Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаною позовною заявою до [PERSON]. У позовній заяві виклала позовні вимоги про визнання недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки за адресою [ADDRESS] серії ЯК № 995422 від 28 жовтня 2010 року площею 0,2 га кадастровий номер 5323281001:01:006:0208 для ведення особистого селянського господарства, серії ЯК № 995423 від 28 жовтня 2010 року площею 0,15 га. кадастровий номер 5323281001:01:006:0209 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд видані на ім'я [PERSON] та скасування державної реєстрації права власності відповідачки на дані земельні ділянки. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що вона є власником сусіднього будинковолодіння, що розташоване за адресою Полтавська область, [ADDRESS]. Позивачка вказує на те, що у власність відповідачки було передано частину земельної ділянки, яка перебувала у її користуванні та попередніх власників будинковолодіння по [ADDRESS] Також позивачка вказує, що частково межі земельних ділянок [PERSON] розташовані в охоронюваній зоні водойми, озера. В судовому засіданні позивача, [PERSON] та її представник по дорученню (а.с. 26) [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов. Суду пояснили, що позивачка успадкувала будинковолодіння в [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON] у 2005 році. Земельна ділянка [PERSON] була надана в користування рішенням загальних зборів колгоспу ім. Гоголя від 15 березня 1974 року. На підставі заяви позивачки Великосорочинською сільською радою проведено перевірку та складено акт від 14 березня 2014 року. Актом зафіксовано факт того, що межі земельної ділянки, яка перебуває у власності [PERSON] фактично розташовані на земельній ділянці, яка була надано у користування [PERSON] та на земельній ділянці, якою користувався [PERSON] до дня смерті. Також позивачка вказала на те, що Держсільгоспінспекцією в Полтавській області встановлено, що відповідачка здійснила приватизацію спірних земельних ділянок в порушення ст. ст. 60, 61 Земельного кодексу України, а саме було приватизовано частину прибережної смуги ставка. 20 червня 2014 року Великосорочинська сільська рада враховуючи наявні порушення при приватизації прийняла рішення про скасування рішення від 29.07.1998 року яким передано безоплатно у власність [PERSON] земельні ділянки. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] заперечили позовні вимоги та просили суд відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю. Відповідачка суду пояснила, що приватизувала земельні ділянки в межах користування та відповідно до вимог чинного законодавства. Представник відповідачки суду пояснив, що Великосорочинська сільська рада не мала права скасовувати рішення яке вже було реалізоване та на підставі нього видані правовстановлюючі документи. Представники Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області та Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду справи їх представники повідомлені судом належним чином. Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази які наявні в матеріалах справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що на підставі рішення Великосорочинської ради народних депутатів Миргородського району Полтавської області від 29 липня 1998 року та рішення Великосорочинської сільської ради від 2 квітня 2010 року (а.с. 7-9) [PERSON] набула право власності на земельні ділянки розміром 0,2 га для ведення особистого селянського господарства та 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] отримавши державні акти та провівши їх державну реєстрацію. Доводи [PERSON], що частина земельної ділянки, яка перебувала у її користуванні без її згоди була вилучена у неї та передана у власність позивачки, в порушення вимог ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України є припущенням та не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах справи. Доказів, про фактичні розміри та межі земельної ділянки по [ADDRESS] яка перебувала та перебуває у користуванні чи власності позивачки не надано. Довідка № 1575/04-14 від 20.03.2014 року Великосорочинської сільської ради, якою визначено, що земельна ділянка площею 0.25 га надана в користування рішенням загальних зборів колгоспу ім. Гоголя від 15.03.1974 року [PERSON], померлому чоловікові позивачки, не підтверджує право користування певною земельною ділянкою [PERSON]. Окрім того, право користування [PERSON] земельною ділянкою припинилось з моменту його смерті та не входило до складу його спадщини. Не являється підставою для скасування державних актів на право власності [PERSON] на земельні ділянки рішення Великосорочинської сільської ради від 20 червня 2014 року про скасування рішення третьої сесії Великосорочинської сільської ради народних депутатів двадцять третього скликання від 29.07.1998 року «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам» в частині, що стосується безоплатної передачі земельних ділянок у власність [PERSON]. В пункті 5 рішення № 7-рп/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, частин 1, 10 ст. 59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення третьої сесії Великосорочинської сільської ради народних депутатів двадцять третього скликання від 29.07.1998 року «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам» зі змінами, внесеними рішенням сесії Великосорочинської сільської ради п'ятого скликання від 02.04.2010 року в частині, що стосується безоплатної передачі земельних ділянок у власність [PERSON], яке є ненормативним правовим актом одноразового застосування і вичерпало свою дію фактом його використання, не може бути в подальшому скасоване сільською радою. Позивачкою суду не доведено належними доказами, що до скалу обох спірних земельних ділянок, які перебувають у власності [PERSON] входить частина прибережної захисної смуги ставка. Окрім того статтями 60 та 61 Земельного кодексу України не передбачають заборони на приватизацію частин прибережних захисних смуг. Відповідно до принципу диспозитивності розгляду цивільної справи, суд має вирішувати справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. З огляду на зазначене суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки за адресою [ADDRESS], які належать відповідачці, так як в позовній заяві не обґрунтовано та не доведено суду порушення чинного законодавства при набутті [PERSON] права власності на спірні земельні ділянки.

Outcome: dismissed