Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа перша Лубенська державна нотаріальна контора про розірвання договору дарування, мотивуючи тим, що\~ 08 вересня 2004 року державним нотаріусом першої Лубенської нотаріальної контори [PERSON] було посвідчено договір дарування житлового будинку розташованого за адресою по вул. Костенюк, 125, с. Засулля, Лубенського р-ну, Полтавської області. [PERSON] є її онукою,\~ з 1997 року проживала разом з нею і вона фактично її утримувала. Згодом вона вирішила подарувати належне їй домоволодіння своїй онуці в надії на те, що онука буде здійснювати за нею догляд та допомагатиме їй. В 2001 році відповідачка вийшла заміж за [PERSON] та продовжувала проживати в вище вказаному домоволодінні вже, разом з своїм чоловіком, з цього часу між нею та сімєю відповідачки значно погіршились відносини, почалися сварки, ініціатором яких була онука та її чоловік. 04 травня 2015 року вона зверталась з заявою до начальним Лубенського ВП щодо вчинення по відношенню до неї з боку [PERSON] хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень. Хуліганські дії в її адресу та нанесення тілесних ушкоджень відбулося в присутності її онуки. Відповідно до довідки від 17.07.2017 року № 01-8/1622 Лубенської КЦМЛ вона знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні КЦМЛ з 04.05.2015 року по 12.05.2015 року з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку. Як наслідок травми з 11.11.2015 р. по 16.11.2015 р. в очному відділенні з діагнозом катаракта лівого ока. 07.05.2015 року [PERSON] по даному факту притягнуто до адміністративної відповідальності. Як зазначено у виписці від 04.05.2015 року її у приймальне відділення було доставлено бригадою швидкої допомоги, яку вона сама викликала. Відповідно до висновку експерта № 357 від 20.11.2017 року\~ [PERSON] своїми хуліганськими діями наніс їй тілесні ушкодження у вигляді синців правого променево - зап'ястного суглобу, в ділянці лобу, правого ока, правого наколінника, які утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів). Експерт вказує, що дані тілесні ушкодження не могли утворитись в наслідок падіння з положення стоячи на площину. За даним фактом відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017170240001732 від 20.1l.20l7 року. 18.05.2018 року було зареєстровано кримінальне провадження № 12018170240000605 по факту нанесення їй тілесних ушкоджень онукою - [PERSON] Відповідно до акту судово-медичного дослідження №121 від 04.05.2018 р. вона отримала тілесні ушкодження у вигляді синців верхніх кінцівок, які утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Швидку допомогу їй ніхто не викликав, вона викликала швидку допомогу самостійно. Своїми діями або скоріше своєю бездіяльністю відповідачка знаючи, що по відношенню до її бабусі вчинено хуліганські дії [PERSON], а в подальшому і самою відповідачкою, нанесено тілесні ушкодження, що її бабуся потребувала негайної допомоги як медичної так і фізичної, не вжила ніяких заходів щодо забезпечення надання такої допомоги, що є кримінальним злочином. Згідно позовної заяви [PERSON] прохала суд розірвати договір дарування житлового будинку, що розташований за адресою с. Засулля, вул. Костенюк, 125, Лубенського району, Полтавської області, від 08.09.2004 року посвідчений державним нотаріусом першої Лубенської нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1676. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, прохала його задовольнити, обґрунтовуючи позовні вимоги обставинами викладеними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, прохала в його задоволенні відмовити, пояснила, що позивачка дійсно добровільно 08 вересня 2004 року подарувала їй своє домоволодіння, вона цей дарунок прийняла, продовжила у ньому проживати, вже як власниця, разом із самою позивачкою. На момент дарування домоволодіння (08.09.2004 року) вона вже більше 3,5 років перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], у них вже була донька [PERSON] [INFO]. Позивачка з 2003 року у домоволодінні не проживала. Вона проживала з співмешканцем у селі Барвинщина Лубенського району. Після дарування вона, як власниця, вступила у володіння, користування та розпорядження домоволодінням. У 2013 році чоловік позивачки помер, вона отримала у спадщину його домоволодіння, продала його і після 10-річної відсутності вирішила повернутись жити у село Засулля, до неї. Її сімя прийняли позивачку як родичку, навіть виділили їй у будинку окрему кімнату з окремим виходом на вулицю. Згодом їх стосунки погіршились. Позивач сама вчиняла конфлікти, після яких викликала поліцію звинувачувала її та її чоловіка в нанесенні їй тілесних ушкоджень. Втім, поліція розібралась із ситуацією, до цього часу ні їй, ні її чоловіку ніякої підозри так і не предявлено, кримінальне провадження закрите. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов, пояснив, що посилання позивача на ст. 727 ЦК України є безпідставними, оскільки нікому підозр не предявлено, ні відповідачу, ні її чоловіку. Вироку суду немає. Представник третьої особи першої Лубенської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, до суду третя особа надала лист з проханням розглядати справи за відсутності її представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заслухавши учасників справи, зясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 08 вересня 2004 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані в с. Засулля, Лубенського району, Полтавської області, вул. Костенюка, 125. Сторони підтвердили, що цей договір не носить характеру уявного та удаваного правочину. Дарувальник стверджує, що дарування здійснено ним за доброю волею, без будь-якого примусу чи насильства, як фізичного, так і морального (а.с. 4, 5). Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2016 року житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані в с. Засулля, Лубенського району, Полтавської області, вул. Костенюк, 125, належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування від 08 вересня 2004 року (а.с. 31). Земельна ділянка площею 0,2122 га., що розташована в с. Засулля, Лубенського району, Полтавської області, вул. Костенюк, 125 належить [PERSON] на праві приватної власності, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєчтру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 04.10.2016 року (а.с. 30). [PERSON] за період проживання на території Засульської сільської ради характеризується позитивно. Має склад сімї: [PERSON] - чоловік; [PERSON] донька; [PERSON] син. [PERSON] та члени її сімї ведуть нормальний спосіб життя, що підтверджується характеристикою Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області №5847 від 20.12.2018 року (а.с. 35). Згідно характеристики №61 від 02.01.2019 року [PERSON] працює на посаді продавця магазину «Хвилинка» Полтавської області, с. Засулля, вул. Молодіжна, 63, з 11 жовтня 2011 року (згідно наказу №97 від 11.10.2011 року). За час роботи показала себе, як відповідальна і добросовісна працівниця, виконує свої обовязки старанно, дбайливо. В колективі створює атмосферу дружби та взаєморозуміння, має хороші організаторські здібності. (а.с. 36) [PERSON] за період проживання на території Засульської сільської ради характеризується посередньо.\~ На поведінку [PERSON] неодноразово надходили усні та письмові скарги від [PERSON] (а.с. 37) Відповідно ч. 1 ст. 727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. 07.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому прохала розірвати договір дарування від 08.09.2004 року, укладений між нею та [PERSON], оскільки 04.05.2015 року близько 17 год. 20 хв. перебуваючи в с. Засулля по вул. Костенюк, 125, Лубенського району між [PERSON] та чоловіком її онуки [PERSON] відбулась сімейна сварка на ґрунті сімейно-побутових проблем, у звязку із чим вона звернулася до міліції, що підтверджується висновком про результати розгляду звернення [PERSON] від 07.05.2015 року. В даному висновку зазначено, що дане звернення не містить ознак кримінального правопорушення. (а.с. 8). Відповідно повідомлення про початок досудового розслідування від 20.11.2017 року заява [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення від 20.11.2017 року розглянута, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 125 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №12017170240001732 від 20.11.2017 року. (а.с. 11) Також в матеріалах справи міститься витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.05.2018 року згідно якого за заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення від 18.05.2018 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування 18.05.2018 року за №12018170240000605, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 125 КК України. (а.с. 13) Суд враховує, що посилання позивача на обставини побиття не мають правового значення при розгляді даної справи, оскільки відповідно до встановленої презумпції невинуватості ніхто не може бути визнаний винним в вчиненні злочину без наявності відповідного вироку суду, що набрав законної сили, а такий вирок на час розгляду справи відсутній. Належних та допустимих доказів на підтвердження умисного вчинення [PERSON] злочину проти життя, здоровя [PERSON] матеріали справи не містять. Так, відповідно до листа старшого слідчого СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області [PERSON] №227 115/117-2019 від 08.01.2019 року дійсно нею проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 12018170240000605 по ч. 1 ст. 125 КК України за заявою [PERSON] щодо дій [PERSON] На даний час дане провадження закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення. (а.с. 42) Таким чином, доводи позову щодо умисно вчинення [PERSON] злочину проти життя та\~ здоров'я [PERSON] належними та допустимими доказами не підтверджені, у звязку із чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed