Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Заяву обґрунтовано тим, що вона є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] у с.Мирне, Сімферопольського району, АР Крим. Отримати свідоцтво про смерть чоловіка встановленого зразка заявник не може, оскільки відповідно до Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 ст. 9 цього закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Вказує, що свідоцтво про смерть [PERSON] , видане Сімферопольським районним відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 07 жовтня 2020 року є недійсним для України. Зазначає, що отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка необхідне заявнику для реалізації спадкових прав. Будь-яким іншим способом отримати документ про смерть особи вона не може. У зв`язку з викладеним просить встановити факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] с.Мирне, Сімферопольського району, АР Крим. У судовому засіданні заявник підтримала вимоги, посилаючись на обставини викладені у заяві та просила їх задовольнити. Представник зацікавленої особи до суду не з`явися, надав до суду заяву у якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 26 листопада 1983 року «Домом бракосочетания г.Симферополь» заявник 26 листопада 1983 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 жовтня 2020 року виданого «так званим» Сімферопольським районним відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у с.Мирне, Сімферопольського району, АР Крим. Вказане свідоцтво видано російською мовою. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, яка розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07 жовтня 2020 року виданого «так званим» Сімферопольським районним відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, тобто органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє заявника, яка є громадянкою України, зареєструвати факт смерті та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані зі смертю її чоловіка. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Статтею 18 зазначеного Закону встановлено, що про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Забезпечення органів державної реєстрації актів цивільного стану бланками свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Порядок ведення обліку і зберігання бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та звітності про їх використання встановлюється Міністерством юстиції України. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть фізичної особи у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п. 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації смерті фізичної особи. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті фізичної особи. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті свого чоловіка, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника, оскільки реєстрація смерті неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved