Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.10.2002 року вона уклала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина. Взаємовідносини між подружжям значно погіршилось, під час проживання разом постійно виникали сварки, подружжя не проживає разом з 2013 року, існують великі розбіжності в інтересах, поглядах на життя, почуття любові зникло, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим. Позивач у судове засідання не з`явилась, та в матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала (а.с. 27). Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 26). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.10.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 951 (а.с. 10). Сторони по справі від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого другим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеса, актовий запис № 566 (а.с. 11). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої Дачненською сільською радою Біляївського районну Одеської області, місцем реєстрації дитини є місце проживання його матері (а.с. 14). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушуванняжінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони мають різні характери, погляди на сімейне життя, почуття любові втрачено, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам сторін, сторони не проживають разом з 2013 року, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved