Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить: відкрити провадження у справі. Ухвалити судове рішення, яким встановити стягнення аліментів з [PERSON], [INFO] в її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з моменту звернення до суду до досягнення дітьми повноліття в розмірі ? частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно. Судові витрати віднести за рахунок відповідача. В позовній заяві зазначила, що 14 серпня 2014 року рішенням Коломийського міськрайонного суду розірвано шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. За час спільного проживання в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та перебувають виключно на її утриманню. Відповідач добровільно не приймає участі в матеріальному забезпеченні дітей, незважаючи на те, що витрати щороку збільшуються і її самостійних доходів не вистачає. Інших аліментних зобовязань, крім утримання їхніх неповнолітніх дітей, відповідач не має. [PERSON] фізично здоровий, на даний час працює різноробочим за межами області та отримує хороший заробіток, конкретний розмір якого їй невідомий. На її думку, відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей без погіршення свого матеріального стану. Позивачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено що в позивача з відповідачем народилися дочка - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 121112, виданого 15.04.2001 року Росохацькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, дочка - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 189032, виданого 16.09.2011 року виконкомом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, та син - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії I-НМ № 300455, виданого 24.12.2015 року Остапківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Судом встановлено, що неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою. Відповідач, коштів на утримання дітей не надає. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги вимоги, визначені ст.182, 183 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей [PERSON], [INFO], на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 03.08.2017 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Частиною 3 статті 88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved