Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 05.11.1997 року перебуває з відповідачем у шлюбі в якому у них народився син, який вже повнолітній. Спільне життя із відповідачем не склалось і причиною цього є деспотична поведінка відповідача в сім`ї. Перебуваючи в шлюбі, позивачка перебувала в постійному стресі, терпіла приниження зі сторони чоловіка, який ображав її нецензурними словами, застосовував до неї фізичне насильство. Приходячи додому у нетверезому стані він, вчиняв скандали, бив її, виганяв з дому. Така поведінка відповідача відбувалась у присутності їхнього сина. Позивачка неодноразово з дитиною змушена була втікати з дому. Її намагання вплинути на поведінку відповідача в сім`ї не дало позитивних результатів. Чоловік про сім`ю не дбає, матеріально сім`ю не забезпечує. Вичерпавши всі засоби до створення нормальних сімейних взаємовідносин, та проаналізувавши їхні відносини, дійшла переконання про порушення питання про розірвання шлюбу. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше сімейне життя вважає неможливим. За таких обставин просить суд шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 05 листопада 1997 року у Садковицькій сільській раді Самбірського району Львівської області (актовий запис № 7). ( а.с. 3). У шлюбі в сторін народився син, який на час подачі позову в суд є повнолітнім. Згідно викладеного позивачкою у позовній заяві та зазначеного в судовому засіданні відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи всі обставини справи - судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивачки, що її відносини з чоловіком як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно.

Outcome: approved