Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) із земель колишнього радгоспу «Новгород-Сіверський». Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з 1992 року по 1999 роки включно працювала дояркою в радгоспі «Новговгород-Сіверський», але в подальшому звільнилась, переїхавши в інший населений пункт. На момент розпаювання, а саме у 1995 році вона залишалась членом КСП «Новгород-Сіверське», але не отримувала на руки державний акт. Водночас у подальшому з'ясувалося, що її помилково не було включено до списку громадян-членів КСП «Новгород-Сіверське», який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю зазначеного підприємства, у зв'язку з чим вона позбавлена можливості у позасудовому порядку підтвердити своє право на відповідну земельну частку (пай). У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд звернути увагу на те, що в КСП «Новгород-Сіверське» у 2010 році сталася пожежа в приміщенні контори тому не зберігся архівний фонд та згідно довідки з Н-Сіверської міської ради КСП «Новгород-Сіверське» було реорганізовано у 1996 році в ТОВ «Новгород-Сіверське». Представник відповідача Буй Г.Г у судове засідання не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] підтвердила те, що дійсно [PERSON] працювала разом з нею багато років у КСП «Н-Сіверське» та була членом підприємства і на момент розпаювання у 1996 році продовжувала працювати. Вона особисто у 1997 році робила вибірку осіб за дорученням, яких необхідно було включати до списку, а як пропустили прізвище [PERSON] вона пояснити не може. [PERSON] у судовому засіданні, допитана в якості свідка пояснила, що вона знайома з позивачкою з 1975 року, вони разом працювали доярками в радгоспі «Н-Сіверський» та не змінювали місце роботи. Впевнена, що [PERSON] мала право на отримання земельної частки при розпаюванні земель радгоспу у 1997 році. Особисто вона, наприклад , отримала всі необхідні документи на свою земельну ділянку. Заслухавши появнення позивача та її представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, згідно розпорядження Новгород-Сіверської райдержадміністрації від 04.02.1997 року №35 землю КСП «Н-Сіверське», що розташована на території м.Н-Сіверський, передано в колективну власність членів вказаного підприємства для сільськогосподарського виробництва, на підтвердження чого видано державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 10 лютого 1997 року, який зареєстровано в книзі записів державних актів за № 97 (а.с. 14). Земельна частка (пай) по КСП «Н-Сіверське» становить 5,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж у натурі (на місцевості) (а.с.15). При цьому згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім'я позивача, як члена КСП «Н-Сіверський», сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався, що свідчить про невключення її до списку - додатку до згаданого вище державного акту на право колективної власності на землю . Як вбачається з Архівної довідки Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 26.02.2018 року № 07-07/6С в архівному фонді радгоспу «Новгород-Сіверський» у протоколі загальних зборів членів КСП значиться, що колективне сільськогосподарське підприємство «Новгород-Сіверське» м. Новгород-Сіверський Чернігівської області було утворено 27.04.1996 року на засіданні уповноважених членів трудовго колективу радгоспу «Новгород-Сіверський». Протоколи зборів засновників ТОВ «Новгород-Сіверське» за 2000-2008 відсутні через пожежу, яка сталася 2010 році в приміщенні ТОВ «Новгород-Сіверське» (а.с.16). Згідно Архівної довідки № 07-02/172 від 18.12.2017 року в архівному фонді ТОВ «Новгород-Сіверське» м. Новгород-Сіверський за 1993-1999 роки наявні відомості про трудовий стаж [PERSON], а саме: 1993 р. фактично відпрацьовано - 220 ; 1994 р. фактично відпрацьовано - 305 ; 1995 р. фактично відпрацьовано - 235 ; 1996 р. фактично відпрацьовано 240 ; 1997 р. фактично відпрацьовано - 172 ; 1998 р. фактично відпрацьовано - 159 ; 1999 р. фактично відпрацьовано -19 (а.с.4). Також в архівному фонді ТОВ «Новгород-Сіверське» м. Новгород-Сіверський за 1992-1996 роки наявні відомості про заробітну плату [PERSON] у радгоспі «Новгород-Сіверський», що підтверджується Архівною довідкою №07-02/17 від 31.01.2018 р. (а.с.4 а). Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 (далі - Указ Президента України №720/95) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року №899-IV (далі - Закон України №899-IV) право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною першою статті 2 Закону України №899-IV передбачено, що основним документом, який посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Частиною третьою статті 1 Закону України №899-IV визначено, що право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до частини другої статті 2 вказаного Закону України одним із документів, які посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 24 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 серпня 2004 року член колективного сільськогосподарського підприєства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у виападку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Пунктом 7 Указу Президента України №720/95 передбачено можливість надання громадянам у приватну власність земельних ділянок за рахунок резервного фонду, створеного при передачі земель у колективну власність. З досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема показів свідків [PERSON] та [PERSON], які підтверджуються та узгоджуються з письмовими доказами у справі, встановлено, що на момент видачі вказаного державного акту на право колективної власності на землю позивач була членом КСП «Н-Сіверське», тому набула право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Н-Сіверське» розташованих на території м.Н-Сіверський, однак це право не визнається у зв'язку з тим, що її не було включено списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН №101647 і відповідно на її ім'я не видався сертифікат на право на земельну частку (пай), суд вважає за необхідне захистити дане право позивача визнавши за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,34 в умовних кадастрових гектарів за рахунок земель резервного фонду, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved