Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог , в позовній заяві позивачка зазначає,що серпні місяці 2008 року вона та [PERSON], який розлучився із дружиною в 1993 році, стали проживати разом в належному їй будинку в с.Жабокрич, Крижопільського району, Вінницької області. Оскільки ні вона ні [PERSON] , на той час, не перебували в шлюбі , між ними встановились фактичні шлюбні стосунки, вони стали проживати однією сімєю та вести спільне господарство, що підтверджується відповідним актом і довідкою Жабокрицької сільської ради. Обоє працювали в Крижопільській районній лікарні. Батько [PERSON] [PERSON] помер 25.04.1993 року і відповідно до ст.549 ЦК України, в редакції 1963 року, спадщину прийняла його дружина ,а мати [PERSON] - [PERSON], котра залишилась проживати в господарстві по вул.К.Маркса,35 с.Гарячківка, що підтверджується відповідною довідкою [PERSON] сільської ради. Згодом мати захворіла і [PERSON] здійснював за нею догляд, а з 2008 року, догляд за матірю [PERSON] вони здійснювали спільно. Вони часто віддували матір, проводили ремонти в будинку, обробляли присадибну земельну ділянку, деякий час вона проживала біля них в с.Жабокрич, але через те, що вони обоє працювали, а мати потребувала догляду, за рекомендацією Крижопільської райлікарні її було поміщено в лікарню центру соціальної допомоги в с.Городківці, Крижопільського району, де вони її відвідували, надавали допомогу ліками і харчуванням. 16.08.2011 року мати померла, а вона із [PERSON] здійснили її поховання. Після смерті матері відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради. Являючись єдиним спадкоємцем першої черги, відповідно до ст.1261,1268 ЦК України, [PERSON] прийняв спадщину і вони разом продовжували опікуватись спадковим майном. [PERSON] збирав документи для оформлення спадщини , але не було документів на житловий будинок і невідомо де знаходився державний акт на земельну ділянку у звязку із чим оформлення спадщини відкладалось. 10 жовтня 2013 року [PERSON] отримав травму у вигляді перелому шийного хребця з порушенням спинного мозку та втратив рухомість кінцівок. Усі витрати на лікування та догляд за хворим здійснювались нею. У [PERSON] є два сина від першого шлюбу-Широкий [PERSON] та [PERSON], які проживають в [INFO], але вони хворобою батька не цікавились і матеріальної допомоги в його лікуванні не надавали. Вона постійно перебувала з хворим в м.Вінниці, і у всьому їй допомагала сестра [PERSON]. Значних коштів у них із [PERSON] не було, тому вона позичала іх у родичів та знайомих. 28.10.13 року сестра, за її проханням, так як вона не могла відлучитись від хворого, перерахувала ТОВ «КОР-МЕДУКАЛ» 21300,0 гривень за імплатант на лікування [PERSON],що підтверджується квитанціями Ощадбанку , рахунком-фактурою від 16.10.2013 року. Окрім наведеної суми значні суми нею витрачались на щоденне придбання ліків для хворого, що підтверджується відповідними виписками із історії хвороби. Незважаючи на інтенсивне лікування, 22 листопада 2013 року [PERSON] помер, а вона змушена повертати позичені гроші на його лікування. Спадкоємці першої черги [PERSON] і [PERSON], в установлений законом строк, заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подали,спадщину не прийняли. Оскільки у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк спадкоємці 1-3 черги спадщину не прийняли, являючись спадкоємцем четвертої черги, відповідно до ч.2 ст.1270 ЦК України, вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини про що нотаріусом 16.06.2014 року видано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №37636113. До складу спадкового майна спадщину на котре , після смерті матері, прийняв [PERSON] входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, яка відповідно до витягу із технічної документації належала померлій [PERSON] на підставі державного акта серії ВН № 081715 та житловий будинок по вул..К.Маркса,35, с.Гарячківка. Наведений державний акт ні [PERSON] ні їй відшукати не вдалося тому в місцевій газеті подано обяву про його втрату. На житловий будинок також відсутні правовстановлюючі документи, так як батьки [PERSON] побудувавши його не зареєстрували право власності. У звязку зі смертю спадкодавців виготовити правовстановлюючі документи на спадкове майно не представляється можливим. Через відсутність правовстановлюючих документів не може оформити спадщину в нотаріальній конторі про що нотаріусом надано офіційне розяснення, тому змушена звернутись із позовом до суду. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовні заяві. Відповідач [PERSON] сільська рада позов не визнала, посилаючись на те,що є ще два спадкоємці,які також мають право на спадщину, просить цивільну справу розглянути без участі представника сільської ради про що подано заяву від 09.09.2015 року. (а.с.73 ) Ухвалою Крижопілського районного суду від 12.03.2016 року до участі у справі ,як треті особи, залучені [PERSON] та [PERSON]. З метою залучення до участі у справі спадкоємців першої черги судом направлено відповідні запити до адресно-довідкового бюро про встановлення місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] за відомою позивачці адресою:[ADDRESS]. В отриманих відповідях адресно-довідкового бюро м.Вінниці зазначено, що станом 04.04.2016 року [PERSON] за вказаною адресою не значиться, а [PERSON] знято з реєстрації за наведеною адресою 23.12.2015 року. Оскільки встановити місце знаходження наведених осіб не представлялось можливим в газеті «Вінничина» за 27 травня 2016 року поміщено обяву про виклик їх до суду. 08.07.2016 року в судове засідання Крижопілського районного суду зявився [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON]. У звязку із поданою заявою представника [PERSON] про ознайомлення із матеріалами справи, розгляд справи перенесено на 26.07.2016 року. Через неявку третьої особи та її представника на вказану дату розгляд справи перенесено на 02.08.2016 року про що сторони повідомлені належним чином за вказаною ними адресою. [PERSON] та його представник повторно не зявились до суду на вказану дату, надіслані повідомлення повернулись до суду без виконання через закінчення терміну зберігання, тому розгляд справи перенесено на 18.08.2016 року, про що сторони повідомлені належним чином. 18.08 2016 року в судове засідання [PERSON] та його представник не зявились. За повідомленням представника позивачки [PERSON] в телефонній розмові [PERSON] заявив про намір вирішити спір в добровільному порядку і просив розгляд справи перенести на іншу дату. За заявою представника позивачки розгляд справи перенесено на 05.09.2016 року про що сторони повідомлені належним чином. В судове засідання 05.09.2016 року зявились [PERSON] та [PERSON] котрі заявили, що мають намір звернутись до суду із зустрічним позовом та укласти угоду з іншим представником тому розгляд справи перенесено на 12.09.2016 року про що сторони належним чином повідомлені. 12.09.2016 року до суду поступила заява адвоката [PERSON] про те, що 12.09.2016 року [PERSON] із ним укладена угода про правову допомогу у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради, просив перенести розгляд справи для надання можливості ознайомитись із матеріалами справи і вирішення питання про предявлення зустрічного позову. Розгляд справи перенесено на 20.09.2016 року про що сторони повідомлені належним чином. 20.09.2016 року до суду представником [PERSON] подано зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] сільської ради. Судом прийнято зустрічний позов та обєднано в одне провадження із первісним позовом, а розгляд справи перенесено на 05 жовтня 2016 року, про що сторони повідомлені належним чином. В судове засідання 05 жовтня 2016 року позивач за зустрічним позовом та його представник не зявились, розгляд справи неодноразово переносився через неявку позивача за зустрічним позовом, який ігнорував отримання судових повісток, та його представника (08.11.2016, 24.11.2016,5.12.2016), а тому судом зустрічний позов було залишено без розгляду. Також суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та третіх осіб за первісним позовом. Суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради, третї особи без самостійних вимог [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню: Відповідно до витягу із погосподарської книги №3, особовий рахунок №223 по [PERSON] сільській раді, Крижопільського району, житловий будинок № 35 по вул.К.Маркса, с.Гарячківка, станом на 15.04.1991 року по господарський двір відносився до суспільної господарства колгоспників і до його складу входили [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с.13), які відповідно до свідоцтва про народження (а.с.6) були батьками [PERSON]. [PERSON] помер 25.04.1993 року (а.с.8) і в будинку залишилась проживати його дружина [PERSON], яка за довідкою [PERSON] сільської ради від 31.10.2014 року №1486 фактично прийняла спадщину (а.с.15), що узгоджується із приписами ст.ст.548,549 ЦК України в редакції 1963 року, що діяли не день смерті [PERSON] Відповідно до витягу із технічної документації передачі земельних часток(паїв) з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам с.Гарячківка, [PERSON] сільської ради. Крижопілського району. Вінницької області від 30.10.2014 року, видано відділом Держземагенства у Крижопілському районі [PERSON] було видано державний акт серії ВН № 081715, на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради, площею 2,0564 гектарів.(а.с.26). [PERSON] померла 16.08.2011 року(а.с.7) і на день її смерті виявлено спадкове майно, яке складалось із житлового будинку по вул..К.Маркса,36 та земельної ділянки площею 2,0564 гектара. На день смерті єдиним спадкоємцем першої черги на майно померлої [PERSON] був її син [PERSON], котрий відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 08.11.2012 року,№ 1649 на день смерті [PERSON] проживав разом із нею в с.Гарячківка, вул..К.Маркса,35. Наведене підтверджується і поясненням викладеними в позовній заяві [PERSON], та її представника котрі пояснили, що [PERSON], проживаючи із нею, постійно відвідував матір, спільно із [PERSON] обробляли присадибну земельну ділянку, проводили ремонти будинку, мати проживала певний час у будинку [PERSON] у с.Жабокричі, вони піклувались про здоровя матері та несли витрати по її лікуванню, здійснили її поховання. Після смерті матері [PERSON] продовжував користуватись будинком та присадибною земельною ділянкою. Про те, що [PERSON] намагався оформити спадщину після смерті матері свідчать і довідки [PERSON] сільської ради датовані 2012 року, тобто видані при житті [PERSON] Відповідно до п.3,ст..1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи із наведеного суд вважає доведеним, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], але не встиг її оформити у звязку зі смертю. Судом встановлено, що із серпня 2008 року і по день смерті [PERSON], яка наступила 22 листопада 2013 року, позивачка проживала однією сімєю із [PERSON] без реєстрації шлюбу. Наведене підтверджується довідкою Жабокрицької сільської ради від 21.02.2014 року (а.с.10), актом від 20.02.2014 року (а.с.11), витягами із історії хвороби (а.с.19-21), довідкою про поховання (а.с.12), квитанціями про оплату медичного лікування [PERSON] (а.с.22-24). Досліджені судом і підтверджені доказами обставини дають підставу суду для вирішення питання про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу [PERSON] від03.03.2016 року № 89/01-02 (а.с.47) за заявою співмешканки [PERSON] 16.06.2014 року приватним нотаріусом відкрита спадкова справа № 114 після смерті [PERSON], який помер 22.11.2013 року. Інших претендентів на спадщину не зареєстровано. На звернення позивачки до приватного нотаріуса за оформленням спадщини їй було в цьому відмовлено через відсутність документів про родинні стосунки із померлим та втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно про що нотаріусом надано офіційне розяснення,(а.с.28), а 28.10.2016 року тим же нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії із тих же підстав. На запит суду Державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори повідомлено,що Крижопільською державною нотаріальною конторою до майна померлого [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с.46). В судовому засіданні [PERSON] повідомив, що йому було відомо про смерть батька та його похорони в с. Жабокричі, але із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори він не звертався. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи,яка померла(спадкодавця),до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст..1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статею 1259 цього Кодексу. Як встановлено судом спадкоємці першої-третьої черг, зазначені в ст..ст.1261,1262,1263 ЦК України спадщину не прийняли. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менше,як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст..1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи прав на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Судом встановлено, що позивачкою дотримано вимог ст.1270 ЦК України і заяву про прийняття спадщини нею подано у встановлений законом строк. Суд приймає відмову позивача від стягнення судових витрат з відповідача. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved