Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №36. 1.Стислий виклад позиції позивача. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 19 липня 2008 року, від шлюбу у подружжя народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що подружні стосунки не скалилися через діаметрально протилежні погляди на шлюб, втрати поваги один до одного, а тому подальше примирення і збереження шлюбу є неможливим. Спільне господарство не ведеться, спір щодо поділу майна подружжя, набуте під час спільного проживання відсутній. Враховуючи викладене позивачка просить в судовому порядку шлюб розірвати. 2. Рух справи у суді. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 3. Заяви, клопотання учасників процесу. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з`явилась, повідомлявся належним чином, шляхом розміщенням оголошення на офіційному сайті суду, причини неявки суду невідомі, відзиву чи клопотань до суду не надав. Відповідно до частини першої та другої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Як визначено частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач, належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не прибув на виклики у судові засідання, про причини неявки суду не повідомив; правом подачі відзиву не скористався; позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. Фактичні обставини справи. Шлюб між сторонами зареєстровано 19 липня 2008 року виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №36, про що 30 липня 2014 року видано повторно свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] . Від шлюбу у подружжя народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №83 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №45. Позивачка вказує, що подружні стосунки не скалилися через діаметрально протилежні погляди на шлюб, втрати поваги один до одного, а тому подальше примирення і збереження шлюбу є неможливим. Про порушення майнових прав жодна із сторін не заявила. 5. Норми права, які застосував суд. Відповідно до статті 51 Конституції України, яка кореспондується із статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із положеннями частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вимогами частин третьої, четвертої статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Відповідно до частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 СК України). 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, перевіривши доводи учасників справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову. Так, за результатами розгляду справи судом враховано, що подружні стосунки між сторонами не скалилися через діаметрально протилежні погляди на шлюб, несумісні характери, небажання спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільний побут сторонами не ведеться, спір щодо поділу майна подружжя, набутого під час спільного проживання відсутній. З огляду на викладені правові норми, встановлені обставини та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. 7. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). У зв`язку із задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України покладається на відповідача, проте позивачкою в позові зазначено, що стягнення судових витрат понесених за подачу позовної заяви у вигляді судового збору у розмірі 908 грн з відповідача не здійснювати.

Outcome: approved