Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохала визнати незаконним та скасувати наказ №817 директора КП ВУВКГ Яроша С.М. в частині оголошення догани змінному інженеру аварійно-диспетчерської служби [PERSON] Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що починаючи з 1986 року вона працює на КП «ВУВКГ Горішньоплавнівської міської ради», за час роботи здобула відзнаку ветеран праці, також має й інші заохочення. Після зміни у 2014 році керівництва, ставлення до неї як до працівника змінилось, їй неодноразово в усній формі повідомлялось про необхідність піти на пенсію, адже позивач досягла пенсійного віку, щоденно зі сторони керівництва здійснювався тиск. 13.11.2017 року позивача було ознайомлено з наказом №817 про накладення на неї дисциплінарного стягнення у виді догади за невиконання п.2.9 посадової інструкції змінного інженера аварійно-диспетчерської служби, вимоги п.Б, п.3, п.Ж ст.10 розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників та службовців ВУВКГ, ст.139 КЗпП України. Не погоджуючись із зазначеним наказом та вважаючи його незаконним, позивачем оскаржено останній до суду. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 13.12.2017 року (а.с.5). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] додатково зазначила, що вона працювала змінним інженером аварійно-диспетчерської служби, у неї в підпорядкуванні знаходилось дві бригади, одна з обслуговування ТОВ «Єристівський ГЗК», а інша по обслуговуванню міста. До її функціональних обов'язків входить, зокрема, здійснення контролю за роботою підлеглих. 12.10.2017 року нею було видано два наряди, один на об'їзд міста, інший на ТОВ «Єристівський ГЗК». За обсягом її посадових обов'язків, так як нею видаються вказівки щодо виконання небезпечних робіт, [PERSON] не могла відлучатись від бригади з обслуговування міста і постійно знаходилась разом із бригадою. Стосовно вилучення службового автомобіля з режиму чергування, пояснила, що на підприємстві завжди знаходиться два чергових автомобілі, проте, якщо транспортний засіб не задіяний у аварійних процесах дільниці, його може бути надано для потреб працівників інших дільниць, але це попередньо узгоджується. Жодних розпоряджень щодо використання вказаного автомобіля у інших цілях нею особисто в цей день не видавалось, водій чергового автомобіля позивачу не підпорядковується. Таке використання чергового автомобіля є звичайною сталою практикою на підприємстві. Вилучення чергового автомобіля, яке поставлене позивачу у провину, [PERSON] заперечила та пояснила, що особисто до неї працівник [PERSON] не зверталась. Остання прохала надати їй черговий автомобіля для поїздки у місто начальника АДС [PERSON], а позивачем будь-яких вказівок водію того дня не надавалось. Позивач ствердила, що порушень трудової дисципліни нею не допускалось, а вказаний наказ та в подальшому звільнення, вважає виключно упередженим ставленням до неї з боку керівництва. Відповідачем було надано письмові заперечення проти позову (а.с.17), виходячи із змісту яких позивач дійсно перебувала у трудових відносинах з КП «ВУВКГ «Горішньоплавнівської міської ради». За період з 2014 року нею допущено ряд порушень трудової дисципліни, за які [PERSON] притягалась до дисциплінарної відповідальності, останнього разу згідно з наказом №817 від 10.11.2017 року. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав повністю та наголосив, що до функціональних обов'язків [PERSON] входить здійснення щоденного контролю за виконанням працівниками зміни трудової та виробничої дисципліни. 12.10.2017 року [PERSON] з 08 год. до 20 год. виконувались посадові обов'язки, проте направлена нею на виконання договору по обслуговуванню каналізаційних станцій бригада в режим часу, який визначений аварійно-диспетчерською службою для здійснення об'їздів поза межами аварійних ситуацій не вклалась і знаходилась по поверненню з обслуговуваного маршруту без контролю інженера [PERSON] З приводу вилучення чергового автомобіля представник відповідача зазначив, що з 08 год. до 20 год. черговий автомобіль постійно знаходиться у підпорядкуванні змінного інженера з метою максимально стислого за часом прибуття аварійної бригади. Протягом вказаного періоду часу автомобіль надається у розпорядження аварійно-диспетчерської служби і знаходиться у безпосередньому підпорядкуванні змінного інженера, як це передбачено положенням про автотранспортну дільницю. Між тим, представник відповідача пояснив, що позивач займаючи посаду змінного інженера із зазначеним положенням не ознайомлювалась, оскільки останнє є локальним актом для автотранспортного цеху. Режим чергування визначається шляхом закріплення автомобіля за змінами аварійно-диспетчерської служби і якщо потреба у використанні чергового автомобіля відсутня, він повертається для диспетчеризації. Отже, за відсутності аварійної ситуації, [PERSON] було прийнято одноосібне рішення про направлення чергового автомобіля до міста. Щодо не здійснення [PERSON] належного контролю за дотриманням працівниками зміни трудової та виробничої дисципліни, [PERSON] зазначив, що членами бригади робочий час використовувався в межах визначеного адміністративного порядку, проте із певними зсувами. 12.10.2018 року підпорядкована [PERSON] бригада з обслуговування ТОВ «Єристівський ГЗК» пізніше була направлена на об'їзд, а саме об 11 год., тому працівники бригади не змогли вчасно розпочати обідню перерву, оскільки початок часу на відпочинок на підприємстві, згідно із наказом про бюджет робочого часу, визначено об 11 год. 30 хв. Таким чином, за твердженням представника відповідача, членами бригади було допущено порушення трудового розпорядку у зв'язку із виконанням розпорядження змінного інженера [PERSON] При цьому, згідно з поясненнями [PERSON], даним порушенням шкоди підприємству завдано не було, негативні наслідки мали місце виключно в частиніне дотримання персоналу режиму харчування,що має побічний вплив на здоров'я працівників. З'ясувавши позиції учасників справи та оцінивши досліджені письмові докази, суд зазначає про наступне. Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу законів про працю України. Згідно з копією трудової книжки (а.с.97 зворотній бік), за наказом №152 від 08.12.1986 року позивач [PERSON] прийнята на посаду начальника цеха водопостачання Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства починаючи з 09.12.1986 року. За наказом про припинення трудового договору (контракту) №07 від 13.02.2018 року (а.с.74), [PERSON] звільнена з посади змінного інженера аварійно-диспетчерської служби КП «ВУВКГ«Горішньоплавнівської міської ради» за скороченням штатів на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Таким чином, позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем починаючи з 09.12.1986 року по 13.02.2018 року, що підтверджується долученими до справи матеріалами та не заперечувалось сторонами. У період роботи, відповідно до наказу роботодавця №817 від 10.11.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення (а.с.52), змінному інженеру аварійно-диспетчерської служби [PERSON] оголошено догану. Зазначений наказ про застосування дисциплінарного стягнення наразі є предметом оскарження, згідно з яким, 12 жовтня 2017 року при здійсненні контролю використання матеріальних ресурсів та робочого часу персоналом автотранспортного цеху та аварійно-диспетчерської служби виконуючим обов'язки заступника директора по організації майнової та внутрішньої безпеки КП «ВУВКГ «Горішньоплавнівської міської ради» [PERSON] було встановлено, що [PERSON] від виконання обов'язків змінного інженера аварійно-диспетчерської служби щодо здійснення щоденного контролю за виконанням працівниками зміни трудової та виробничої дисципліни самоусунулась, за відсутності аварійних ситуацій автомобіль автотранспортного цеху наданий в розпорядження аварійно-диспетчерської служби, з режиму чергування вилучила, автомобіль здійснював перевезення персоналу КП ВУВКГ та експлуатувався без здійснення диспетчеризації АТЦ, поза межами компетенції АДС. Виходячи із змісту вказаного наказу за №817 від 10.11.2017 року, нездійснення контролю за виконанням працівниками зміни трудової та виробничої дисципліни «стало можливим у зв'язку з особистою недисциплінованістю змінного інженера аварійно-диспетчерської служби [PERSON], недбалими ставленням до виконання обов'язків за посадою та свідомим ігноруванням вимог «Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників та службовців ВУВКГ «Горішньоплавнівської міської ради», що спричинило порушення трудової дисципліни у вигляді невиконання п.п.2.9 посадової інструкції змінного інженера аварійно-диспетчерської служби, вимоги п.Б, п.З, п.Ж ст.10 розділу ІІІ основні обов'язки робітників та службовців визначених «Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників та службовців ВУВКГ», ст.139 КЗпП України». Так, главою десятою Кодексу законів про працю України, визначено загальні положення щодо трудової дисципліни. У відповідності до ст.139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставиться до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно із ч.1 ст.140 КЗпП України встановлено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. Статтею 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення, як догана та звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до ст.149 КЗпП України, якою встановлено загальний порядок застосування дисциплінарних стягнень, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (частина третя наведеної норми). Як встановлено судом, за наказом від 10.11.2017 року до змінного інженера аварійно-диспетчерської служби [PERSON] було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. Застосуванню дисциплінарного стягнення передувало звернення роботодавця до профспілкового комітету із поданням про розірвання трудового договору з позивачем на підставі п.3 ст.40КЗпП України, а саме щодо застосування до [PERSON] стягнення за порушення трудової дисципліни у виді звільнення (а.с.55,56). Згідно із протоколом №45 від 02.11.2017 року засідання профспілкового комітету членів первинної профспілкової організації Комсомольського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства професійної спілки працівників житлово-комунального господарства місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України (а.с.53), зазначене вище подання роботодавця про розірвання трудового договору із змінним інженером [PERSON] погоджено не було. За змістом наказу №817, яким позивачу оголошено догану, [PERSON] поставлене за провину невиконання п.п.2.9 посадової інструкції змінного інженера аварійно-диспетчерської служби, вимоги п.Б, п.З, п.Ж ст.10 розділу ІІІ основні обов'язки робітників та службовців визначених «Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників та службовців ВУВКГ. Пунктом 2.9 посадової інструкції змінного інженера аварійно-диспетчерської служби Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, посаду якого на момент виникнення спірних правовідносин займала позивач, до кола посадових обов'язків останньої віднесено здійснення щоденного контролю за виконанням працівниками зміни трудової та виробничої дисципліни. Суд зазначає, що Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, які затверджені на конференції трудового колективу ВУВКГ від 25.02.2003 року, протокол №15, містять у собі сім розділів, при тому розділом третім передбачені основні обов'язки робітників. Так, пунктом Б статті 11 зазначеного Положення передбачено обов'язок робітника дотримуватись дисципліни праці - основи порядку на виробництві (вчасно прибувати на роботу, дотримуватись встановленої тривалості робочого часу, використовувати весь робочий час для продуктивної праці, своєчасно та точну виконувати накази і розпорядження адміністрації та інше). Пункт Ж передбачає обов'язок дбайливого ставлення до майна підприємства, ефективного використання агрегатів, машин, станків, інструментів та інше. Пункт З покладає на працівників обов'язок поводити себе достойно, дотримуватись Правил внутрішнього трудового розпорядку, виконувати свої посадові та трудові обов'язки, не перешкоджати іншим працівникам їх виконанню. Слід зазначити, що розділ третій Правил внутрішнього розпорядку, не містить десятої статті, про порушення пунктів якої зазначено відповідачем у наказі № 817 від 10.11.2017 року. Натомість стаття десята вказаних Правил визначає порядок проведення звільнення працівників, в тому числі видачу трудової книжки, проведення розрахунку та інше. Суд вказує, що під час розгляду справи про скасування дисциплінарного стягнення, правова оцінка дисциплінарного проступку має проводитись на підставі з'ясування усіх обставин його вчинення та порядку застосування. Так, при розгляді справи необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. Поряд із цим, застосоване до працівника дисциплінарне стягнення має бути співмірним з тяжкістю проступку, негативними наслідками, які настали внаслідок його вчинення, а також відповідати загальним цілям та меті застосування дисциплінарних стягнень. Згідно із поясненнями представника відповідача в ході розгляду справи, шкоди через допущені [PERSON] порушення трудової дисципліни підприємство не зазнало, а негативні наслідки виразились виключно у порушенні режиму харчування членів підпорядкованої їй бригади, оскільки останні пізніше визначеного часу використали перерву для харчування. Також [PERSON] зазначив, що особисто працівниками розпорядження [PERSON] не оскаржувались. З приводу поставленого позивачу за провину вилучення з режиму чергування транспортного засобу суд зазначає про наступне. Згідно із наказом про застосування дисциплінарного стягнення № 817 від 10.11.2017 року, [PERSON] за відсутності аварійних ситуацій автомобіль автотранспортного цеху, наданий в розпорядження аварійно-диспетчерської служби, з режиму чергування вилучила, внаслідок чого автомобіль здійснював перевезення персоналу КП ВУВКГ та експлуатувався без здійснення диспетчеризації АТЦ, поза межами компетенції АДС. В ході розгляду справи представник відповідача ствердив, що за розпорядженням [PERSON] на черговому автомобілі, про який йдеться у наказі, інженер з матеріально-технічного забезпечення здійснив виїзд у місто для виконання внутрішньогосподарських операцій. Зазначені обставини позивач заперечила та наголосила, що особисто вона будь-яких розпоряджень щодо використання чергового автомобіля не надавала і з приводу виїзду до міста інженер з матеріально-технічного забезпечення до неї не зверталась. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Суд зауважує, що згідно із приєднаною до справи копією письмових пояснень водія АТЦ [PERSON], останній повідомив, що отримав розпорядження про перевезення двох працівників підприємства, в тому числі [PERSON] (інші анкетні дані невідомі), до міста, саме від оператора АДС [PERSON] (а.с.58 на звороті). Цього не заперечувала у своїх письмових поясненнях і сама [PERSON] (а.с.58). З огляду на викладене, враховуючи, що до повноважень змінного інженера аварійно-диспетчерської служби [PERSON] не входило «вилучення» з режиму чергування транспортних засобів підприємства та за відсутності достатніх доказів на підтвердження перевищення нею своїх повноважень, суд вважає згадану обставину недоведеною та такою, що не може бути підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Тим більше, що в судовому засіданні представник відповідача не заперечував того, що згаданий транспортний засіб використовувався у виробничих цілях і будь-якої шкоди підприємству завдано не було. Разом із цим, суд зауважує, що до зазначеного вище працівника підприємства на прізвище [PERSON], яка фактично використовувала службовий транспорт, а також до [PERSON], яка надавала водію [PERSON] відповідне розпорядження, дисциплінарне стягнення не застосовувалося. З письмових пояснень водія АТЦ [PERSON] та слюсаря [PERSON] вбачається, що 12.10.2017 року о 08 год. 00 хв. [PERSON] та [PERSON] (інші анкетні дані невідомі) отримали від позивачки наряд на об'їзд об'єктів каналізаційного господарства, розташованих на території ТОВ «Єристівський ГЗК», проте транспортний засіб їм був наданий диспетчером автотранспортного цеху (АТЦ) лише близько 11 год., тому вони повернулися на підприємство о 13 год. 00 хв. і приступили до обіду із запізненням (а.с.60, 61). В судовому засіданні позивачка [PERSON] не заперечувала тієї обставини, що слюсар [PERSON] та електрик [PERSON] виїхали на об'їзд об'єктив ТОВ «Єристівський ГЗК» близько 11 години і тому не встигли вчасно пообідати, проте зазначила, що це сталося не з її провини, а з причин невчасного надання диспетчером АТЦ транспортного засобу. В ході судового розгляду відповідачем не надано суду доказів на спростування наведених доводів позивачки та на підтвердження не здійснення нею належного контролю за дотриманням працівниками зміни трудової та виробничої дисципліни. У будь-якому разі є очевидним, що застосоване до [PERSON] дисциплінарне стягнення у виді догани не є співмірним з негативними наслідками, які могли б настали внаслідок перенесення обідньої перерви двох працівників на одну годину. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позивач є особою, звільненою від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за ставкою станом на день звернення [PERSON] до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved