Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 12 березня 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог зазначила, що останнім часом спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося. Шлюб носить формальний характер. Причиною стали різниця характерів, відсутність взаєморозуміння. Відповідач не проявляв належної уваги до дитини, не цікавився інтересами сім»ї. Збереження шлюбу та подальше проживання разом із відповідачем неможливе. Спору з приводу майна не має, дитина знаходиться на її утриманні. Оскільки в добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини щомісяця і до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги про розірвання шлюбу визнав, а вимоги в частині стягнення аліментів визнав частково. Погоджується сплачувати аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами зареєстрований шлюб 12 березня 2011 року Новенською селищною радою Кіровського району м. Кіровограда, актовий запис №13, що підтверджує свідоцтво про шлюб. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім'ї. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Крім того позивач звернулася до суду з проханням стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини щомісяця і до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Питання про належне утримання дитини, між сторонами в добровільному порядку не вирішено. Відповідач в заяві зазначив, що не працює, влаштовується на роботу, майбутній заробіток буде становити 1500 грн. Погоджується сплачувати аліменти в розмірі ? частини всих видів заробітку. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, матеріальний стан сторін та інші обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за доцільне стягнути аліменти у розмірі ? усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини щомісяця до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати, суд покладає на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 104, 105, ст.ст. 110-112, 180-182, 184 СК України,

Outcome: partial