overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 24.01.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися в зв'язку з різністю їх характерів, поглядів на життя, що загострювало відносини та призвело до розриву відносин, примирення неможливе, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Іващенко». Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку ст. 74 ЦПК України. Про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зібраними по справі доказами встановлено, що 24.01.2009року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 22. Судом встановлено, згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 08.09.2010року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області батьком [PERSON], [INFO] являється [PERSON] Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, за обставин, які склалися між сторонами, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню. Судовий збір на корись держави суд вважає необхідним покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 28 квітня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися в жовтні 2015 року. Дитина залишилась проживати разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., з моменту звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Зібраними по справі доказами встановлено, що 28 квітня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 88. Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 10 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. За обставин, які склалися між сторонами, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.05.2009р. між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти та суперечки. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з 2012 року вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Просила винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON], 30.05.2009р.; стягнути аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.10.2014 року і до досягнення повноліття дитиною; судові витрати покласти на відповідача. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином (а.с.25). В матеріалах справи від позивачки міститься заява, згідно якої просить справу розглянути у її відсутність, позов підтримує, просить вимоги задовольнити, строк на примирення не надавати (а.с.26). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.24). В матеріалах справи від нього міститься заява, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову, строк на примирення просить не надавати (а.с.27). Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлялись в установленому законом порядку, то у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.05.2009р.(а.с.5). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище сторін, обставини даної справи, і вважає за необхідне

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 09 квітня 2010 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться у неї на утриманні. Оскільки між подружжям склалися неприязні відносини, відсутнє взаєморозуміння, почуття кохання та поваги, несхожість характерів, різні погляди на сімейні обовязки, вони припинили сумісне життя, відновлювати стосунки не бажають. За таких обставин, позивачка просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700 гривень, з дня подачі позовної заяви до суду на утримання дитини до досягнення нею повноліття. В судове засідання від позивачки надійшла письмова заява в якій просить слухати справу в її відсутність, позивачка заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, про час розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомлява. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не проводити повне фіксування процесу за допомогою технічних засобів. Суд, дослідивши докази, вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 09 квітня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 263 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходяться у неї на утриманні (а.с.7). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливе, а тому укладений між сторонами шлюб відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України необхідно розірвати. Оскільки позивачка не просила відшкодовувати понесені нею судові витрати, суд вважає за можливе не вирішувати це питання під час ухвалення судового рішення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в сумі 700 гривень, щомісячно. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір по справі 243 гривні 60 копійок належить стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави. На підставі ст.ст.182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Починаючи з липня 2016 року не підтримують подружніх відносин. По причині різних уявлень про сімейне життя, вважає збереження сім'ї неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, відповідач позов визнав повністю, згідний розірвати шлюб та сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. (а.с. 16,17). Дослідивши матеріали справи, суд, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2012 року (а.с. 6). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7), яка проживає з позивачем. Сторони припинили подружні відносини з липня 2016 року, проживають окремо, миритись категорично не бажають, їх сім'я розпалась. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але вона є недостатньою та нерегулярною. Починаючи з січня 2014 року не підтримують подружніх відносин. По причині різних уявлень про сімейне життя, вважає збереження сім'ї неможливим. Спору про розподіл майна та утримання дитини немає. Сторони в судове засідання не з'явились, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, відповідач позов визнав повністю, згідний розірвати шлюб та сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. (а.с. 15,16). Дослідивши матеріали справи, суд, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2010 року (а.с. 4). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7), яка проживає з позивачем. Сторони припинили подружні відносини з січня 2014 року, проживають окремо, миритись категорично не бажають, їх сім'я розпалась. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки, але нерегулярно. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який 18.11.2014р. уточнила (а.с.27), мотивуючи свої вимоги тим, що 22.05.2012р. між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти та суперечки. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, близько року відповідач ні з позивачкою, ні з дитиною не спілкується, участі у вихованні сина не приймає, матеріально не забезпечує. Просила шлюб між нею, та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 22.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис за № 460 - розірвати; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] рок народження, в розмірі 1/4 від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 травня 2012 року (а.с.7). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки ТОВ «Габріель» № 591 від 12.08.2014р. позивачка [PERSON], проживає разом з сином [PERSON] за однією адресою, який знаходиться на її утриманні (а.с.10). При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище сторін (а.с.9,33), обставини даної справи, і вважає за необхідне

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивачка посилається на те, що 18 травня 2006 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. У шлюбі 17 грудня 2006 року народилась дочка [PERSON]. Між ними склалися неприязні відносини, шлюб розпався і відновленню не підлягає. Дитина перебуває на повному її утриманні, в звязку з чим просить стягнути аліменти в розмірі 1000 грн. Позивачка позов підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не зявився, в звязку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18 травня 2006 року зареєстрували шлюб У шлюбі 17 грудня 2006 року народилась дочка [PERSON]. Між подружжям склалися неприязні відносини, шлюб розпався і відновленню не підлягає, а тому його слід розірвати. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки, в звязку з чим в її користь слід стягнути аліменти в розмірі 1000 грн. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.10.2005 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Між ними відсутнє взаємо порозуміння. В них різні погляди на життя і подружні відносини. На даний час вони припинили подружнє життя, на протязі року проживають окремо. У шлюбі народилась донька, [PERSON], [INFO] Позивач сама не може забезпечити утримання дитини. У зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати та прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в сумі 1000 гривень щомісячно. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач також в судове засідання не з»явився, подав заяву про підтримання позовних вимог. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався, сторони за час окремого проживання мали можливість примиритись. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не має інших утриманців, його стан здоров'я дозволяє працювати, однак його заробіток є нерегулярним. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення. Судові витрати понесені позивачем в сумі 487,20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. В частині судових витрат від оплати яких позивач звільнена за вимогу про стягнення аліментів на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 липня 2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось, різні характери, непорозуміння, конфлікти та постійні сварки призвели до розірвання між сторонами шлюбних стосунків. Шлюбні відносини між ними припинені у 2012 році. У відповідача є інша жінка. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. У звязку з чим позивач згідно позовних вимог просить шлюб розірвати, стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 гривень, щомісячно до виповнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з»явилась, до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач зявився в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою (а.с.8,10). Також встановлено, що заробітки відповідача є мінливими, інші утриманці відсутні, стан здоровя є задовільним. За встановлених обставин позов підлягає до задоволення. Судові витрати за вимогу про стягнення аліментів на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved