Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ Контіненталь» про визнання трудових відносин припиненими, визнання особи звільненою на відповідній правовій підставі, зобов»язання вчинити дії, стягнення заборгованості по заробітній платі та видачу трудової книжки. Мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Контіненталь» від 18 травня 2004 року та наказом від 01 червня 2004 року її було призначено на посаду директора товариства. Ввважає, що вона має право ініціювати розірвання трудового договору, який був укладений на невизначений термін, попередивши про це роботодавця за два тижні, а останній мав звільнити її з посади протягом одного місяця за процедурою, передбаченою статутом товариства та Закону України «Про акціонерні товариства». Так, 15 червня 2016 року нею ініційоване скликання загальних зборів учасників товариства на 15 липня 2016 року, порядок денний якого передбачав питання про її, як директора, звільнення, проте загальні збори не відбулись з підстав неявки одного з його учасників, який володіє 40% статутного фонду. Таким чином подана нею заява на звільнення не розглянута, відповідачем наказ про її звільнення не виданий, внаслідок чого вона вважається керівником товариства поза її волею, що порушує її трудове право. Окрім того, станом на 15 липня 2016 року заборгованість товариства перед нею по заробітній платі складає 216 731 гр. 53 коп., яку просить стягнути на її користь. Вважаючи, що вона мала б бути звільнена рішенням загальних зборів товариства 15 липня 2016 року, проте цього не відбулося, рішенням суду її трудові відносини з відповідачем мають бути визнані припиненими, визнано її звільненою на підставі ст. 38 КЗпП України, зобов»язано відповідача внести відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадяських формувань про її звільнення з посади директора та видати їй трудову книжку. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 01 червня 2016 року (а.с.47), позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити: визнати її звільненою з посади директора на підставі ст. 38 КЗпП України - з ініціативи працівника з дати набуття чинності судовим рішенням, вчинити дії щодо внесення інформації про її звільнення до ЄДР, видати трудову книжку та стягнути заборгованість по заробітній платі. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.55). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Контіненталь» від 18 травня 2004 року та наказом від 01 червня 2004 року [PERSON] було призначено на посаду директора товариства (а.с. 8-10, 11). 15 червня 2016 року нею ініційоване скликання загальних зборів учасників товариства на 15 липня 2016 року, порядок денний якого передбачав питання про її, як директора, звільнення (а.с.32, 33, 34), проте позивач вважає, що загальні збори не відбулись з підстав неявки одного з його учасників, який володіє 40% статутного фонду (а.с.38). Проте, суд з такою позицією погодитися не може, оскільки згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більше як 50 відсотків голосів, а тому в данову випадку учасники товариства, які були присутні на загальних зборах й володіли 60% статутного капіталу вправі були приймайти рішення. Статутом ТОВ «Контіненталь» пп «е» п. 13.5 передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів товариства відноситься призначення та звільнення з посади директора. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту 1 станні 6 Конвенції про захист прав і основоположених свобод гарнтує кожному подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов»язків. Проте право на суд не є обсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до правосуддя за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до правосуддя чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Зважаючи на те, що позивач був призначений на посаду директора на невизначений термін, щодо неї рішення про звільнення не приймалось відповідним органом товариства, до компетенції якого віднесено дане питання - загальними зборами, й, враховуючи виключну компетенцію загальних зборів товариства щодо вирішення питання про звільнення директора, суд не враві втручатися в спірні правовідносини своїм рішенням. Звільнення директора товариства з обмеженою відповідальністю з посади належить до виключної компетенції загальних зборів товариства. Окрім того, оскільки директор товариства з обмеженою відповідальністю призначається і звільняється вищим органом - загальними зборами, саме цей орган є роботодавцем директора, тому саме його директор має повідомити про бажання звільнитись за власним бажанням. Водночас, враховуючи той фактор, що загальні збори не є постійно діючим органом, директор має право ініціювати позачергове скликання загальних зборів для вирішення питання про його звільнення. Рішення, прийняте загальнии зборами, може бути оскаржене до суду. Враховуючи на те, що звільнення директора товариства віднесено до виключної компетенції загальних зборів товариства, то й решта вимог, що випливають з питання про звільнення, задоволенню не підлягають. При цьому суд, захищаючи право позивача на оплату праці, встановлені правовідносини щодо наявної заборгованості роботодавця перед нею, що підтверджується офіційною довідкою товариства (а.с.39), вважає за необхідне відновити це право шляхом стягнення на її користь 216 731 гр. 53 коп. - заборгованості по заробітній платі станом на 15 липня 2016 року. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним робору (ч.1 ст. 94 КзПП України). Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1 ст. 115 КзПП України). Згідно ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини третьої статті 88 ЦПК України. Так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивач при зверненні до суду з вимогою про стягнення заборгованості по заробітній платі він звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного, пункту 1 станні 6 Конвенції про захист прав і основоположених свобод, Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 38, 94, 115 КЗпП України,

Outcome: partial