Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, в обґрунтування якої вказала, що її мати [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З 2015 року її мати фактично мешкала в [ADDRESS] . 25.10.2019 [PERSON] , перебуваючи у Автономній Республіці Крим в м.Євпаторія померла в лікарні, внаслідок захворювання гострого некрозу підшлункової залози, про що було складено відповідне свідоцтво про смерть. [INFO] [PERSON] була похована на Динасовому кладовищі в м.Покровську Донецької області. У проведенні державної реєстрації смерті її матері Мирноградським міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Харків)\~їй було відмовлено, оскільки документи про смерть матері були видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З метою державної реєстрації смерті своєї матері заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , померлої [INFO] м.Євпаторія Автономної Республіки Крим. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у заяві. Представник заінтересованої особи Мирноградського міського\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Харків)до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність. Ухвалою суду у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. Заслухавши заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , є донькою [PERSON] , про встановлення факту смерті якої подана заява, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб заявника. За даними паспорту громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За даними паспорту громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженка села Бонети\~Великомихайлівського району\~Одеської області,зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до медичного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.10.2019, виданого Державною бюджетною установою «Євпаторійська міська лікарня» 25.10.2019 о 08.30 у стаціонарі лікарні померла [PERSON] , [INFO] , від анафілактичного шоку та гострого некрозу підшлункової залози. Відповідно до довідки територіального відділу по м.Євпаторії Міжрегіонального управління Федеральної служби по нагляду в сфері захисту прав споживачів та благополуччя людини по Республіці Крим та м.Севастополю № 30 від 25.10.2019 надано дозвіл на вивезення трупу померлої [PERSON] , 1947 року народження. Згідно з довідкою Комунального підприємства «Покровська ритуальна служба» № 25 від 02.06.2020 [PERSON] похована на 28.10.2020 на Динасовому кладовищі, про що в книзі реєстрації поховань КП «Покровська ритуальна служба» зроблений відповідний запис № 603 від 28.10.2019. Відповідно до листа Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 14.07.2020 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Допитаний у суді свідок [PERSON] суду пояснив, що у жовтні чи листопаді 2019 року, точної дати він вже не пам`ятає, померла мати його дружини [PERSON] [PERSON] , яка поїхала в гості у Крим до своєї онуки. [PERSON] померла в лікарні м.Євпаторія від хвороби підшлункової залози. Тіло [PERSON] було привезено з Криму додому, оскільки жінка проживала в м.Мирнограді Донецької області, та поховали на Динасовому кладовищі в м.Покровську біля її сина. Смерть фізичної особи відповідно до ч.3 ст.49 ЦК України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами п.8\~ч.1 ст.315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З огляду на п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Судом встановлено, що Мирноградський міський\~відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Харків)своїм листом від 19.02.2020 відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки подане заявником остаточне лікарське свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 25.10.2019\~на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст.17 \~ч.ч.1,\~3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Територія Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою територією відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окуповані території України». Згідно зі ст.9 вказаного Закону будь-які органи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий таким органом, є недійсним і не створює правових наслідків. Установа, якою було видане остаточне лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] , не була переміщена на територію, яка контролюється органами державної влади України, отже наданий суду документ про смерть матері заявника виданий органом, створеним не відповідно до вимог українського законодавства, і не може бути взятий до уваги органом, що здійснює реєстрацію юридичних фактів. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті її матері. Надаючи оцінку документу, виданому на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому суд як виняток бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території, та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі. Отже, сукупність досліджених доказів надає суду зробити висновок про доведеність факту смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі. Встановлення даного факту необхідне заявнику для державної реєстрації смерті матері та для реалізації її майнових та особистих немайнових прав. На підставі \~законів України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014, постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р,

Outcome: approved