Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом [PERSON] про стягнення грошових коштів на навчання. В судовое засідання позивач по справі [PERSON] не прибула, однак від неї поступила заява про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти постановлення заочного рішення по даній справі. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дочкою відповідача по справі [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження останньої, виданого 07.08.1997 року виконкомом Назавизівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (ас.5). Відповідач по справі [PERSON] зареєстрований в [INFO], однак фактично не проживає з сімєю, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеного депутатом Назавизівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (ас.14). На даний час позивач по справі [PERSON] повнолітня та навчається на третьому курсі в ДВНЗ «Івано-Франківський національний медичний університет» на денній платній формі навчання, що стверджується довідкою, виданою ДВНЗ «Івано-Франківський національний медичний університет» за №91 від 02.02.2017 року (ас.13). Згідно договору №358 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами від 18.08.2014 року строк надання освітньої послуги з 01.09.2014 року по 30.06.2020 року (ас.7). Відповідач по справі [PERSON], як встановлено в судовому засіданні працює у ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на посаді «майстер зміни», отримує заробітну плату, однак кошти на навчання дочки не надає. Виходячи із принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, який передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON] відповідно до ст.185 СК України, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дочку [PERSON], а тому вказані додаткові витрати підлягають стягненню в сумі 8400 грн. за оплачене позивачем по справі [PERSON] навчання. А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 640 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави та 500 грн. судових витрат в користь позивача по справі. На підставі ст.ст. 182, 185, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: approved