Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач із її донькою [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу та проживали спільно в с.Висоцьк Дубровицького району Рівненської області. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [INFO] року мати дітей померла, і певний період часу діти проживали із відповідачем, однак 26.05.2016 року комісія у справах захисту дітей Висоцької сільської ради Березнівського району Рівненської області передала малолітнього онука [PERSON] позивачу, і з цього часу він проживає разом з нею. 04.04.2018 року бабусі була передана на виховання та проживання і онука [PERSON], яка з цього часу постійно проживає з нею. [PERSON] вказує що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дітей, не цікавиться їх життям, з дітьми не спілкується, а тому просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн., на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному об'ємі та дали пояснення згідно заяви. Позивач вказала, що після передачі їй на виховання онуків, відповідач жодного разу не провідав дітей, не зателефонував, щоб поцікавитись їх життям. Відповідач зловживає спиртними напоями, грошових коштів на утримання дітей не надає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи, що вбачається із повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу було надіслано судову повістку (поштове відправлення №3460001948271, отримано 25.08.2018 року). [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача органу опіки та піклування Соснівської селищної ради Березнівського району Рівненської області Семенчук С.А. пояснила, що малолітні діти проживають з бабусею, яка дбає про них, забезпечує усім необхідним. Позивач утримує дітей самостійно, відповідач їх життя не цікавиться і за місцем проживання не відвідав жодного разу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача органу опіки та піклування Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до оглянутих свідоцтв про народження серія [NUMBER], серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Із свідоцтва про смерть серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року. Малолітні діти [PERSON] з 26.05.2016 року та [PERSON] з 04.04.2018 року проживають у будинку бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації (довідка виконавчого комітету Соснівської селищної ради Березнівського району Рівненської області. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 25.04.2018 року за місцем проживання позивача встановлено, що [PERSON] проживає разом з внуками в будинку з невеликою житловою площею, який складається з однієї житлової кімнати та кухні. Кімнати чисті, вмебльовані, в будинку створені належні умови для проживання дітей, бабуся здійснює за ними належний догляд. Як вбачається із повідомлення виконавчого комітету Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області №02-22/382 від 03.05.2018 року [PERSON], який є батьком малолітніх дітей, до виконання батьківських обов'язків ставиться неналежним чином. За час проживання дітей з ним він жодного разу не відводив дітей до дошкільного начального закладу, не готував їжу, не займався пранням одягу. Отримуючи виплати на дітей, [PERSON] не забезпечував їх якісним харчуванням та засобами гігієни, не створив належних умов проживання. На численні зауваження виконавчого комітету не реагує. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 12.05.2018 року [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. Проживає з матір'ю [PERSON] На утриманні [PERSON] перебуває двоє його неповнолітніх дітей. Оскільки матеріально-побутові умови проживання родини є незадовільними для перебування дітей, то вони тимчасово проживають у бабусі в смт.Соснове Березнівського району Рівненської області. У житловому будинку брудно, відсутня електроенергія, у незадовільному стані постільна білизна, відсутні продукти для якісного харчування неповнолітніх, немає засобів для особистої гігієни. Згідно характеристики [PERSON] за місцем проживання особа зловживає алкогольними напоями, на даний час не працює, неодноразово вчиняв крадіжки, за що був засуджений. Відповідно до характеристики за місцем проживання [PERSON] особа зловживає алкогольними напоями, тому мало приділяє уваги веденню господарства та підтриманню належних житлово-побутових умов. Згідно рішення виконавчого комітету Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 27.04.2018 року №20 було визнано, що [PERSON] неналежним чином відноситься до свої батьківських обов'язків відносно своїх дітей [PERSON] та [PERSON], особа була попереджена про неналежні виконання своїх батьківських обов»язків. Згідно висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 09.08.2018 року [PERSON] ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, тому доцільним є позбавлення його батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно положень ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і законним, так як відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню і вихованню неповнолітніх дітей, не дбає про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з дітьми, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Крім того, підставною є вимога про стягнення аліментів з відповідача, який не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, так як відповідно до положень ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Приймаючи до уваги, що відповідач ніде не працює, є інвалідом ІІІ групи стягненню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved