Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що 21 травня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного подружнього житя народився син [PERSON],27 серпня 2015 року. Дитина знаходиться на її утриманні , а відповідач допомоги не надає і ухиляється від виконання свого обов'язку щодо його утримання. Є працездатною особою,фізично здоровий,має можливість працювати і отримувати дохід. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. Ухвалою суду від 07.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 21 грудня 2017 року о 09 годині 05 хвилин. 21.12.2017 року позивачка в судове засідання не з'явилася,хоча своєчасно була повідомлена про час і місце розгляду справи, що не перешкоджає, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України ( в редакції від 15.12.2017 року), розгляду справи по суті. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, що не перешкоджає, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України ( в редакції від 15.12.2017 року), розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 097950 ,виданого виконкомом Річицької сільської ради Ратнівського району Волинської області 21 травня 2015 року ( а. с.3) Встановлено свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ№222430, виданого 03 вересня 2015 року Самарівською сільською радою Ратнівського району Волинської області, довідкою цієї ж ради №1855 від 06.12.2017 року, що [PERSON] народився 27 серпня 2015 року, який знаходиться на утриманні позивачки, батьком якого є відповідач ( а. с. 2,4). Статтею 184 ч. 1 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ст. 182 ч.1 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує :стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є особою працездатного віку, не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сімї та інших осіб, яких зобовязаний утримувати. Враховуючи вік дітитини, її стан здоровя, матеріальне становище та обставини викладені вище з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів) на користь позивачки , але мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення повноліття дитини. В силу вимог ст. 430 ч.1 п. 1 ЦПК України,рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць. Судові витрати , оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в доход держави в розмірі 640 гривень. Інших доказів про розмір судових витрат сторони не надали і не зробили заяви про наявність їх. На підставі викладеного,

Outcome: approved