Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем тривалий час проживали у цивільному шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . [PERSON] стверджує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, тому що працездатного віку та забезпечений роботою. Вона ж не може працювати, оскільки доглядає за сином. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за сином, вона не має. Оскільки відповідач ухиляється від її утримання, просила стягувати з нього аліменти по 1800 грн. щомісячно до досягнення сином 3-х річного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі і просила врахувати, що іншого доходу, окрім державної допомоги при народженні дитини, вона не отримує. Відповідач в судовому засіданні не відмовлявся від свого обов`язку сплачувати аліменти на утримання дружини, проте у меншому розмірі, ніж про це просить позивач. Пояснив, що з нього утримуються аліменти на утримання сина, на його утриманні також перебувають батьки пенсійного віку. А тому погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу. Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні відповідач визнав, що дитина проживає з матір`ю. Це ж підтверджується довідкою квартального комітету № 19 м. Сміла від 15 травня 2019 року. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 статті 91 СК України визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Таким чином, право дружини на утримання виникає за наявності складу таких юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що спільна дитина сторін не досягла 3-х річного віку та проживає з позивачем. Здатність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] підтверджується довідкою від 29 травня 2019 року, у відповідності з якою [PERSON] працює в ТОВ «АТБ-Маркет» на посаді молодшого приймальника товарів та отримує заробітну плату в середньому близько 7-8 тисяч на місяць. При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 84 СК України для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів суд приходить до наступного. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі (ч. 2 ст. 77 СК України). Як встановлено ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. В першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку та не має проблем із здоров`ям такого ступеню, що впливають на його здатність працювати. В судовому засіданні [PERSON] , як на підставу для зменшення розміру аліментів, посилався на те, що він сплачує аліменти на сина, а також на те, що на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку. Посилання заявника як на підставу своїх заперечень на те, що він бере участь в утриманні дитини є безпідставними. Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка-батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину, як з чоловіка, і на дитину, як з батька. Не вважає суд доведеним і факт перебування на утриманні відповідача батьків похилого віку. Відповідно статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз наведеного положення закону дає підстави для висновку, що умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є одночасна наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Верховний Суд у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі № 494/1682/15-ц зробив висновок, що право на утримання повнолітньою дочкою, сином виникає у непрацездатних батьків за умови, що їхня заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи є меншими за розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до частини 2 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з наведеного, суд зазначає, що відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що його батьки потребують матеріальної допомоги і відповідач несе витрати по їх утриманню. У Сімейному кодексі України не встановлено ні мінімального, ні максимального розмірів аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. А тому суд при визначенні розміру коштів, що належить стягнути як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. А тому, суд вважає за можливе стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1400 грн. щомісячно. Статтею 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та ст. 77, 79, 80, 84, 91 СК України,

Outcome: dismissed