Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 26.10.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 1832. Від подружнього життя народився син - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу з відповідачем є різні погляди на життєві ситуації та сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів. 30 липня 2019 року на адресу суду надійшла інформація з Реєстру територіальної громади м. Харкова, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, з якої вбачається що відповідач зареєстрований за адресою, що вказана в позовній заяві. 02 серпня 2019 року Ухвалою суду цивільну справу передано за підсудністю до Московського районного суду м.Хароква. 21 жовтня 2019 року Ухвалою Харківського апеляційного суду м.Харкова ухвалу суду про направлення справи за підсудністю - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду, встановлено порядок дослідження доказів. Позивач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] » (Вх.№32016). [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються та заяви про розгляд справи без його участі не надав. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неодноразову неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзиву, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1832 (Свідоцтво серії [NUMBER] від 26 жовтня 2007 року). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 06 травня 2008 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані сторони по справі. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Оскільки позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved