Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила визнання за нею право власності на нерухоме майно житловий будинок № 36 по вул. Садовій у с. Іванопілля Костянтинівського району Донецької області, що належав її померлому 01.06.1993 року прадіду [PERSON], за набувальною давністю. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що померлий у спірному будинку був зареєстрований з 1980 по 1989 рік та з початку 1990 року переїхав на місце проживання в [INFO], де мешкав по вул. Українська, будинок 28 до дня смерті. Позивач відкрито проживає у спірному будинку з народження 17 квітня 1972 року, в тому числі має в ньому зареєстроване місце проживання з 25.11.1988 року, та з 1990 року опікується будинком. Вважає себе єдиним добросовісним володільцем та користувачем вказаного житлового будинку. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача, Іванопільської сільської ради Костянтинівського району, не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що не претендує на спірний будинок та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином в порядку передбаченому п. 4 ч. 7 ст. 128, ч. 4 ст.130 ЦПК України, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала. Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON], [INFO], уродженка м. Костянтинівка Донецької області, з 25 листопада 1988 року має зареєстроване місце проживання за адресою: [INFO], що підтверджується паспортними даними та довідками виконкому Іванопільської сільської ради від 11.09.2017 р. за № 1753, №1754. Разом з [PERSON] у спірному будинку мають зареєстроване місце проживання дочка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] За вказаною адресою [PERSON] надаються житлово-комунальні послуги, зокрема з вивезення побутового сміття, газопостачання, електропостачання, що підтверджується копіями відповідних квитанцій про сплату за спожиті послуги, договорами про їх надання. Домоволодіння, що складається з житлового будинку А-1, жилою площею 49,8 м кв., загальною площею 77,2 м кв., з надвірними будівлями, які складаються з погреба К, сараю В-1, гаража Б-1, вбиральні В, що розташоване по вулиці Садовій, 36 в селі Іванопілля Костянтинівського району Донецької області, згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10 жовтня 1988 року, виданим виконкомом Іванопільської сільської ради, копія якого міститься в матеріалах справи, належало [PERSON], право власності якого зареєстровано 10.10.1988 р. за №414кн2 Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації. Відповідно до довідок виконкому Іванопільської сільської ради від 12.08.2013 р. за № 864 та № 867, згідно погосподарських книг [PERSON], [INFO], мав зареєстроване місце проживання в спірному будинку в період з 1980 по 1989 рік, та на момент його вибуття разом з ним мали зареєстроване місце проживання: зять [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], правнука [PERSON], [INFO], та правнука [PERSON], [INFO] 01 червня 1993 року в с. Петрівське Вільнянського району Запорізької області помер [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть № 18 від 08 червня 1993 року складеного виконавчим комітетом Любомирівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 16 вересня 2013 року за № 00012752152. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2013 року за № 233/6068/13-ц, копія якого додана до позовної заяви, встановлено, що [PERSON], який помер 01 червня 1993 року у с. Петрівське Вільнянського району Запорізької області, був прадідом [PERSON], яка народилася 17 квітня 1972 року у м. Костянтинівка Донецької області. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49485282 від 17.10.2017 року, наданої Другою Костянтинівською державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON] в спадковому реєстрі відсутня. Проте спадщину після померлого [PERSON] прийняв його син [PERSON], [INFO], який проживав та мав зареєстроване місце проживання разом з померлим на день його смерті в с.Петрівське, вул. Українська, 28, Вільнянського району Запорізької області, що підтверджується довідкою Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 13.10.2017 року. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00019126681 від 29.11.2017 р. та актового запису про смерть № 14 від 23 серпня 2007 року, складеного виконкомом Любомирівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, копія якого міститься в матеріалах справи, [PERSON] помер 23 серпня 2007 року. На час смерті останнього разом з ним за однією адресою проживала його дружина [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 29.11.2017 року. Відповідно до копії спадкової справи № 67 за 2008 рік, наданої Вільнянською державною нотаріальною конторою, після [PERSON], померлого 23.08.2007 року, спадщину прийняла його дружина [PERSON], [INFO]. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00019261430 від 20.12.2017 р. та актового запису про смерть № 10 від 27 травня 2009 року, складеного виконкомом Любомирівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, копія якого міститься в матеріалах справи, [PERSON] померла 25 травня 2009 року. На час смерті останньої разом з нею інші особи не мали зареєстроване місце проживання, що підтверджується довідкою Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 19.12.2017 року. Відповідно до копії спадкової справи № 437 за 2009 рік, наданої Вільнянською державною нотаріальною конторою, після [PERSON], померлої 25.05.2009 року, спадщину за заповітом прийняли її дочки: [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], та [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 08.02.2018 р. за № 01-17/01/0404, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]; [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Спірний будинок, який розташований за адресою Костянтинівський район, с. Іванопілля, вул. Садова, 36 до свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих [PERSON], [PERSON], включений не був. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] успадкували майнові права, які мав за життя [PERSON], вказані особи є належними відповідачами по справі. Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані в судовому засіданні, пояснили, що є сусідами позивача у справі. В спірному будинку позивач проживає із народження. Будинком володіє відкрито та безперервно. Разом з нею проживає повнолітня дочка [PERSON], онук [PERSON], чоловік. Весь цей час позивач опікується будинком, утримує його, сплачує комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Згідно із п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання цим Кодексом. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном, яке належало [PERSON], оскільки з народження її місце проживання у спірному будинку було зареєстровано разом із батьками [PERSON], [PERSON], та прадідом [PERSON]І, а після того як залишилась одна проживати у вказаному будинку самостійно заволоділа ним, не порушуючи прав інших осіб. Обставини щодо відкритості, безперервності володіння нерухомим майном домоволодінням, що розташоване по вулиці Садовій, 36 в селі Іванопілля Костянтинівського району Донецької області, протягом десяти років підтверджується показаннями свідків, квитанціями про сплату комунальних послуг, документами, що підтверджують зареєстроване місце проживання позивача у вказаному будинку. Таким чином, позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє спірним будинком близько 30 років, постійно мешкає в ньому. Спірний будинок належить відповідачам [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину після померлої 25.05.2009 р. [PERSON], яка в свою чергу прийняла спадщину після померлого 23.08.2007 р. [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], який помер 01 червня 1993 року. При цьому вони не заявляють до позивача вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна і позивач продовжує відкрито та безперервно володіти спірним будинком. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі зазначеного, суд вважає позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права приватної власності за набувальною давністю на домоволодіння, що складається з житлового будинку А-1, жилою площею 49,8 м кв., загальною площею 77,2 м кв., з надвірними будівлями, які складаються з погреба К, сараю В-1, гаража Б-1, вбиральні В, що розташоване по вулиці Садовій, 36 в селі Іванопілля Костянтинівського району Донецької області, обґрунтованими. Разом з тим, суд вважає, що Іванопільська сільська рада Костянтинівського району Донецької області не є належним відповідачем по справі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Проте судом встановлена наявність спадкоємців після смерті [PERSON], тому з наведеного випливає, що належними відповідачами по справі є [PERSON] та [PERSON] Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] до Іванопільської сільської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю шляхом визнання за [PERSON], [INFO], право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку А-1, жилою площею 49,8 м кв., загальною площею 77,2 м кв., з надвірними будівлями, які складаються з погреба К, сараю В-1, гаража Б-1, вбиральні В, що розташоване по вулиці Садовій, 36 в селі Іванопілля Костянтинівського району Донецької області, за набувальною давністю. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судовий збір, сплачений позивачем при подачі даного позову до суду, на його рахунок.

Outcome: partial