Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом у якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок із господарчими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.09.1993 року [PERSON] продала вказаний будинок КСП ім. Петровського в особі Махно Н.Г., а 23.04.1994 року [PERSON] купила вказаний будинок у КСП ім. Петровського та користується до даного часу. [PERSON] оформила право власності на земельну ділянку під будинком і звернувся до реєстраційної служби Кіровоградського РУЮ із заявою про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, проте отримала рішення про відмову, оскільки відсутні документи, що посвідчують виникнення права власності. На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] більше десяти років володіє та користується вказаним будинком і не має можливості іншим чином оформити право власності, остання вважає наявними достатні підстави для визнання за нею права власності за набувальною давністю. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав вказаних у позовній заяві та просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач Могутненська сільська рада, Кіровоградського району та області, свого представника у судове засідання не направили, проте надали суду письмову заяву в якій просили розглянути справу без участі їх представника, а також не заперечували проти задоволення позову (а.с.40). Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно вимог ст.344 ч.1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок №144 від 06.03.1989 року, виданого на підставі рішення Кіровоградського райвиконкому №54 від 10.02.1989 року, житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], належить на праві особистої власності [PERSON] (а.с.48). Архівна довідка №112077 від 10.10.2014 року та довідка №764-17/20 від 09.12.2014 року, які надано ОКП «Кіровоградське ООБТІ», свідчать, що станом на 01.01.2013 року житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 06.03.1989 року, виданого на підставі рішення Кіровоградського райвиконкому №54 від 10.02.1989 року (а.с.12, 62). Згідно договору купівлі-продажу від 01.09.1993 року, який посвідчено секретарем Могутненської сільської ради, Кіровоградського району та області, та зареєстровано за №35, [PERSON] продала житловий будинок із господарчими спорудами, який розташований за адресою: Кіровоградська область та район, с. Могутнє, а КСП ім. Петровського в особі Махно Н.Г. придбали вказаний будинок (а.с.7). Довідка та квитанція №235, які видано КСП ім. Петровського свідчать, що [PERSON] внесла кошти за житловий будинок до каси господарства у повному обсязі (а.с.8-9). Відповідно до свідоцтва про право власності [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га., що розташована за адресою: [ADDRESS], яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.10, 47). Рішення №16895903 від 31.10.2014 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок із господарчими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки відсутні документи, що посвідчують виникнення та перехід права власності (а.с.11). Технічні паспорти від 09.03.1988 року та 03.08.2013 року на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], свідчать, що проведено технічну інвентаризацію (а.с.13-22). Відповідно до будівельного паспорту №75 від 18.08.2014 року [PERSON], як забудовник, проводила будівельні роботи на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.23-28). Згідно звіту про оцінку № 286339_12112014_51 від 12.11.2014 року ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], складає 37 530 грн. (а.с.29-30). Довідка №264 від 12.12.2014 року, яку видано виконкомом Могутненської сільської ради, свідчить, що [PERSON], [INFO], дійсно з 10.10.1993 року проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], являється власником будинку, згідно погосподарської книги №5 особистий рахунок [NUMBER], а також договору купівлі-продажу будинку від 01.09.1993 року між [PERSON] і представником КСП ім. Петровського в особі Махно Н.Г., оскільки [PERSON] брала суду на купівлю будинку (а.с.49, 58). Згідно витягу із погосподарської книги №4 особовий рахунок [NUMBER] [PERSON], [INFO], являлась власником домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], однак вибула 15.09.1993 року в м. Новоукраїнка, Кіровоградської області до доньки (адреса невідома) (а.с.57). Згідно довідки УДМС України в Кіровоградській області від 24.12.2014 року за обліками відділу адресно-довідкової роботи, місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться (а.с.66). Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, враховуючи те, що [PERSON] за період проживання у спірному будинку з 1993 року відкрито, добросовісно та безперервно користується нерухомим майном, постійно доглядала за будинком, сплачувала всі необхідні платежі по утриманню будинку, отримала необхідні дозволи та здійснила прибудови, виконувала інші роботи по догляду за будинком, оформила в установленому законом порядку право власності на земельну ділянку під будинком, крім того ніхто ніяких претензій щодо будинку не заявляв і на будинок не претендував, визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності за набувальною давністю є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved