Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася 28.09.2020 року до суду з позовом до Нижньостуденівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про визнання права на приватизацію земельних ділянок. В заяві зазначено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] у віці 83 роки. Як спадкоємець по закону, вона в установленому порядку звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За її заявою було відкрито спадкову справу № 18-2015. За рішенням Міжгірського районного суду від 12.11.2015 році у справі № 302/1062/15-ц за позивачкою у судовому порядку було визнано право власності на батьківський житловий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. Однак на даний час у позиваки виникли труднощі з оформленням права власності на земельні ділянки загальною площею 0,60 га, що були у користуванні батька і згідно погосподарської книги рахувались за дворогосподарством [ADDRESS] , з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,35 га для ведення особистого селянського господарства в ур. «Ласки» с. Н. Студений. Батько позивачки [PERSON] з 1949 року був постійно членом колгоспу ім.. Кірова с. Н. Студений (пізніше КСГП «Бескід») і як члену колгоспу йому було виділено у користування вищевказані земельні ділянки. Як виявилося з незрозумілих причин батька позивачки помилково не було включено у списки на отримання Сертифікату про право на земельну частку (пай), як члену колгоспу при ліквідації КСГП та при проведенні розпаювання. Отримавши у спадщину житловий будинок вона звернулася до сільської ради із заявою про приватизацію зазначених земельних ділянок та за рішенням Н.Студенівської сільської ради від 04.07.2015 року було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які знаходяться в користуванні площею 0,60 га за адресою с. Н. Студений ур. « Ласки », для ведення особистого селянського господарства площею 0,35 га; за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га у [ADDRESS] .. Але виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не видалось можливим, оскільки зазначені земельні ділянки віднесені до земель, які підлягають розпаюванню. Тому позивачка просить визнати за нею право на приватизацію земельних ділянок, що підлягаю паюванню. Позивачка [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить такі задовольнити. Відповідач в особі представника Нижньостуденівської с/ради Міжгірського району - сільський голова Славець В.Ф. на розгляд не з`явився, подано заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов визнав в повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, суд у відповідності до ст.ст. 211, 223 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши позиції сторін та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно довідки виданої виконкомом Н.Студенівської сільської ради Міжгірського району № 861 від 21.08.2020 [PERSON] , який був постійним мешканцем [ADDRESS] , при передачі списків в 1997 році членів КСГП «Бескид» Нижньостуденівській сільській раді, на земельну частку «па» в списках не значиться і сертифікат на право на земельну частку «пай» не видавався, хоча [PERSON] дійсно був постійно членом КСГП «Бескид» з 1951 по 1991 рік і мав право на отримання сертифікату на право на земельну частку «пай» на загальних підставах. Також з довідок виданих виконкомом Нижньостуденівської с/ради вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , із 1999 року по теперішній час земельними ділянками користується та обслуговує їх [PERSON] (позивачка) та станом на 20.082020 земельні ділянки не зайняті. Позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за майном померлого [INFO] [PERSON] , про підтверджується довідкою державного нотаріуса Дунаєва О.І. виданої 26.08.2020 року. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифіката право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. З урахуванням наведених норм закону та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам діючого законодавства та не порушує права та інтереси інших осіб. Судових витрат до стягнення немає.

Outcome: approved