Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 02.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 2178. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2018 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач з дитиною проживають окремо від відповідача. [PERSON] офіційно працює на Державному підприємстві «Електричні системи». Інших аліментних зобовязань та непрацездатних батьків у відповідача немає. Позивачу одній важко утримувати сина, що стало підставою звернення до суду з позовом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково. Просив ухвалити рішення суду, яким визначити аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з його запереченнями він офіційно працює, регулярно отримує заробітну плату, тому доцільніше стягувати аліменти у частці від заробітку, а не у твердій грошовій сумі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. 02.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 2178. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2018 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач з дитиною проживають окремо від відповідача. [PERSON] офіційно працює на Державному підприємстві «Електричні системи». Інших аліментних зобовязань та непрацездатних батьків у відповідача немає. Позивачу одній важко утримувати сина. Дитина відвідує дитячий садок, що підтверджується довідкою завідуючої Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад № 34 Вінницької міської ради». Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обовязком батьків. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідач власного житла не має, тому змушений винаймати квартиру та сплачувати щомісячно за неї кошти. Він працює вязальником схемних джгутів, кабелів та шнурів (3 розряду) в Державному підприємстві «Електричні системи». Згідно з довідкою від 10.09.2018 року № 00000000228 розмір заробітної плати [PERSON] кожного місяця є різним. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, у випадках, якщо зобовязаний сплачувати аліменти на дитину батько має нерегулярний, мінливий заробіток, або він отримує заробіток або інший дохід повністю або частково в натурі або в іноземній валюті, або якщо у цього батька відсутній заробіток або інший дохід, а також в інших випадках, якщо стягнення аліментів у частковому відношенні до заробітку батька неможливо, важко або суттєво порушує інтереси однієї зі сторін, суд вправі визначити розмір аліментів, що стягуються щомісяця у твердій грошовій сумі або одночасно в частках і в твердій грошовій сумі. Відповідач офіційно працює та регулярно отримує заробітну плату, тому визначати розмір аліментів належить у частці від його заробітку (доходу), а не у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд ухвалює рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.11.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial