Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, який мотивує тим, що відповідач [PERSON] відмовляє позивачці у наданні дозволу на виїзд за кордон їхньої спільної доньки [PERSON] , [INFO] Вважаючи відмову відповідача у наданні такого дозволу безпідставною, та такою, що шкодить інтересам дитини, позивачка просила в судовому порядку надати [PERSON] , [INFO] дозвіл на тимчасовий виїзд до країн: Албанія, Туреччина, Єгипет, Туніс, Німеччина, Угорщина, Полща, Іспанія, Італія, Франція, без дозволу та супроводу батька терміном на один рік з дня набрання рішенням законної сили. Позивачка подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив, відзиву на позовну заяву не направив. Від Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка та відповідач мають від шлюбу доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає з позивачкою. Для підвищення рівня світогляду дівчинки, покращення стану її здоров`я, фізичного та духовного розвитку, позивачка виявила намір забезпечити своїй дитині відпочинок за межами України. Проте, на її неодноразові звернення до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд [PERSON] за кордон, отримувала від нього лише відмову. Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить з наступного. У відповідності до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст.. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно п. 18 Правил оформлення видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, в редакції затвердженої Постановою КМУ від 24.03.2004р. № 380, оформлення проїзного документу здійснюється на підставі згоди батьків, а у разі, коли вони не перебувають в шлюбі між; собою за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок такого виїзду, за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки позивачка не має можливості отримати згоду відповідача на виїзд дитини за кордон, та враховуючи той факт, що в ході розгляду справи судом не було встановлено обмежень чи заборон на виїзд [PERSON] за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: 768,40 грн судового збору.

Outcome: approved