Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа без самостійних вимог Перша вінницька державна нотаріальна контора про зняття арешту з квартири. Позовна заява мотивована тим, що позивач відповідно до договору купівлі-продажу від 11.08.2000 року, укладеного між нею, як покупцем та [PERSON] , як продавцем і посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Селезньовою Г.В., , за реєстровим № 3078, є власником квартири [ADDRESS] . За позивачем на підставі даного правовстановлюючого документу 17.08.2000 року в КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі під № 394 за реєстровим № 20 було зареєстроване право власності на дану квартиру. Попередній власник квартири [PERSON] , повністю звільнила квартиру у передбачений договором термін, в тому числі, виписались з квартири вона сама та всі особи, які були в ній зареєстровані. Перед оформленням договору позивач звернулась в бухгалтерію Житлово-експлуатаційної контори і впевнилась, що боргів по оплаті квартплати та комунальних платежів немає. Крім того, згідно договору продавець [PERSON] підтвердила, що на момент продажу квартира не заставлена, нікому іншому не продана, в спорі та під забороною (арештом) не перебуває. Придбавши квартиру, [PERSON] поселилась в ній і з 29.09.2000 року до даного часу зареєстрована в квартирі. На її ім`я на дану квартиру відкритий особовий рахунок № [NUMBER] в МКП «Управляюча компанія «Київська». Позивач регулярно сплачує комунальні платежі за квартплату, боргів не має. Однак, при нещодавньому оформленні позивачем спадщини після смерті її матері на належні їй земельні паї, випадково виявилось, що на кавртиру № [NUMBER] накладений арешт. Звернувшись у Прозорий офіс BMP позивач отримала інформацію № 175201030 від 25.07.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартири, відомості відсутні. Позивач зазначає, що на її запит від 08.08.2019 року в Замостянський відділ ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, 13.08.2019 року отримала відповідь за № 35592/15.24-25, згідно якої виконавчі провадження, де [PERSON] є боржником, у Замостянському відділі м. Вінниці на виконанні не перебувають і не перебували. Натомість, у Державному нотаріальному архіві Вінницької області позивач 31.07.2019 року отримала довідку за № 2295/01-14, з якої дізналась, що на підставі повідомлення Відділу ДВС Вінницького МУЮ від 15.05.2003 року за № 1-5-7170, Першою вінницькою держнотконторою 19.05.2003 року за реєстровим № 10-256 накладено заборону відчуження на нерухоме майно, а саме на квартиру під № [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Також у цій відповіді зазначено, що відмітки про зняття заборони по фонду Першої вінницької нотаріальної контори не виявлені, і зауважено, що додаткові відомості щодо уточнюючої інформації про особу, в інтересах якої накладено заборону (арешт) в документах контори не зберігаються. Також, позивач зазначає, що до довідки була додана ксерокопія зазначеного повідомлення відділу ДВС, з якої видно, що відділ ДВС наклав арешт на підставі постанови АА 677388 від 15.05.2003 року, виконавець [PERSON] , об`єкт заборони квартира [ADDRESS] , власник [PERSON] , місце проживання - [ADDRESS] . Однак позивач ніколи не мала прізвища « [PERSON] », і особи з зазначеними анкетними даними не знає та жодних постанов ДВС щодо неї, вона не отримувала, в державну виконавчу службу з приводу будь-яких заборгованостей її ніколи не викликали. У Вінницькому міському суді Вінницької області, куди звернулась позивач із запитом про наявність справ відносно неї, отримала відповідь від 22.08.2019 року за № 06-14/425/2019, з якої видно, що за прізвищем [PERSON] протягом 2002-2003 років у - алфавітних показчиках Ленінського, Замостянського, Староміського районних судів м. Вінниці жодна справа не зареєстрована. У зв`язку із викладеним позивач звернулась з даним позовом до суду в якому просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задоволити. Судові витрати просила залишити за нею. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Третя особа в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесенні рішення поклався на думку суду. При розгляді справи встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 11.08.2000 року [PERSON] продала квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с.7). Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] ПП «Київська» від 22.08.2019 року за № 1254, в квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.07.2019 року, Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 06.08.2007 року за №5428806 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , (а.с.11). Відповідно до довідки з Державного нотаріального архіву Вінницької області від 31.07.2019 року за № 2295/01-14 позивача повідомили, про те, що 19.05.2003 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №10-256, на підставі повідомлення відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 15.05.2003 року за №1-5-4170, накладено заборону відчуження на майно, що належить [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] (а.с.12,13,14). Згідно листа Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2019 року за № 06-14/425/2019, за прізвищем [PERSON] протягом 2002-2003 року у алфавітних покажчиках Ленінського, Замостянського, Староміського районних судах м. Вінниці, жодна справа не зареєстрована, а провести її пошук лише за вказаною адресою неможливо. (а.с.15). Особовим рахунком № [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] оплачувала усі рахунки по утриманню квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підстав і доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, згідно ст. 81 ЦПК України. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом звільнення з-під арешту нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] . Враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат за нею, суд прийшов до висновку про залишення судових витрат за позивачем.

Outcome: approved