Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою до [PERSON] сільської ради Буського району, третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі про визнання права власності на спадкове майно, покликаючись на те, що після смерті [PERSON], 29.03.2001 року відкрилась спадщина, що складається з трьох земельних ділянок загальною площею 3,4743 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території [PERSON] сільської ради. Частково прийняла спадщину після смерті тітки [PERSON], згідно заповіту від 07.02.2007 року. У нотаріальній конторі в оформленні прийняття спадщини після смерті [PERSON] їй відмовлено, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікату державного акту на право власності на землю позивачу відмовлено, мотивуючи тим що видача дубліката державного акту законодавством не передбачено. Позивач, до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримує в повному обємі, просить задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечив. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Буському районі в судове засідання не зявився, хоча був судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі позивача, представника третьої особи, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали даної справи, оглянувши спадкову нотаріальну справу, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії І-СГ № 113902 від 25.02.2008 р., підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 2. Позивач фактично частково прийняла спадщину згідно заповіту, посвідченого [PERSON] сільською радою 07.02.2007 року, реєстровий № 30, після смерті тітки [PERSON]. Отримала у державного нотаріуса Буської державної нотаріальної контори Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25.09.2008 року, на земельну ділянку площею 3,0689 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, спадкова справа № 551/08, реєстровий № 2859. Свідоцтвом серії І-СГ № 210380, повторно виданим Миклашівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 14.12.2001 р., підтверджується факт смерті чоловіка тітки [PERSON], про що зроблено актовий запис № 10 від 02.04.2001 р.. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельні ділянки № 1 площею 1,1923 га., № 2 площею 1,5960 га., № 3 площею 0,6860 га., загальною площею 3,4743 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю Серії ІV-ЛВ № 005067 від 17.03.2000 року, реєстраційний № 4481, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 136, виданий на ім»я [PERSON]). Судом встановлено що позивач звернулася в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті останнього, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, видача дубліката такого законодавством не передбачено. До спадкового майна належать земельні ділянки № 1 площею 1,1923 га., № 2 площею 1,5960 га., № 3 площею 0,6860 га., загальною площею 3,4743 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні платежі. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить.

Outcome: approved