Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом із нею. Вихованням та утриманням дітей займається позивачка, відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Ухвалою суду від 12.04.2019 (а.с.15) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату час і місце розгляду справи, сторони до суду не з'явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у вказаному позивачем розмірі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 15.11.2004 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис за номером 369 (а.с.3). Подружжя мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей. Встановивши фактичні обставини справи, з'ясувавши позиції сторін та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дітей, платника аліментів, факт визнання ним позову, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 4000 грн. щомісячно. Виходячи із змісту ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (частина 2 статті 184 СК України). З огляду на присудження аліментів у твердій грошовій сумі, вимога позивача про застосування мінімального розміру аліментів, задоволенню не підлягає, як така, що не ґрунтується на Законі. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved