Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: Відкрити провадження у справі. Ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], [INFO], зареєстрований 16.07. 1978 року виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано- Франківської області, актовий запис за № 83. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. В позовній заяві зазначила, що 16.07.1978 року виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис за № 83. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України чоловік та дружина зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Всупереч вказаним нормам Закону, їхня сімя втратила цінність для відповідача. В 2003 році [PERSON] поїхав на заробітки і покинув сімю, змінив місце проживання, перестав приймати участь в матеріальному забезпеченні сімї та веденні господарства. За 14 років окремого проживання між ними втрачене взаєморозуміння, взаємопідтримка і взаємоповага як між подружжям. Позивач нещодавно дізналася, що у відповідача є інша сімя, з якою він проживає уже тривалий час, а тому збереження шлюбу із нею суперечитиме його інтересам. За час подружнього життя в них народилося двоє дітей Любомир, [INFO] і Галина, [INFO], які на даний час повнолітні. Однак, звернутися в органи РАЦСу із спільною заявою про розірвання шлюбу відповідач відмовляється. Аналізуючи наведені обставини, вважає, що їхній шлюб існує формально - лише згідно свідоцтва про одруження, подальше збереження сімї з відповідачем неможливе та суперечить їхнім інтересам, через що просить строк для примирення не надавати, позовні вимоги задоволити. Позивач в судове засідання не зявилася. До суду подала заяву, що розгляд справи проводити у її відсутності позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між гр. [PERSON], [INFO] та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Новосельська) [PERSON], [INFO], зареєстрований 16.07.1978 року виконкомом Торговицької сільської ради, Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 83, що стверджено свідоцтвом про одруження серії II-АБ № 826381. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу вимог ч.1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй набуте у шлюбі прізвище Липчук. Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 2, 3, 21, 24, 55, 56, 112, 113, 114, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved