Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 02 липня 2014 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначила, що шлюб між ними виявився невдалим, відповідач зрадив з іншою жінкою, після чого відносини у сім'ї погіршились, чоловік її не поважає, відсторонився від неї та доньки, ухиляється від ведення спільного господарства, втратилось взаєморозуміння, почуття поваги та любові. З відповідачем проживають окремо, донька проживає з позивачкою. Відповідач грошові кошти на утримання дитини надає, але лише коли сам того забажає й у розмірі, яким сам визначить. Дохід позивачки складається з державної допомоги по безробіттю 1000 гривень, які вона отримує перебуваючи на обліку в Лозівському міськрайонному центрі зайнятості, та матеріальної допомоги, яку надає її матір [PERSON], яка проживає разом з нею та її донькою. Донька хворіє, періодично перебуває на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, потребує домашнього режиму та оздоровлення. Відповідач дієздатний, має професію будівельника, офіційно не працює, але їзде на заробітки, матеріально забезпечувати доньку має можливість. У звязку з вищевикладеним, просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 02 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №159; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до повноліття дитини; стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати, а саме: судовий збір 704,80 грн., витрати на професійну правничу допомогу 500 грн. В підготовче засідання позивачка не з'явилася, зі змісту позовної заяви вбачається, що просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В підготовче засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення. Згідно ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в раз якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено, що сторони з 02 липня 2014 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №159 (а.с.12). Від даного шлюбу сторону мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №308 (а.с.13). Відповідно до довідки КП «ЖУК» від 27.11.2018 року та акту обстеження умов проживання від 05.12.2018 року донька зареєстрована та проживає разом з позивачкою за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 4[ADDRESS] (а.с.14,16). Згідно довідки Лозівського МРЦЗ Державного центру зайнятості №5109 від 06.12.2018 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Лозівському МРЦЗ з 12 червня 2018 року (а.с.15). З довідки Лозівської міської лікарні вбачається, що [PERSON], [INFO] часто хворіє, неодноразово перебувала на лікуванні та потребує домашнього режиму і оздоровлення(а.с. 21). Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з'ясовано, що між сторонами немає спору про розподіл сумісно нажитого майна, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім'єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просила відновити своє дошлюбне прізвище «Боровенко». Суд зазначає, що згідно ст.ст.180,181 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі\~ст.182\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на правові\~позиції п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працездатний, \~інвалідом не являється, на хронічні захворювання не страждає, інших утриманців або інших аліментних зобов'язань не має, що не заперечувалось ним, дитина проживає з позивачем, а тому дитина має право на утримання від відповідача по справі. Отже, виходячи з принципу справедливості, розумності, з урахуванням потреб дитини та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Згідно з ч.1 ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи судом вбачається, що днем пред'явлення позову позивачем є 14 грудня 2018 року, що підтверджується відміткою на 1 примірнику позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно\~ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. За змістом п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: договір про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом [PERSON] та [PERSON] 07.12.2018 року; довідку адвоката [PERSON] від 10.12.2018 року на підтвердження сплати [PERSON] 07.12.2018 року адвокатського гонорару у розмірі 500 гривень; детальний опис наданих послуг від 10.12.2018 року(а.с. 31-36).\~ Враховуючи витрати позивача на правничу допомогу, що пов'язана з розглядом справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 гривень. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину у розмірі 704,80 грн. на користь держави, а також судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 704,80 грн. на користь позивача.

Outcome: approved