Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на доньку - [PERSON], [INFO], зазначивши, що відповідач перестав піклуватись про здоров'я, виховання, духовний та фізичний розвиток дитини, в силу чого позивачка змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого повторно 11.03.2014 року та зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Довідка № 494 від 26.03.2014 року, видана Сутискською селищною радою Тиврівського району Вінницької області, зазначає, що на утриманні [PERSON] перебуває її донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею по [ADDRESS]. (аюсю 4). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину передбачені статтею 181 СК України, а саме: ч. 3 ст. 181 цього Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на вище викладене, взявши до уваги зазначені позивачкою обставини щодо нерегулярного та мінливого доходу відповідача, при цьому врахувавши, що мінімальний розмір аліментів згідно норми ч.2 ст. 182 СК України на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з огляду на обставини спірних правовідносин та станом на день звернення позивачки до суду з даним позовом відповідна мінімальна межа становить 309 грн. 60 коп., врахувавши відсутність достатніх обгрунтувань з боку позивача щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1500 грн. 00 коп., суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на доньку в розмірі 500 грн. 00 коп., з розподілом судових витрат згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial