Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із указаним позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 4 000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 21.10.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох спільних неповнолітній дітей. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, а також на даний момент між сторонами відсутні взаємопорозуміння, любов та повага, що повинні бути притаманні сімї. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Крім цього, за словами [PERSON] , дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Проте позивач не зможе задовольнити належний рівень забезпечення вищенаведених витрат самостійно. З огляду на викладене у позові, мінливість доходу відповідача, [PERSON] просить встановити між сторонами розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що будуть сплачуватися відповідачем на утримання дітей. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 05.03.2021 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив позовну заяву задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 4 000 грн. В обґрунтування вимог відзиву відповідач зазначив, що заявлений позивачем розмір аліментів сплачувати не має можливості, оскільки працює в КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради та його середньомісячна заробітна плата становить 11 568,97 грн. Після утримання аліментів у відповідача залишиться менше 4\~000 грн. на існування. Окрім цього [PERSON] додав, що надає допомогу батьку [PERSON] , який є інвалідом 3 групи загального захворювання та отримує мінімальну пенсію. Крім цього за станом здоров`я, як вказує відповідач, він також потребує регулярного лікування, оскільки має хронічну ревматичну хворобу серця. До того ж відповідач несе витрати на сплату комунальних послуг та купівлю їжі для сім`ї. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Додала, що на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Суду пояснила, що відповідач останнім часом участі у житті дітей не приймає та навіть не сплачує за комунальні послуги, утримувати дітей допомагають їй батьки. Відсутність доходу або низькій дохід відповідача у довідці КП «Житомирське обласне МБТІ» Житомирської обласної ради [PERSON] пояснила закриттям БТІ на карантин у квітні 2020 року та перебуванням відповідача на самоізоляції у жовтні-листопаді 2020 року. У свою чергу позивач критично віднеслась до довідки КП «Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради, доданої відповідачем до відзиву, зазначивши, що дану довідку її чоловік як військовозобов`язаний надавав з метою можливого уникнення потрапляння в АТО. За словами позивача, відповідач інших утриманців не має, натомість має додатковий дохід від перепродажу машин, а тому, на її думку, може сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному в позові розмірі. Представник позивача адвокат Дмитрієв А.І. додав, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, любов та взаємоповага відсутні. Відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на примирення. Протягом останніх двох років відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. За словами представника позивача, середньомісячний дохід відповідача складає 15-16 тис. грн. в місяць, однак в разі незадоволення позовних вимог в повному обсязі, адвокат просить визначити аліменти в розмірі 3 000 грн. на одну дитину. Звертав увагу суду на відсутність у справі доказів допомоги відповідача власним батькам. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні 06.05.2021 року просили надати сторонам строк на примирення з метою збереження сім`ї. У зв`язку із чим в судовому засіданні 06.05.2021 року оголошувалась перерва та сторонам був наданий строк на примирення. В судове засідання 31.05.2021 року відповідач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення позивача та її представник, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №2107, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с. 12). Як вбачається з копій свідоцтв про народження, [INFO] народився [PERSON] , а [INFO] народився [PERSON] , батьками яких є сторони по справі (а.с. 10, 11). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд дійшов висновку, що внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони не підтримують шлюбних стосунків як чоловік і дружина, подальше спільне життя подружжя суперечить принаймні інтересам позивача, а тому, на думку суду, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно з положенням ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом частин першої, третьої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 1 статті 184 згаданого закону встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно працює у КП «Житомирське обласне МБТІ» Житомирської обласної ради та його дохід за 2020 рік склав 166\~884,86 грн. (а.с. 7, 52). Розглядаючи вимоги про стягнення аліментів, суд критично ставиться до аргументів відповідача про надання ним допомоги батьку, понесені витрати на купівлю ліків, оскільки матеріали справи не містять підтверджуючих дані обставини доказів. У свою чергу як слідує із матеріалів справи та встановлено судом в ході розгляду справи, поставлені [PERSON] лікарями вертебрологом та ревматологом діагнози (а.с. 54, 55) не позначились в гірший бік на доходах відповідача та можливості ним працювати повний робочий час. З огляду на викладене, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, а також те, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей в розмірі по 2 500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів саме у такій сумі судом звернуто увагу на дохід відповідача протягом останніх місяців другого півріччя 2020 року (липень, серпень, вересень, грудень, за словами позивача у жовтні-листопаді 2020 року відповідач частково перебував на самоізоляції). Вказаний дохід після вирахування податків складає майже 15\~000 грн. на місяць і в разі присудження б судом аліментів в 1/3 частці від доходу [PERSON] на утримання дітей розмір аліментів становив би майже 5\~000 грн. на двох дітей. Також сума в 2\~500 грн. максимально наближена до мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, однак при цьому суд враховує межі заявлених позивачем вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу, що підтверджено документально. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 567,50 грн. за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial