Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання наймачем житлового приміщення. В судове засідання представник позивачки не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просив справу слухати в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 16 жовтня 2000 року №691 чоловіку позивачки [PERSON], було надано квартиру [ADDRESS], житловою площею - 24,5 кв.м., складом сім'ї з двох чоловік, що підтверджується ордером на житлове приміщення №50 серії СФ від 02 жовтня 2000 року. На [PERSON] як на основного квартиронаймача був оформлений фінансово-особистий рахунок на квартиру [ADDRESS]. До складу сім'ї [PERSON] входила позивачка [PERSON], оскільки була його дружиною, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 25 січня 1978 року, серії [NUMBER] На підставі вищезазначеного ордеру позивачка разом з чоловіком вселилась у вищевказану квартиру, що підтверджується довідкою з місця реєстрації про склад сімї та прописку від 20 жовтня 2014 року та з 12 грудня 2000 року позивачка з чоловіком прописані у вищезазначеній квартирі. [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтво про смерть серії серії [NUMBER] від 28 травня 2005 року. Після смерті свого чоловіка позивачка [PERSON] продовжує мешкати у квартирі [ADDRESS], що підтверджується актом від 20 жовтня 2014 року. Згідно ст.106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом із ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ч.3 ст.64 ЖК України до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст.65 ЖК Української PCP, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. З метою вирішення питання щодо визнання [PERSON] наймачем вищезазначеної квартири, замість померлого чоловіка, позивачка зверталась неодноразово до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради. Як вбачається із останньої відповіді від 07 листопада 2014 року за №Ч-196-03о\\п\\1832 позивачці [PERSON] було відмовлено у переоформлені особистого рахунку квартири наймача з посиланням на те, що виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради не має на це повноважень посилаючись на те, що житловий будинок в якому мешкає позивачка не перебуває на балансі у будь-якої організації, що має повноваження на утримання житлового фонду та не перебуває у комунальній власності. Відповідно до ч.1 ст.817 ЦК України, наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, мають право за їхньою взаємною згодою та за згодою наймодавця вселити у житло інших осіб для постійного проживання у ньому, згідно ч.2 особи, які вселилися у житло відповідно до ч.1 цієї статті, набувають рівних з іншими особами прав користування житлом, якщо інше не було передбачено при їх вселенні. Відповідно до ч.2 ст.824 ЦК України у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У зв'язку з вище висловленим, враховуючи, що позивачка проживала з чоловіком, який був відповідальним наймачем, вели спільне господарство, здійснювали поточні ремонти та сплачували комунальні платежі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання наймачем житлового приміщення обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved