Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності на частину в нерухомому майні. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач [PERSON] є її сином, який з 29.10.2005 по 04.03.2016 перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] та її поділу. Вважає, що її права, як особи, яка надавала власні кошти на придбання спірної квартири порушені, тому звернулась до суду з позовом. Зазначає, що 05.09.2005 її син [PERSON] оформив на себе квартиру [ADDRESS] . Для придбання квартири, вона надала йому власні кошти у розмірі 7 000 доларів США, іншу частину вартості квартири - 7 000 доларів США сплачено із кредитних коштів, отриманих сином в АКІБ «Укрсиббанк» на підставі кредитного договору №011-390/в-11 від 05.09.2005. Згідно правил АКІБ «Укрсиббанк», вона як пенсіонерка не могла бути співвласником нерухомого майна, яке потім передавалось в іпотеку. Таким чином на місці оформлення було прийняте рішення, що крім укладання договору іпотеки на квартиру, інший її син - [PERSON] виступить додатковим поручителем по кредиту, а саме нерухоме майно буде оформлене на відповідача, а позивач зможе користуватися ним, як співвласник. Погашення заборгованості за кредитним договором №011- 390/в11 від 05.09.2005 відбувалося в тому числі за її участі, з її платіжної картки. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив, в якому позов визнав. В обґрунтування якого зазначив, що на розгляді Кіровського районного суду м. Кіровограда знаходиться позов [PERSON] до нього про визнання права спільної сумісної власності на квартиру, розділу спільно набутого майна, визнання факту спільного проживання подружжя із жовтня 2003 року по день укладення шлюбу - 29 жовтня 2005 року. Він 05.09.2005 оформив договір купівлю-продаж квартири, [ADDRESS] . Власниками спірної квартири мали бути він та його мати [PERSON] у рівних частках по 1/2 кожний, оскільки мати надала 7 000 доларів США на її купівлю. Він уклав кредитний договір із АКІБ «УкрСиббанк» та отримав 7 000 доларів США. Проте під час оформлення кредитного договору з`ясувалося, що згідно правил банку, мати, як пенсіонерка не може бути співвласником нерухомого майна, яке потім було передано в заставу. Тому, крім укладання договору іпотеки на квартиру, брат відповідача - [PERSON] на прохання матері [PERSON] виступив додатковим поручителем по кредиту. Відповідач зазначає, що ні під час оформлення кредиту, ні під час передання квартири в іпотеку, банк і позивачка [PERSON] не сприймали [PERSON] ані як дружину та члена сім`ї, оскільки ні в заяві про надання кредиту, ні в\~документах нотаріуса\~на іпотеку\~згода будь-якої\~жінки,\~яка б\~вважаласебе дружиною і приймала участь у придбанні майна інформація відсутня. Крім того, зазначає, що особисті стосунки з третьою особою [PERSON] під час укладення договору купівлі-продажу квартири не носили характеру спільного проживання чи спільного ведення господарства. Він, влітку 2005 року до середини вересня 2005 року постійно проживав із іншою жінкою в її квартирі - [PERSON] . Проте перед цим, у період 2003-2004 зустрічався із [PERSON] , яка у жовтні 2005 року після примирення, стала його дружиною - [PERSON] , і почала із ним спільно проживати у спірній квартирі з весни 2006 року. Весь час обслуговування іпотечного кредиту відбувалося виключно із картки та за його кошти, оскільки [PERSON] після укладання шлюбу належного рівня доходів не мала, побутові речі, техніку і меблі, було придбані за спільні кошти. Третя особа [PERSON] надіслала пояснення, в яких зазначає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. З осені 2003 року [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , мали спільний бюджет і побут, взаємні права та обов`язки. Зареєструвала з [PERSON] шлюб 29.10.2005 Від спільного проживання мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом із [PERSON] 05.09.2005 придбали спірну квартиру [ADDRESS] , вартістю 14 000 доларів США, для проживання там сім`єю. На придбання квартири, її батьки та матір [PERSON] надали батьківську допомогу в розмірі 7 000 доларів США. Іншу частину коштів в розмірі 7 000 доларів США взяли в кредит в АТ «УкрСиббанк», який був оформлений на відповідача. Кредитні кошти вони повернули банку достроково протягом двох років за рахунок спільно зароблених коштів. Декілька місяців робили ремонт в квартирі, а весною 2006 року вселились туди та вона зареєструвала своє місце проживання поселилися туди. Вона з дітьми зареєструвалася в спірній квартирі. Позивачка [PERSON] в спірній квартирі не проживала жодного дня. А викладені [PERSON] в позові обставини придбання квартири не відповідають дійсності, оскільки на їх підтвердження не надано суду доказів. У зв`язку з цим просить відмовити в задоволені позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про визнання права власності в нерухомому майні, а саме 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні [PERSON] вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові та просила їх задовольнити. Оскільки надавала відповідачу по справі [PERSON] кошти на придбання нерухомого майна, просить суд визнати за нею право власності на Ѕ квартири [ADDRESS] . Відповідач та його представник адвокат Майнард Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позову виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ \~ Судом\~встановлено,\~що згідно договору купівлі-продажу від 05.09.2005 продавець [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передали у власність покупцю [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.7-9). Згідно кредитного договору АКІБ «Укрсиббанк» №011-390/в-11 від 05.09.2005 банк надав [PERSON] кредит в розмірі 7\~000 доларів США (а.с.10-12). Згідно Договору поруки №011-390/В-Н-П від 05.09.2005, [PERSON] виступив додатковим поручителем по кредиту. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що на придбання квартири надала власні кошти у розмірі 7000 доларів США, а тому просить визнати за нею право власності на Ѕ частину спірної квартири. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.3 ст.77 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен надати докази разом із позовною заявою. Докази повинні бути належними, допустими та достовірними, що регламентує ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, тобто докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Будь яких доказів на підтвердження викладених у позові обставин позивач не надала. Відповідач визнав позов, обґрунтовуючи свою позицію у відзиві та в судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що спірна квартира є предметом розгляду іншої цивільної справи, за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на неї та її поділ, суд приходить дот висновку, що визнання відповідачем позову порушує права, свободи та інтереси іншої особи, а саме [PERSON] . За таких обставин позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed