Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: позов задовольнити. Прийняти рішення, яким розірвати шлюб між нею [PERSON] (дошлюбне прізвище Леонтье) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який зареєстровано 12.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 58. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Хандусь». Дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживанні із нею [PERSON]. В позовній заяві зазначила, що 12.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між нею [PERSON] (дошлюбне прізвище Леонтье) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] про, що зроблено актовий запис №58. Від шлюбу в них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що у них різні погляди на життя, відповідач не дбав про сімю, практично жив своїм життям, не цікавився проблемами сімї, тому вони розійшлися і разом не проживають спільним подружнім життям більше року. Шлюб існує формально спорів відносно спільно набутого майна у них не існує все вирішили добровільно. Терміну на примирення просить не надавати. На підставі наведеного позовні вимоги просить задоволити. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між гр. [PERSON], [INFO] та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Леонтье) [PERSON], [INFO], зареєстрований 12.08.2004 року відділом Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 58, що стверджено свідоцтвом про одруження серії 1-НМ № 117408, виданим 12.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Від шлюбу сторони мають двох дочок [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 000972, виданого 30.03.2005 року виконкомом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про народження серії I-НМ № 046392, виданого 02.11.2006 року виконкомом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу вимог ч.1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй набуте у шлюбі прізвище Хандусь. Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 2, 3, 21, 24, 55, 56, 112, 113, 114, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved