Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.03.2014 року померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою с. Чемерин, вул. Гагаріна, 23, Ківерцівського району Волинської області. Вона є спадкоємцем майна померлої за заповітом. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Чемерин, вул. Гагаріна, 23, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2014 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 155641 від 08.04.2011 року (а.с.5). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 4 за 2014 рік по особовому рахунку № 0319-1 рахується житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Чемерин, вул. Гагаріна, 23 Ківерцівського району Волинської області, 1950 року побудови, який належить [PERSON] (а.с.6). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], ввійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Чемерин, вул. Гагаріна, 23, Ківерцівського району Волинської області, що підтверджується довідкою Жорнищенської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 169 від 16.10.2014 року (а.с.8). Як вбачається із заповіту, посвідченого 22.08.2005 року Жорнищенською сільською радою Ківерцівського району Волинської області за реєстровим № 61, [PERSON] розпорядилася належним їй майном, заповівши його дочці [PERSON] Заповіт не змінено і не скасовано. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач у справі, [PERSON], будучи спадкоємцем майна померлої за заповітом, прийняла спадщину, шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Відповідач [PERSON] також не заперечує проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом. Постановою від 18.02.2016 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області відмовив гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно на ім'я спадкодавця. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 405/01-16 від 14.03.2016 року, після смерті [PERSON], яка померла 28.03.2014 року заведена спадкова справа № 282/2014 рік. 18.08.2014 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася дочка спадкодавця [PERSON] 18.02.2016 року на імя дочки спадкодавця [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на спадкове майно, що складається з двох земельних ділянок та грошових заощаджень. Інших спадкоємців не встановлено. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Чемерин, вул. Гагаріна, 23, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 28.03.2014 року.

Outcome: approved