Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з вересня 2013 року по квітень 2020 року, коли шлюб між ними було розірвано. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2020 року у справі № 308/11307/19 ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що з часу, що минув після ухвалення рішення, на утримання сина необхідно все більше коштів. Сума аліментів, яку сплачує відповідач на утримання дитини, є недостатньою для її утримання і не може в повній мірі задовольнити всіх її потреб. Позивач вказує, що на даний час вона проживає на орендованій квартирі, за яку сплачує щомісячно 6000 грн. Під час розгляду справи відповідач обіцяв оплачувати половину вартості від оренди квартири, проте цього так і не робить Самій їй вкрай важко утримувати сина, тому що ціни на продукти харчування, товари першої необхідності, одяг та взуття, комунальні послуги постійно зростають. З теперішніми цінами на продукти харчування та одяг не вистачає коштів на покриття усіх витрат, яких потребує син. Як зауважує позивач, відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, оскільки офіційно працює та отримує щомісячно не менше 16000 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі судового рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2020 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити їх, справу розглянути без її участі, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.09.2013 року між сторонами було укладено шлюб, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.02.2016 року). Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2020 року (справа № 308/11307/19), шлюб, зареєстрований 13.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] у Раково-Ліській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області за актовим записом № 13, розірвано. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2019 року і до досягнення ним повноліття. Визначено місце проживання дитини сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 182\~СК України\~передбачає обставини,\~які враховуються\~судом при\~визначенні розміру\~аліментів.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, син сторін перебуває на утриманні позивача та потребує матеріального забезпечення. Позивач офіційно працевлаштована та обіймає посаду провідного економіста (бухгалтерського обліку та налізу господарської діяльності) філії АТ «НСТУ» «Закарпатська регіональна дирекція». Згідно з наявною у матеріалах справи довідкою про доходи громадян, відповідач [PERSON] працює в Ужгородському ЗВ ВСП та обіймає посаду старшого офіцера, за період з жовтня 2019 року до липня 2020 року йому нараховане грошове забезпечення в розмірі 164509,26 грн. За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення суду про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування в силу положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за малолітнім сином, вік та стан здоров`я дитини, майновий стан відповідача, який є особою молодого та працездатного віку, офіційно працевлаштований та отримує сталий дохід, відсутність у матеріалах справи відомостей про наявність у нього інших утриманців, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Також судом береться до уваги та обставина, що з часу ухвалення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2020 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дитини, зросли витрати на її утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивача у сторону його погіршення. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 23 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. За таких обставин, беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини та з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю і збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2020 року в справі № 308/11307/19, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на їх спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття. Беручи до уваги, що згідно зі\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 1921 гривня, з 1 липня 2013 гривень, з 1 грудня 2100 гривень, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. Виходячи з положень ч. ч. 6, 7 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про збільшення розміру аліментів, то такий слід компенсувати за рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved