Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 26 листопада 2006 року Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 32. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 26 листопада 2006 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем були припинені до народження дитини. Сімейне життя не склалось у зв'язку з грубим ставленням відповідача до неї. Також вказує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між нею та відповідачем неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, а також щодо утримання дитини між ними немає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, подала заяву про розгляд справи в заочному порядку та вказала, що вони з відповідачем не підтримують подружніх стосунків з грудня місяця 2013 року. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням Ф-119 від 04 серпня 2014 року про вручення судової повістки, що повернулось до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Зважаючи на викладене, вважається, що судовий виклик на 07 жовтня 2014 року [PERSON] вручено належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви позивачки про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26 листопада 2006 року між [PERSON] та [PERSON] Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 32, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені фактично з грудня місяця 2013 року. Сімейне життя не склалось у зв'язку з грубим ставленням відповідача до неї. Також встановлено, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, а також щодо утримання дитини між ними немає. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимогі на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Outcome: approved