Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розподіл майна подружжя, а [PERSON] не погоджуючись з даним позовом звернувся із зустрічним позовом про стягнення грошової суми. [PERSON], після уточнення своїх позовних вимог, обґрунтувала їх тим, що за час сумісного проживання ними було придбано телевізор SAMSUNG вартістю 4 000 грн., холодильник LG вартістю 6 000 грн., морозильна камера «Атлант», вартістю 3\~000 грн., газова плита «АРИСТОН» вартістю 1000 грн., електродуховка вартістю 2000 грн., мікрохвильова піч вартістю 1 000 грн., кухонний гарнітур вартістю 5 000 грн., шафа-купе вартістю 3\~000 грн., шафа-купе, вартістю 3\~000 грн., мякий куток та два крісла вартістю 3500 грн., комод для речей вартістю 800 грн., відеокамера вартістю 6000 грн., пароварка вартістю 1 500 грн., пилосос «BOSH» вартістю 800 грн., електромясорубка вартістю 2 000 грн., кухонний комбайн вартістю 1 600 грн., автомобіль КАМАЗ 53212 1988 року випуску д.н.з. [NUMBER] вартістю 130 940 грн., автомобіль КАМАЗ 5320 1990 року випуску д.н.з. [NUMBER] вартістю 123\~120 грн., автомобіль CHERY T11 TIGGO 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER] вартістю 169\~810 грн., автомобіль RENAULT MAGNUM 440 2001 року випуску д.н.з. [NUMBER] вартістю 281\~876 грн. 08 коп., напівпричіп бортовий KOGEL SNCO 24 1998 року випуску вартістю 138\~190 грн. 75 коп., напівпричіп бортовий TROULLET ST 3390 1994 року виготовлення д.н.з. [NUMBER] вартістю 114\~790 грн., напівпричіп STAS S34 3CI 1990 року випуску, вартістю 266\~745 грн. 15 коп., причіп ГКБ 8350 1981 року випуску д.н.з. [NUMBER], вартістю 137\~183 грн. 22 коп., причіп ГКБ 819 1988 року випуску д.н.з. [NUMBER], вартістю 19\~560 грн., на загальну суму 1\~426\~415 грн. 20 коп. Яке просить визнати спільною сумісною власністю подружжя, та із якого на ? частину має законне право та просить розділити майно наступним чином, виділивши їх в користування та власність автомобіль Рено з напівпричепом, та автомобіль Черрі Тігго, а всього на суму 589\~876 грн., а [PERSON], виділити решту майна на суму 836\~898 грн. 37 коп. та стягнути різницю в сумі 123\~690 грн. 50 коп. Крім того просила стягнути судові витрати та вжити заходів по вирішення питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль РЕНО. [PERSON], свій зустрічний позов обґрунтував тим, що під час шлюбу ними було придбано майно, яке [PERSON], забрала після розлучення, а саме: телевізор SAMSUNG вартістю 4 000 грн., мякий куточок та два крісла вартістю 3500 грн., комод для речей вартістю 800 грн., комод для взуття вартістю 400 грн., пилосос «BOSH» вартістю 800 грн., відеокамеру вартістю 6000 грн., пароварку вартістю 1600 грн., а всього на суму 20\~600 грн. Крім того в 2012 році за кредитні кошти був куплений автомобіль [NUMBER], який зареєстрований на дочку [PERSON] вартістю 15000 доларів США (еквівалент 375\~000 грн.), який був після розірвання шлюбу відчужений [PERSON] Під час шлюбу 07 травня 2012 року ним, за згодою [PERSON], (поручитель за договором) було укладено кредитний договір № R 53700245618В на споживчі потреби в інтересах сімї, на суму 200\~000 грн., за які був придбаний автомобіль МАН та зареєстрований на дочку [PERSON] Тому, вважає, за необхідне стягнути з [PERSON], половину вартості сплаченого кредиту та половину вартості речей, а всього на суму 367\~000 грн. В судовому засіданні [PERSON], яка в подальшому до судового засідання не зявлялась та її представник свої позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити та стягнути судові витрати по справі, а зустрічний позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні, крім того просили винести окрему ухвалу по факту невиконання ухвали суду щодо заборони відчуження майна. [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом визнали частково та не заперечували проти передачі напівпричепу KOGEL SNCO 24 у власність [PERSON], а зустрічний позов підтримали та просили стягнути судові витрати за проведення експертизи. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами сімейного та цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Березоворудської сільської ради Пирятинського району. В подальшому рішенням Соснівського районного суду від 11 березня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. За час сумісного проживання сторонами та погоджено сторонами в судовому засіданні, ними було придбано наступне майно, а саме: телевізор SAMSUNG вартістю 4 000 грн., холодильник LG вартістю 6 000 грн., морозильну камеру «Атлант», вартістю 3\~000 грн., газова плита «Аристон», вартістю 1\~000 грн., електро-духовка вартістю 2000 грн., кухонний гарнітур вартістю 5\~000 грн., шафа-купе вартістю 3\~000 грн., шафа-купе, вартістю 3\~000 грн., вантажна машина RENAULT MAGNUM 440, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 281\~876 грн. 08 коп., напівпричіп, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 138\~190 грн. 75 коп., а всього на загальну суму 447\~066 грн.83 коп. Решту майна, яке було заявлено сторонами, а саме: телевізор Самсунг вартістю 4000 грн., мякий куточок та два крісла вартістю 3500 грн., (зі слів [PERSON], забрала дочка), мікрохвильова піч вартістю 1000 грн., комод для речей вартістю 800 грн., комод для взуття вартістю 400 грн., пилосос «BOSH» вартістю 800 грн., відеокамера вартістю 6000 грн., пароварка 1500 грн., мясорубка вартістю 2000 грн., та кухонний комбайн вартістю 1600 грн., на зальну суму 21600 грн., суд виключає з переліку майна, яке підлягає до розподілу, так як сторонами на надано обєктивних та документальних даних про наявність даного майна в одного із сторін. В частині рухомого майна, а саме: автомобіль КАМАЗ 53212 1988 року випуску д.н.з. [NUMBER] вартістю 130 940 грн., автомобіль КАМАЗ 5320 1990 року випуску д.н.з. [NUMBER] вартістю 123\~120 грн., автомобіль CHERY T11 TIGGO 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER], вартістю 169\~810 грн., напівпричіп бортовий TROULLET ST 3390 1994 року виготовлення д.н.з. [NUMBER] вартістю 114\~790 грн., напівпричіп STAS S34 3CI 1990 року випуску, вартістю 266\~745 грн. 15 коп., причіп ГКБ 8350 1981 року випуску д.н.з. [NUMBER], вартістю 137\~183 грн. 22 коп., та причіп ГКБ 819 1988 року випуску д.н.з. [NUMBER], вартістю 19\~560 грн., а всього на суму 962\~148 грн. 37 коп., суд вважає його виключити із переліку майна, яке заявлено стороною до розподілу, так як з матеріалів справи вбачається, що під час перебування у шлюбі дані транспортні засоби відповідно до наданих письмових доручень були передані третім особам в користування з правом їх реалізації за взаємною згодою сторін по справі, що підтверджено відповідними розписками (т.2 а.с. 13-17), а два причепи (ГКБ 819, 1988 року та STAS 1990 року) були здані відповідно до Актів від 13 листопада 2013 року та 19 грудня 2012 року на лом у звязку із їх пошкодженням, а встановлену їх вартість відповідно до Звіту № 30/16 від 12.02.2016 року (т.1 а.с.233-260) суд оцінює критично. Таким чином, сторони розпорядились даним майном, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі. З-приводу позовних вимог в частині кредитного договору № R53700245618B від 07 травня 2012 року, суд приходить до наступного. Даний кредит був укладений між банком на [PERSON], а поручителем виступила [PERSON] (т.1 а.с. 128-133), з умов якого випливає, що відповідно до п.2.1 Кредитного Договору позичальник зобовязується використати Кредит виключно за такими цільовим призначенням: - на споживчі потреби в інтересах сімї. Тобто, за дані кошти було придбано вантажний автомобіль, який був зареєстрований на їх спільну дочку [PERSON]. Відповідно до наданої Довідки банку ПАТ «ВТБ Банк» (т.2 а.с.6) вбачається, що [PERSON], сплатив кошти по кредиту в сумі 343\~503 грн. 93 коп., тому половина його вартості підлягає до стягнення з [PERSON] Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. За змістом статті 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне. За статтею 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі. Разом з тим, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним. Так, пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність. Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозвязку слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даної справи. Враховуючи дані норми закону, а також не утискуючи права сторін, суд вважає, що первісний позов та зустрічний позов підлягають до часткового задоволення та проведення розподілу майна наступним чином: визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на наступне майно загальною вартістю 447 066 грн.83 коп., а саме: телевізор SAMSUNG вартістю 4 000 грн., холодильник LG вартістю 6 000 грн., морозильну камеру «Атлант», вартістю 3\~000 грн., газова плита «Аристон», вартістю 1\~000 грн., електро-духовка вартістю 2000 грн., кухонний гарнітур вартістю 5\~000 грн., шафа-купе вартістю 3\~000 грн., шафа-купе, вартістю 3\~000 грн., вантажна машина RENAULT MAGNUM 440, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 281\~876 грн. 08 коп., напівпричіп, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 138\~190 грн. 75 коп., Розподілити між сторонами спільно нажите майно, виділивши в натурі та визнати за [PERSON] право власності на: НАПІВПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е, марки KOGEL SNSO 24, номер шассі WK0SNC024W0722180, державний номерний знак [NUMBER] вартістю 138\~190 грн. 75 коп. Виділити в натурі та визнати за [PERSON] право власності на: телевізор SAMSUNG вартістю 4 000 грн., шафу-купе вартістю 3\~000 грн., шафу-купе, вартістю 3\~000 грн., кухонний гарнітур вартістю 5\~000 грн., газову плиту «Аристон», вартістю 1\~000 грн., електро духовку вартістю 2\~000 грн., холодильник LG вартістю 6 000 грн., морозильну камеру «Атлант» вартістю 3 000 грн., вантажний автомобіль RENAULT MAGNUM 440, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 281\~876 грн. 08 коп., а всього на загальну суму 308\~876 грн.08 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю вартості часток в спільному майні в сумі 170 685 грн. 33 коп. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати в сумі 497,80 грн. та стягнути з [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 3670 грн. В решті позовних вимог відмовити. Крім того, суд вважає відмовити [PERSON] у задоволенні вимоги про винесення окремої ухвали по факту невиконання ухвали суду щодо заборони відчуження майна та рекомендувати останній звернутися до органів поліції в порядку ст. 214 КПК України.

Outcome: partial