Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1 000 грн. та на її (позивача) утримання у розмірі 400 грн. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну дитину. Будучи батьком дитини відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати їй матеріальну допомогу на утримання доньки та на її утримання. Оскільки відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід, аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задоволити повністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Додатково вказав, що за спільною згодою з колишньою дружиною, надавав щомісячно матеріальну допомогу у розмірі 350 грн., крім цього купував доньці різні речі. Визначений розмір аліментів на дитину та дружину є значно завищеним, оскільки не працює та не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі. Заслухавши пояснення учасників які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі встановлених фактичних обставин справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішення Рівненського міського суду від 07 травня 2014 року розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина постійно проживає з матір'ю. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Стаття 184 СК України, передбачає можливість визначення судом розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, зокрема за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Згідно п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положенням ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч.ч.2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Відповідач є працездатним але не працевлаштований, не має постійного заробітку. Таким чином, заслуговують на увагу доводи відповідача про неможливість сплачувати аліменти в запропонованому позивачем розмірі. Разом з цим, оскільки відповідач має нестабільний дохід, суд вважає доцільним стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. На підставі встановлених судом фактів, з метою недопущення погіршення матеріального становища позивача, дитини та одночасно відповідача, суд, із урахуванням наведених норм та положень приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів в розмірі 500 грн. на дитину та 300 грн. на утримання [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 180-183 СК України,

Outcome: partial