Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09 серпня 2018 року і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис 321. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2013 р. шлюб між сторонами розірвано. Як зазначає позивач, після розірвання шлюбу між сторонами була усна домовленість, про те, що батько дитини допомагатиме матеріально її утримувати, однак така допомога зі сторони [PERSON] відсутня, жодних коштів позивач не отримує. З 2012 року відповідач не бере участі у вихованні та утриманні доньки. Належний рівень життя дитини позивач самостійно не може забезпечити, тому батько, який здоровий, працевлаштований може сплачувати аліменти на утримання спільної дитини. Також, позивач вказує, що відповідач інших осіб на утриманні немає, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, у зв'язку з чим, позивач звернулась до суду та просить задовольнити позовні вимоги. 23 серпня 2018 року ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. У подальшому, ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 30 жовтня 2018 у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що 09 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 321 був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу у сторін [INFO] року народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 05. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Як зазначає позивач, донька проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Також, позивач зазначає, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги, для утримання доньки, хоч і між ними була домовленість, а тому просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дітей відповідного віку визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний вік. Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає позивач, [PERSON] є працевлаштованим, інших осіб на його утриманні немає та стан здоров'я має можливість надавати кошти на утримання дитини. Зважаючи на те, що обоє батьків мають обов'язок утримувати дитину, оскільки малолітня донька проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки має відбуватися з 09 серпня 2018 року - дати звернення до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що судовий збір при подачі позову про стягнення аліментів не сплачувався позивачем на підставі положень Закону України «Про судовий збір». Виходячи з наведеного,

Outcome: approved