Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, заподіяних внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 10 серпня 2017 року відповідач, здійснивши паркування автомобіля не вжив заходів, щоб не допустити його самовільного руху, внаслідок чого автомобіль покотився з місця та здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної події автомобіль позивача отримав численні механічні пошкодження, які наведені у адміністративних матеріалах, перелік необхідних для усунення цих пошкоджень запчастин, матеріалів, їх вартість та вартість робіт наведені у рахунку-фактурі № ОД-0003601 від 17 серпня 2017 року та складає 17\~720 гривень 86 копійок. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 11 вересня 2017 року винним в скоєнні ДТП визнано відповідача. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача отримав численні механічні пошкодження, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення серія БР №006694 від 10 серпня 2017 року з додатками. Винним у вказаному ДТП визнано відповідача на підставі постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 11 вересня 2017 по справі № 521/13118/17 року, якою встановлено, що відповідач керував транспортним засобом на підставі тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом. Загальна вартість робіт та матеріалів, необхідних для усунення завданих Відповідачем пошкоджень складає згідно рахунку-фактури, складеному Товариством з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Одеса» № ОД-0003601 від 17 серпня 2017 року 17\~720 гривень 86 копійок. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 3 цієї статті, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також, згідно ч. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч.4 цієї статті, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, відповідає наявним у справі доказам та поясненням сторін, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків, заподіяних внаслідок пошкодження майна, в розмірі 17\~720 гривень 86 копійок. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved