Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що 26.05.2015 року помер її батько [PERSON], протягом встановленого строку вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. ЇЇ брат [PERSON], тобто син померлого звернувся із заявою про відмову від спадщини на її користь. Однак отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у виді частки у праві власності на будинок №243 по вул. Ворошилова м. Скадовська Херсонської області, оскільки вказаний будинок придбаний ним в шлюбі з відповідачкою, право власності на будинок зареєстровано на останню, тоді як частка у праві власності спадкодавця не виділена. Крім того, у неї відсутні оригінали право установчих документів на нерухоме майно. Просить визнати, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вказаний будинок становить 1/2, визнати за нею право на 1/2 частину у праві власності на житловий будинок. В ході судового розгляду доповнила вимоги та просила визнати, що частка [PERSON] у праві власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку площею 0,0699 га також становить 1/2, тому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування жилого будинку. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що у батька після розлучення з її матірю залишилася квартира на вул. Адміральській в м. Миколаєві, яку він продав та купив квартиру в Миколаєві на вул. Адмірала Макарова, продавши її придбав квартиру на вул. Фрунзе в м. Миколаєві. Після продажу цієї квартири, в 2005 році разом з відповідачкою придбали будинок №243 по вул. Ворошилова м. Скадовська Херсонської області. Вказаний будинок є спільним майном подружжя, оскільки з відповідачкою шлюб укладено в 2001 році. Представник позивачки пояснив, що позивачка має право на частку в спадковому майні після смерті свого батька [PERSON], оскільки будинок придбаний в шлюбі з відповідачкою за гроші спадкодавця від продажу квартири [ADDRESS]. Також позивачка має право на відповідну частину земельної ділянки оскільки їй належатиме частина будинку. Відповідачка не довела, що спірне майно придбано нею за власні кошти. Посилання на покази їх батьків не можна брати до уваги, так як передача грошей не може бути підтверджена тільки усними показами. Зауважив, що [PERSON] протягом 2001-2005 років також був приватним підприємцем та мав дохід. Вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідачка, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], позов не визнала та пояснила, що спірний будинок придбаний на її власні кошти які вона заробила як приватний підприємець та гроші які надали їй батьки. Її чоловік [PERSON] перепродував свої квартири, після продажі останньої квартири він придбав автомобіль, отже гроші на квартиру не давав. В якості приватного підприємця її чоловік дохід не отримував, отже будинок та земельна ділянка є не обєктом спадщини. Крім того вважає, що [PERSON] [INFO] яка є донькою [PERSON] слід вважати такою, що прийняла спадщину, оскільки є неповнолітньою, вона виступає в своїх та її інтересах як матір. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. 28.05.2015 року помер [PERSON], (а.с.10) який є батьком позивачки та її брата [PERSON], що відповідачка не оспорює та що підтверджується копіями свідоцтв про народження.(а.с.11, а.с.177 зворотній бік) Позивачка [PERSON] та її брат [PERSON] в установлений строк звернулися із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно позивачці відмовлено у звязку з відсутністю право установчих документів на спадкове майно. [PERSON] відмовився від спадщини на користь сестри [PERSON] (а.с.169-170, 171, 182) З 19.05.2001 року [PERSON] уклав шлюб з відповідачкою, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.13) 06.06.2002 року спадкодавець продав квартиру [ADDRESS] за 2000 грн., яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 24.06.1994 року(а.с.260, а.с.261) 07.06.2002 року спадкодавець придбав квартиру [ADDRESS] за 2000 грн., яку продав 27.10.2003 року за 11 608 грн. (а.с.263, а.с.262) 22.08.2003 року спадкодавець купив [ADDRESS] за 4559 грн. яку продав 05.10.2005 року за 2912 грн.(а.с.265, а.с.264) 23.11.2005 року, вже будучи в шлюбі з [PERSON], на підставі договору купівлі - продажу відповідачка стала власницею жилого будинку №243 по вул. Ворошилова в м. Скадовську Херсонської області. Будинок придбано за 23910 грн. (а.с.15, а.с.117) Пункт 21 Договору купівлі-продажу зазначає, що договір [PERSON] укладений за згодою її чоловіка [PERSON], яка викладена в заяві що зберігається в справах нотаріуса. Відповідачка не оспорює, що прізвище її чоловіка зазначено з помилкою в написанні букви «і» замість «и». Крім того, Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, свідчить про виправлення в написанні прізвища «Гріщенко» на «Грищенко».(а.с.216 звор. бік) Про внесення змін до написання прізвища спадкодавця зазначено в листі Миколаївського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану від 10.08.2016 року та лист Центрального районного відділу ДМС в м. Миколаїв.(а.с.249, а.с.215) Після придбання будинку, [PERSON] приватизувала земельну ділянку яка виділена для обслуговування будинку та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0699 га.(а.с.125) Як вбачається з Витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] зареєстрований приватним підприємцем з 04.04.2001 року до 30.11.2005 року (а.с.377), відповідачка також зареєстрована приватним підприємцем з 14.05.2003 року до 04.10.2005 року (а.с.299), отже до придбання будинку подружжя [PERSON] займалися підприємницькою діяльністю. Даних щодо розміру доходів кожного з подружжя або його відсутності за вказаний час судові не надано. В обґрунтування доводів щодо придбання будинку за власні кошти, відповідачкою в якості письмового доказу надано лист її батьків, подружжя Малий щодо надання їй грошей на придбання спірного будинку, однак такі докази не можуть вважатися допустимими оскільки по перше письмові покази не посвідчені нотаріально, по друге, усне твердження особи є недостатнім для доведення факту передання грошей та їх цільового використання саме на придбання будинку.(а.с.228) Твердження відповідачки, щодо придбання [PERSON] автомобіля на всі гроші які в нього були, суд вважає необґрунтованими, оскільки копія довіреності на право керувати та розпорядження автомобілем [NUMBER] від 19.07.2005 року не є договором купівлі-продажу.(а.с.236) Таким чином, суд вважає доведеним факт належності жилого будинку №243 по вул. Софіївська (в минулому вул. Ворошилова) в м. Скадовську Херсонської області до спільного майна подружжя [PERSON], а відтак спадковим майном. Беручи до уваги, норму ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже суд погоджується з позицією позивачки що частка [PERSON] в праві спільної власності на будинок становить 1/2. Однак щодо розміру частки на яку може бути визнано право власності щодо житлового будинку, суд зауважує, що у відповідності до ст.1261 ЦК України, діти та дружина спадкоємця відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від неї. Частина 4 цієї статті зазначає, що неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків передбачених ст.1273 ЦК України, тобто випадків коли вона відмовилась від спадщини. Таким чином, право на спадкування 1/2 частини в праві спільної часткової власності подружжя на будинок після смерті [PERSON] в рівних частках по 1/8 кожний, мають чотири особи: позивачка, її брат, відповідачка та її спільна з [PERSON] неповнолітня донька [PERSON] Враховуючи, що як вбачається з копії свідоцтва про смерть спадкодавець помер в м. Скадовську, відповідачка на час смерті проживала з ним, принаймні іншого не доведено, від спадщини не відмовилась, її слід вважати такою, що фактично прийняла спадщину в розмірі 1/8 частини в праві власності на будинок. Також, слід вважати такою, що прийняла спадщину неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], в силу ч.4 ст.1269 ЦК України.(а.с.127) З рахуванням відмови сина спадкодавця [PERSON] від спадщини на користь [PERSON], його частку має успадкувати позивачка. Таким чином, розмір частки на яку можна визнати за нею право власності у праві власності на будинок становить 1/4, а не 1/2 як вона просить. Згідно п.18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо на приватизованій ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, яка є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу такого будинку, будівлі, споруди між подружжям і виділення конкретної його частини до особи, яка не має права власності або користування земельною ділянкою, до неї переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди відповідно до статті 120 Земельного кодексу (ЗК) України, та статтею 377 Цивільного кодексу (ЦК) України. Таким чином, якщо у подружжя виникла спільна сумісна власність, тобто право другого з подружжя на частину будинку, то у зв'язку з тим, що для обслуговування цього будинку необхідна земельна ділянка, у особи за якою визнається право власності на частину будинку, в такій же частці виникає і право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку (постанова Верховного Суду України від 11 червня 2012 року в справі № 6-66цс11). Таким чином, враховуючи, що будинок є спільним майном подружжя [PERSON], 1/2 частка у праві спільної часткової власності на будинок належала спадкодавцю, у звязку з чим право на 1/4 частку у праві спільної часткової власності на будинок визнається за [PERSON], беручи до уваги, що для обслуговування частини будинку необхідна земельна ділянка, за позивачкою слід визнати право спільної часткової власності на 1/4 частину земельної ділянки для обслуговування цього будинку.

Outcome: partial