Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що їй на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] У вказаній квартирі крім неї зареєстрований колишній зять [PERSON], який після розірвання шлюбу з 2014 року в помешканні не проживає, оскільки забрав усі свої особисті речі та вибув з квартири. Просить визнати\~[PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням\~квартирою №78 в будинку № 69 по вул. П.Дорошенка в м. Рівне. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причину неявки суд не повідомив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги\~підлягають до задоволення. Судом встановлено, що\~відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10 липня 2018 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 липня 2018 року, [PERSON] є власником\~\~квартири [ADDRESS]. Відповідно до адресної картки виданої Рівненським регіональним центром надання адміністративних послуг за адресою : [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Факт не проживання та відсутність особистих речей відповідача у вказаному помешканні підтверджується заявами сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На підставі ч. 2ст.\~405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 72\~ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Задовольняючи позовні вимоги суд враховує і положення ст. 29 ЦК України, якими встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Реєстрація відповідача в квартирі, що належить позивачу, обмежує право власника володіти, користуватися та розпоряджатися нерухомим майном. Відповідно до ч.2ст.386\~ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Наведені обставини свідчать про обгрунтованність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved