Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, який було уточнено заявою від 16.03.2016 року, та просить суд прийняти рішення про вселення її [PERSON], та її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], доньку [PERSON] [INFO] в квартиру [ADDRESS]. Крім того, позивач просить суд встановити порядок користування зазначеною квартирою, закріпивши за [PERSON] та неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] право користування двома кімнатами та зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити [PERSON] та її неповнолітнім дітям перешкод у користуванні виділеними їй кімнатами і підсобними приміщеннями в квартирі [ADDRESS]. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що вона, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрована и мешкала в квартирі [ADDRESS] з 28.02.2002 року. Дана квартира не приватизована, складається з трьох жилих кімнат. У даної квартирі разом з нею мешкали: ії батьки [PERSON], який помер у 2008 році та матір [PERSON], яка померла [INFO], а також ії сестра [PERSON] та донька сестри [PERSON] (2008 року народження). [PERSON] має реєстрацію у паспорті за цім місцем проживання. Власником особового рахунку на квартиру був батько [PERSON]. До цього часу він також зазначений як основний наймач квартири. У 2003 році [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] (свідоцтво про одруження [NUMBER] від 22 березня 2003 року) Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). 14.08.2014р. рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний ( рішення від 14 серпня 2014 р. справа № 520/4941/14ц). Після розірвання [PERSON] повернулась в квартиру [ADDRESS]. Однак, через постійні сварки з сестрою [PERSON], [PERSON] змушена була виїхати з квартири. [INFO] мати сторін [PERSON] померла. Після смерті матері, [PERSON]І більш не стала впускати [PERSON] з сином в квартиру, забрала свідоцтва про смерть батьків та усі документи на квартиру, змінила замки, не надає ключі від вхідних дверей до квартири. [PERSON]І створила для [PERSON] перешкоди в користуванні жилим приміщенням. Вищезгадане і стало основою для звернення до суду з цим позовом. 16.09.2015 року до суду надійшло заперечення на позовну заяву від [PERSON], яким відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивач з 2003 року переїхала на постійне місце проживання до свого чоловіка. За даною адресою з того часу не проживала, участі в утриманні даного житла, оплаті комунальних послуг та проведенні поточного ремонту - не приймала. Крім того, відповідач заперечує факту перешкоджання [PERSON] користуватись квартирою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримала в повному об'ємі, вказував на те, що незаконні дії відповідача порушують конституційне право позивача на житло. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити з підстав, викладений в запереченнях на позовну заяву. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково по наступних підставах. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 28.02.2002 року. Квартира має три кімнати загальною площею 63,94 кв.м., не приватизована. У 2003 році [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] (свідоцтво про одруження [NUMBER] від 22 березня 2003 року). Від шлюбу народився син - [PERSON]. 14.08.2014р. рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (рішення від 14 серпня 2014 р. справа № 520/4941/14ц). На даний час [PERSON] має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання особи неповнолітня [PERSON] зареєстрована з 31 травня 2016 року за адресою: [ADDRESS]. 16.09.2015 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Однак, позивач надав суду заяву про залишення позову без розгляду. Ухвалою суду від 09.08.2016 року залишено без розгляду позовну заяву [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, [PERSON] не визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та її двох неповнолітніх дітей слід вселити в квартиру за адресою: [ADDRESS]. Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановити порядок користування зазначеною квартирою суд не має можливості, оскільки позивачем не було надано ніяких даних щодо площі квартири, кількості кімнат, суду не надано копію або оригінал технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що інші позовні вимоги не підлягаю задоволенню. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону або за рішенням суду. Статтею 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. За змістом ч. 1, 2 ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК України).

Outcome: partial