Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що є бабусею [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає із нею, знаходиться на утриманні. Позивач стверджувала, що відповідач від виконання батьківських обов`язків свідомо ухиляється, що є підставою для позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Розмір аліментів позивач визначила в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористалась. Треті особи проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши обставини справи та наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] та витягом з державного РАЦСГ від 26.02.2021 року № 00029726151. Позивачка [PERSON] є бабусею неповнолітньої. Зазначене підтверджуєте свідоцтвом про народження відповідача [PERSON] серії [NUMBER] , витягом з державного РАЦСГ №00029724806 від 26.02.2021 року. На час вирішення спору дитина проживає із позивачем, знаходиться на її утриманні (акт від 30.10.2020 року комісії ЗОШ № 18). Відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню, утриманню дитини. За висновком психолога КЗ «Лисичанська ЗОШ І-ІІ ст.№18» від 15.09.2020 року проведено у [PERSON] виявлений негативний емоційний стан : страх, висока тривожність, наявність скритої агресії, травматичні переживання, пов`язані з родиною, відсутність психологічного комфорту з боку батьків, негативне ставлення емоційного зв`язку з матір`ю, відчуженість, відчуття небезпеки, конфліктність, суїцидальні спроби, відчуття безсилля, порушений емоційний стан особистості у результаті психотравмуючого життєвого шляху у родині. 20.09.2021 року орган опіки та піклування Лисичанської міської військово -цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, висновок № 2899/01-16. [PERSON] звернулась до суду із письмовою заявою, в якій описала свою життєву ситуацію, просила позов бабусі задовольнити. При таких обставинах, суд погоджується із доводами позивача про свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками по вихованню дитини (винна поведінка), коли вона не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не виявлення до неї інтересу, що передбачає застосування до [PERSON] такого крайнього заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків як позбавлення батьківських прав. Встановлене судом узгоджується із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», за п.16 якої зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, за наявності винної поведінки батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Враховуючи обставини справи, характер поведінки відповідача, її ставлення до дитини, суд вважає вимоги позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав обґрунтованими, а застосування такого крайнього заходу впливу на батьків доцільним. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитина не має. Позбавлення батьківських прав на дитину згідно зі статтею 166 Сімейного кодексу України не тягне за собою звільнення від сплати аліментів. Зазначені обставини надають позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При вирішенні спору суд враховує положення Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, сімейний стан сторін, працездатний вік відповідача, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення, мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, визначений законом. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Згідно із ст. 7 Закону про Держбюджет на 2021 рік прожитковий мінімум на одну особу встановлений в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Враховуючи викладене, з метою забезпечення мінімально необхідного рівня життя дитини суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення останньою повноліття, що становить 1197,50 грн. Судовий збір підлягає присудженню в відповідача в порядку статті України.

Outcome: approved