overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з вказаною заявою, у якій просить надати їй право на шлюб з [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали. Судом з'ясовано, що [PERSON] народилась 24.07.1998\~р. у м.\~Бердичеві Житомирської області, на даний час їй виповнилось сімнадцять років (а.\~с.\~6). [PERSON] народився 01.04.1996\~р. у м.\~Бердичеві Житомирської області, на даний час йому виповнилось дев'ятнадцять років (а.\~с.\~8). [PERSON] є вагітною, станом на 25.12.2015\~р. строк вагітності складав двадцять дев'ять тижнів (а.\~с.\~5). [PERSON] пояснила, що зустрічається з [PERSON] з вересня 2014\~р., разом почали проживати з літа 2015\~р. Про те, що вагітна, дізналась у серпні 2015\~р. Вона та [PERSON] разом пішли до лікаря, той їм про це повідомив. [PERSON] радісно сприйняв цю новину. Після цього вони почали обговорювати плани на майбутнє. Її та його батькам про вагітність повідомили у грудні 2015\~р. Їх батьки радісно сприйняли таку новину, познайомились між собою, з'ясували їх відношення до одруження та весілля. Відносини між їхніми батьками добрі, вони знайшли спільну мову. Одружитись їй запропонував [PERSON], вона погодилась. Це було її особисте рішення, її ніхто до цього не примушував. Вона впевнена у [PERSON] як у майбутньому чоловікові, той працює, заробляє кошти, яких їм вистачає. [PERSON] підтвердив пояснення [PERSON]. Додатково пояснив, що одружитись з нею це його особисте рішення, його ніхто до цього не примушував. Він розуміє, які зміни на них чекають у зв'язку зі шлюбом та народженням дитини, готовий до них. [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], пояснення її дочки та [PERSON] у тій частині, яка їй відома, підтвердила. Додатково пояснила, що здивовано, але позитивно сприйняла новину про те, що її дочка вагітна. Так само сприйняв цю новину її чоловік, батько [PERSON]. Вони познайомились з батьками [PERSON], найшли спільну мову з ними, ті підтримують шлюб між їхніми дітьми. Відповідно до частини першої статті 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно зі статтею 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З вказаних норм Сімейного кодексу України випливає, що умовою надання права на шлюб особі, яка не досягла шлюбного віку (вісімнадцяти років), проте досягла шістнадцяти років, є встановлення того, що це відповідає інтересам цієї особи. Суд, зважаючи на наведені вище обставини та пояснення осіб, які беруть участь у справі, вважає, що надання [PERSON], вік якої становить сімнадцять років, права на шлюб з [PERSON], вік якого становить дев'ятнадцять років, відповідає їхніми інтересам, оскільки [PERSON] вагітна, між нею та [PERSON] склались сімейні відносини, вони впевнені в один одному та у намірі щодо укладення між ними шлюбу, рішення про шлюб було їхнім самостійним та добровільним. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з даним позовом в якому просить визнати недійсним договір дарування ? частини житлового будинку [ADDRESS] , укладений 26 квітня 2012 року і посвідчений приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], між нею та [PERSON] Свої вимоги обгрунтовала тим , що вона погодилась на пропозицію дочки , відповідачки по справі , у нотаріуса посвідчити довіреність на представництво її інтересів в судах та інших підприємствах і установах , а договір дарування підписала помилково. В судовому засіданні позивачка та її представники підтримали позовні вимоги і просять їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представники проти позову заперечують , вважають його необгрунтованим. 3-а особа , приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з*явилась , подавши свої заперечення на пред*явлений позов. Враховуючи , що справа складна і складення повного рішення потребує часу ,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась з даним позовом в якому просить визнати недійсним договір дарування частини житлового будинку від 16 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 2672. Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки загальною площею 0,1000 га , кадастровий номер 32 218 101 000 124 0003 , розташованої за адресою [ADDRESS] , укладений 16 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований а реєстрі за №2677. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги і просять їх задовольнити. В останньому судовому засіданні були відсутні , про причину неявку суд не повідомили. Відповідачі та їх представник проти позову заперечують. 3-а особа , приватний нотаріус [PERSON] направила письмові заперечення на позов. Враховуючи , що справа складна і складення повного рішення потребує часу ,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась з даним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь її [PERSON] 1376 гривень матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди . Свої вимоги [PERSON] обгрунтувала тим , що відповідач в листопаді 2012 року викрав у неї мобільний телефон та сімкарти , чим спричинив матеріальну та моральну шкоду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився , про день розгляду справи належним чином повідомлений. Суд вислухавши позивачку дослідивши письмові докази по справі вважає , що позов підлягає частковому задоволенню. Так в судовому засіданні встановлено , що згідно вироку Вишгородського районного суду Київської області від 06.05.2015 року відповідача по справі [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України , та призначено покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців. Потерпілою по даній справі являється позивачка [PERSON] , в якої [PERSON] викрав мобільний телефон та сім карту , спричинивши матеріальну шкоду на 830 гривень ( 3-4). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст.61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі , що набрав законної сили , або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов*язкові для суду, що розлядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи , стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду , з питань , чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою , яка її завдала , за наявності її вини , крім випадків , встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади , органу влади Автономної Республіки Крим , органу місцевого самоврядування , фізич- ної або юридичної особи , яка її завдала , якщо шкоди завдано каліцтвом , іншим ушкодженням здоров*я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; В судовому засіданні було доведено , що в результаті неправомірних дій зі сторони відповідача [PERSON], позивачці [PERSON] було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 830 гривень , та моральна шкода , вона перенесла фізичні та моральні страждання , що негативно позначились на її психоемоційному стані , а тому з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути 1000 ( тисячу) гривень моральної шкоди , та 830 гривень матеріальної шкоди.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з даною заявою в якій просить встановити юридичний факт , що їй належить право користування земельною ділянкою [ADDRESS] , на території Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області. В судовому засіданні заявителька [PERSON] підтримала свої вимоги і просить їх задовольнити. Представник зацікавленої сторони в судове засідання не з*явився про день розгляду справи належним чином повідомлений. Враховуючи ,що для складення повного рішення потрібен час ,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась з до суду з позовом в якому просила стягнути аліменти з [PERSON] на утримання їх спільної малолітньої доньки [PERSON], так -як на даний час відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Малолітня [PERSON] проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні, виходячи з чого позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки, в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на місяць. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності та в даній заяві частково визнав позовні вимоги, вказавши, що в змозі сплачувати аліменти виходячи з розміру його заробітної плати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в шлюбі з 31 грудня 2010 року. Рішенням Дніпровського районного суду від 10 липня 2010 року їх шлюб було розірвано. В шлюбі сторони народили доньку, [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судом, позивач проживає окремо від відповідача, їх спільна донька перебуває на утриманні матері.. Ст. 181 СК України встановлює способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину, за вимог ч. 3 вказаної статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфортавто» , відповідач отримує мінімальний розмір заробітної плати. Вирішуючи питання про встановлення розміру аліментів, суд виходить з часткового визнання позову відповідачем, розміру його заробітної плати, матеріального стану та вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги частково, призначивши до стягнення з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі ? всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась з зазначеною заявою, вказавши, що її брат [PERSON] помер [INFO] , а після смерті його заявник звернулась, щобю отримати допомогу на поховання, однак, їй було відмовлено у зв?язку з тим, що прізвище її та брата в документах зазначені по різному. Заявник просила встановити факт того, що [PERSON] , що помер [INFO] . є рідним братом [PERSON] . Ухвалою суду від 03.10.2019 року заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою суду від 12.12.2019 року провадження у справі відкрите та призначено судовий розгляд справи. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги підтримали, вказавши, що заявник та [PERSON] мали спільних батьків, а після смерті брата [PERSON] понесла витрати на його поховання, а також звернулась за допомогою при похованні, однак, їй у виплаті допомоги було відмовлено у зв`язку з різним написанням прізвищ її та брата. Судом задоволено клопотання заявника про допит свідків, інших клопотань учасниками не заявлялось, а судом не вирішувалось. При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне. [INFO] на території Донецької області помер [PERSON] , що підтверджено лікарським свідоцтвом. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , а батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (російською), відповідно до копії свідоцтва про народження та довідки про народження. Також судом за клопотанням заявника допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що [PERSON] та [PERSON] певний час мешкали із ними, знайомі вони багато років, заявник є рідною сестрою [PERSON] . При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в тому числі і факт родинних стосунків. Враховуючи, що за документами у заявника та [PERSON] спільні батьки, тож суд вважає достовірно встановленим той факт, що померлий [PERSON] був рідним братом [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась з зазначеною заявою, вказавши, що після смерті її батька [PERSON] 15.10.2014 року, вона як спадкоємець першої черги звернулась у встановленому порядку з заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки у свідоцтві про народження заявника прізвище її та батька вказане як «Подоляка», а фактично в паспорті батька та свідоцтві про його смерть зазначене прізвище «Подоляк». Оскільки в документах заявника та [PERSON] є розбіжності, просить встановити факт родинних стосунків між нею та батьком. У судовому засіданні заявник вимоги підтримала у повному обсягу, пояснивши, що після смерті батька залишилось троє спадкоємців першої черги, а саме заявник та двоє її рідних братів [PERSON] та [PERSON], які відмовились від спадщини після смерті батька на користь заявника. Фактично вона є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, але у зв'язку з розбіжностями у зазначені прізвища заявника та батька у документах заявник не може оформити спадкові права. Представник заявника підтримала в судовому засіданні заявлені вимоги. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали, що дійсно вони та заявник [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON], та після смерті батька заявник звернулась з заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] та [PERSON] подали заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] Однак, через наявність розбіжностей у написанні прізвища [PERSON] не може оформити спадщину. При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне. Згідно свідоцтву про народження батьками [PERSON], яка народилась 23.04.1967 року, є [PERSON] та [PERSON] 13.08.1987 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], змінивши при цьому прізвище на «Когут», що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу. Батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] У свідоцтві про смерть [PERSON] зазначено, що його прізвище є «Подоляк». З копії спадкової справи, відкритої в Приморській державній нотаріальній конторі, вбачається, що після смерті [PERSON] у встановлений чинним законодавством строк заявник [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON] Інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались. Згідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в тому числі і факт родинних стосунків. Беручи до уваги зазначене, суд на підставі вивчених документів вважає достовірно встановленим той факт, що померлий [PERSON] був батьком [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з зазначеною заявою, вказавши, що після смерті її дядька [PERSON], [INFO] року, вона як спадкоємець звернулась у встановленому порядку з заявою про прийняття спадщини. Однак, при вивченні документів було встановлено різницю у написанні прізвища та імені спадкодавця. Посилаючись, що для оформлення спадщини їй потрібно встановити факт родинних стосунків, просить встановити факт того, що [PERSON], який помер [INFO] року, є рідним дядьком [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне. Згідно свідоцтву про народження батьками [PERSON], яка народилась [INFO] року, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Внаслідок укладення шлюбу з [PERSON], а потім з [PERSON] [PERSON] змінювала прізвище спочатку на [PERSON], а потім на [PERSON] (а.с. 6, 7). Відповідно до архівного витягу з запису акту про народження (а.с. 10) батьками [PERSON], [INFO], були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Батьками [PERSON] [INFO], місцем народження якого зазначено Корніївська с/рада В. Білозерського району Мелітопольськ. округи були [PERSON]. та [PERSON] (а.с. 11). Таким чином в актових записах про народження [PERSON] та [PERSON] дійсно є розбіжності як у зазначенні їх прізвищ, так і у зазначення прізвищ та по батькові батьків вказаних осіб. Натомість відповідно до паспорту прізвище [PERSON] зазначено як [PERSON], [INFO] у с. Корніївка Василівського району Запорізької області (а.с. 15). [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 16). [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 4). Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишився спадкоємець за заповітом від 04.08.2010 року [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини за заповітом на користь спадкоємця за законом - племінниці спадкодавця [PERSON] (а.с. 31, 32). Натомість [PERSON] 23.01.2017 року звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], інші особи з заявами про прийняття спадщини після [PERSON] не звертались (а.с. 34). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в тому числі і факт родинних стосунків. Беручи до уваги зазначене, суд на підставі вивчених документів вважає достовірно встановленим той факт, що померлий [PERSON] був рідним дядьком [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась з зазначеною заявою, вказавши, що після смерті матері [PERSON], 15.12.2016 року, вона як спадкоємець за заповітом звернулась у встановленому порядку з заявою про прийняття спадщини. Однак, при вивченні документів було встановлено різницю у написанні імені спадкодавця у різних документах. Посилаючись, що для оформлення спадщини їй потрібно встановити факт родинних стосунків, просить встановити факт того, що [PERSON], яка померла 15.12.2016 року, є матірю [PERSON]. В судове засідання заявник та зацікавлені особи не з'явились, заявник звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне. Згідно свідоцтву про народження батьками [PERSON], яка народилась 19.09.1961 року, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на «Носенко» та після розірвання шлюбу залишила прізвище «Носенко» (а.с. 8). Відповідно до посвідки про народження (а.с. 5) 20.07.1937 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Натомість у свідоцтві про шлюб (а.с. 5) вказано, що [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], - батьком заявника, змінишви прізвище на [PERSON]. При цьому у паспорті прізвище, ім'я та по батькові особи зазначено як [PERSON], [INFO]. Таким чином в актових записах про народження [PERSON], паспорті померлої , а також свідоцтві про народження [PERSON] дійсно є розбіжності у зазначенні імені особи. [PERSON] померла 15.12.2016 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишились спадкоємці за законом чоловік померлої [PERSON], та син померлої [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини за законом на користь спадкоємця за заповітом доньки спадкодавця [PERSON], яка є спадкоємцем [PERSON] за законом та за заповітом, який стосується земельної ділянки (а.с. 31, 32). Таким чином, єдиною особою, яка прийняла спадщину в порядку, який визначений чинним законодавством у шестимісячний строк, згідно з документами, які наявні у справі, є заявник [PERSON] Відомостей про інших осіб, які б претендували на спадщину після [PERSON] у суду не має, тож немає підстав і вважати, що інші особи оспорюють права заявника. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в тому числі і факт родинних стосунків. Приймаючи до уваги зазначене, суд на підставі вивчених документів вважає достовірно встановленим той факт, що померла [PERSON] була матірю [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась з заявою до суду, в якій просить встановити над [PERSON] опіку та призначити їй себе опікуном, при цьому заявник посилається на те, що рішенням суду її доньку [PERSON] визнано недієздатною. Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи без його участі та зазначив, що заяву про встановлення опіки та призначення опікуна підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи без його участі та зазначив, що проти задоволення заяви про встановлення опіки та призначення опікуна не заперечує, при цьому надіслав до суду відповідне подання. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ПІ-ЖД № 456280 (а.с. 7). Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 10 березня 2015 року по справі № 520/14110/14-ц [PERSON] визнано недієздатною (а.с. 3). Слід зазначити, що за заявою [PERSON] Київська районна адміністрація Одеської міської ради направила до суду подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] (а.с. 16-17). Положенням ч. 1 ст. 41 ЦК України затверджується, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. В розумінні ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд за поданням органу опіки та піклування призначає недієздатній фізичній особі опікуна. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню.

Outcome: approved