Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач, її представник , представник відповідача в судове засідання не з'явились, звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутністю, представник позивача позов підтримала, представник відповідача просить ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] чоловік позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Міським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, копія якого знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 11. За життя [PERSON] належним чином право власності на належу йому квартиру [ADDRESS] не оформив, оскільки вважав себе власником цієї квартири, бо ним повністю був виплачений пай на цю квартиру у вересні 1985 році, що підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Тітан-8», копія якої знаходиться в матеріалах справи на аркуші №18. 05.11.1993 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори, копія якого знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 26, яким він заповідав все належне йому майно дружині [PERSON] Згідно інформаційних довідок наданих суду П'ятою Запорізькою Державною нотаріальною конторою спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, заповіт складений [PERSON] чинний. Позивачка [PERSON] фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом з чоловіком і проживає там дотепер, від прийняття спадщини не відмовлялась. Спадкові права у нотаріальному порядку позивачка не оформила, оскільки в неї відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного(житлового кооперативу) стає її власником. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, у разі смерті члена житлово-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входить частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, гараж , садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ст. 146 ЖК України,ст. П закону України «Про власність»,и.ч-з Примірного статуту ЖБК, що при розгляді справ у спорах про жилу площу в будинках ЖБК пай, внесений подружжям у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а після повної сплати пайового внеску-квартира, є їхнім спільним майном (якщо інше не буде встановлено письмовою згодою між ними) і у випадку розірвання шлюбу підлягає поділу на загальних підставах. Згідно з пунктом 28 Типового статуту ЖБК ( п.22 Примірного статуту ЖБК), пайові внески, сплачені членом кооперативу в рахунок вартості квартири, є коштами кооперативу. Як роз'яснював Пленум Верховного Суду України в п.61 постанови від 18 вересня 1987 року №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», за змістом ч.іст. 17 Закону України «Про власність» кооперативна квартира набуває статуту спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім' ї. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю. Відповідно до ч.І ст.15, ч.І ст.17 ЗУ «Про власність» право власності на кооперативну квартиру набула не будь-яка особа, яка здійснювала платежі в рахунок пайових внесків, а тільки член ЖБК та члени його сімї, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру, надану їм у користування. Часом відкриття спадщини після його смерті є 1993 рік, на цей час діяв Цивільний Кодекс УРСР 1963 року, тому саме його нормами слід керуватись. У даному випадку керуватися нормами Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року неможливо в силу п.5 його Прикінцевих та Перехідних положень, так як спадщина відкрилась і була прийнята спадкоємцями до набрання чинності цим Кодексом. Згідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці,яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Зазначені дії повинні були бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004) року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положень цього Кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як ч,2 ст. 1220 ЦК України, так і ст. 525 ЦК України РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.5 Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, за змістом указаних норм відносин спадкування регулюється нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати або якщо вона була прийнята хоча б один із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з вищевикладеного, а також наданих суду доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved