Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] ,\~просить\~ розірвати шлюб, зареєстрований 26.07.2003 року\~ у Віньковецькому районному відділі ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ, актовий запис № 19, між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не складається, у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, взаєморозуміння, існують різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо з вересня 2017 року. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Представник позивача подала до суду заяву, якою просила розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити. У судове засідання учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 26.07.2003 року\~ у Віньковецькому районному відділі ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі у подружжя народилася [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Як випливає із змісту позовної заяви, сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, вони спільно не проживають з вересня 2017 року. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає\~задоволенню. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги вищевикладене, то строк на примирення судом не призначається. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved