші обставини, які не дали можливості платнику аліментів прийняти заходи по сплаті заборгованості чи прийняти заходи по припиненню стягнення аліментів. Позивачка, на думку відповідача, халатно віднеслася до своїх обов'язків, тому причин, що мають істотне значення чи тяжка хвороба у позивачки не існує, згідно ч.2 ст.197 СК України. Крім того, відповідач у відзиві вказав про те, що він є інвалідом 2 групи, тому від сплати судового збору він звільнений. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував частково з підстав наведених у відзиві. Представник органу опіки та піклування Зміївської районної державної адміністрації Харківської області Мартинова О.В. позовну заяву підтримала не заперечувала проти її задоволення. Суд, вислухавши позивача, відповідача, представника органу опіки та піклування Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, вивчивши матеріали позовної заяви, приходить до наступного висновку. 26.02.2018 року ухвалою суду позовну заяву прийнято, відкрито провадження у порядку спрощеного провадження та призначено у судове засідання. [INFO] народився [PERSON] та його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Зміївським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області.(а.с.6) 25.01.2017 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області, яке набрало законної сили, позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області про визначення місця проживання дитини з матір'ю задоволено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області про визначення місця проживання дитини з батьком відмовлено.(а.с.7-10). 22.09.2014 р. рішенням Зміївського районного суду Харківської області, позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів задоволено частково, а саме змінено розмір аліментів на утримання [PERSON], які стягувались з [PERSON] та стягнуто з неї аліменти на утримання сина у розмірі 400 грн. щомісячно з послідуючою індексацією відповідно до закону з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.14-15) 14.11.2017 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина задоволено, стягнуто з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З акту від 25.01.2018 року, підписаного депутатом Бірківської сільської ради округу №5 Рудою С.В., вбачається, що за свідченнями сусідів [PERSON], [PERSON] неповнолітній [PERSON] проживає з 24.06.2016 року по теперішній час зі своєю матір'ю, за адресою [ADDRESS].(а.с.17) З довідки від 22.01.2018 року, виданої Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області на ім'я [PERSON] вбачається, що за адресою [ADDRESS] дійсно мешкає та зареєстровані вона [PERSON], її син [PERSON], [PERSON].(а.с.18) З довідки УСЗН РДА, виданої 26.01.2018 року за №02-37/153 вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Зміївського РДА і отримує державну соціальну допомогу інвалідам 3 групи. (а.с.19) Згідно довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення 18.01.2018 року за №02-37/95, станом на 31.01.2018 року з державної соціальної допомоги, яка надається [PERSON] в рахунок суми боргу утримана за період з жовтня 2016 року по січень 2018 року включно сума в розмірі 10 431 грн. 50 коп.(а.с.20) Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, затвердженого начальником Зміївського районного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області, заборгованість по аліментах за [PERSON] станом на 31.12.2017 року складає 4684 грн.65 коп.(а.с.27) Позивачка надала до суду копії квитанцій від 10.10.2016 року, 09.11.2016 року, 12.12.2016 року, 11.01.2017 року, 07.02.2017 року про сплату заборгованості по аліментах на загальну суму 3000 грн., вказавши про те, що залишок заборгованості по аліментам становить 1916 грн.88 коп. Відповідач не заперечував у судовому засіданні проти того, що він отримував ці грошові кошти в якості заборгованості по аліментах на утримання дитини.(а.с.21-26) Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно п. 3 ст 181, ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька за вибором того із батьків, з ким разом проживає дитина. Тобто аліменти повинен сплачувати той з батьків, який проживає окремо від дитини. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні, крім того, з відповідача згідно рішення суду від 14.11.2017 року на користь [PERSON] на утримання дитини стягнуто аліменти, відповідач проживає окремо від них за іншою адресою, отже позовна вимога про звільнення [PERSON] від сплати аліментів, які стягуються з неї за рішенням суду є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні у цій частині позову, виходячи з наступного. Згідно із ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року по справі № 706/136/16-ц суд дійшов висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. На обґрунтування своїх доводів щодо звільнення від сплати заборгованості за аліментами позивач посилався на те, що його син проживав разом із ним. При цьому Верховний Суд звернув увагу, що позивачем не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності будь-яких передбачених частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України обставин, що мають істотне значення та могли б слугувати перешкодою для позивача скористатися своїм правом на звернення до суду з позовом про припинення стягнення аліментів на утримання сина. У спірних правовідносинах по цій справі позивачем також не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності будь-яких передбачених частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України обставин, що мають істотне значення та могли б слугувати перешкодою для позивача скористатися своїм правом на звернення до суду з позовом про припинення стягнення (звільнення від сплати) аліментів на утримання сина. Єдиною підставою для звільнення її від сплати заборгованості по аліментам позивач вважає проживання сина разом з нею, проте вказана обставина не є істотною, об'єктивною та непереборною в аспекті сплати аліментів. Позивачка не сплачувала аліменти виключно з власної ініціативи. Отже, у задоволенні вимоги позивача про звільнення його на підставі ст. 197 СК України від сплати заборгованості за аліментами належить відмовити за недоведеністю позовних вимог в цій частині. При вирішенні питання про стягнення судового збору, суд зазначає, що відповідачем надано свідоцтво серії [NUMBER] про те, що він є інвалідом 2 групи, отже відповідач є особою, яка звільнена від сплати судового збору, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial