Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій вказує, що 06 вересня 1994 р. виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району зареєстрований шлюб між нею та відповідачем у даній справі (актовий запис № 94). [INFO] у них народилася дочка [PERSON], [INFO] - син [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. Діти проживають із нею і перебувають на її утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально - побутових умов проживання сім'ї . Спільне життя у них з відповідачем не складається. На теперішній час вони з відповідачем проживають окремо. Вона не працює, оскільки доглядає дочку [PERSON] [INFO] до досягнення нею трьохрічного віку. Їх сім'я проживає за рахунок виплати на дочку [PERSON], допомоги її батьків, на доплату до пенсії на дітей та її, яку отримує чоловік, як пенсіонер МВС і передає їй, що в середньому становить 1000 грн. щомісячно. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач в утриманні дітей не допомагає, аргументуючи свою позицію тим, що він пенсіонер, а доплату на них до його пенсії, він їм повертає . Самостійно забезпечити потреби їх сина та доньки не має можливості. За таких обставин вимушена звернутися до суду з даним позовом. Пенсія відповідача дає можливість сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей та повнолітню дочку, яка навчається в Вінницькому Педагогічному університеті на денному відділенні і не має можливості працювати та утримувати себе. Згідно ст. 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23 років. Їх доньці [PERSON] 19 років, тому вона має право на таке утримання від батька. Навчання закінчується 01.07.2016 р. Вона в даний час не працює, так як здійснює догляд за дитиною до трьохрічного віку. Згідно ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка в період вагітності та до досягнення дитиною трьохрічного віку. Інших утриманців у відповідача немає. На її думку, справедливим буде прохання стягувати з відповідача аліменти на утриманні неповнолітніх сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 13 частки з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, який становить 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на утриманні повнолітньої дочки 1/6 частку доходів відповідача щомісячно на період навчання дочки та 1/6 частку його доходу на її утримання до досягнення меншою дочкоютрьохрічного віку. Такий розмір аліментів буде достатнім, для того, щоб створити сприятливі умови для проживання та розвитку їх дітей. Дана сума, на її думку, суттєво не погіршить матеріального становища відповідача . Просить стягувати із [PERSON], [INFO], уродженця м. Гнівань, Тиврівського району аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.08.2014 року до повноліття дітей . Стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця м. Гнівань, Тиврівського району на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/12 частини з усіх видів його доходу щомісячно на період її навчання в Вінницькому державному педагогічному університеті, тобто з 29.08.2014 р. по 30.06. 2016 року. Стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/12 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 29.08.2014 року до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трьохрічного віку, тобто до [INFO] Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених в заяві . Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів і в більшому розмірі, ніж зазначено в заяві. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] пенсіонер МВС України, тому вимога позивачки про стягнення аліментів в частці від доходу є обґрунтованою. Інших утриманців у нього не має . Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу ( ст.84 СК України). Сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про її народження. [PERSON] повнолітня, але перебуває на утриманні позивачки, так як навчається в Вінницькому державному педагогічному університеті, що стверджується наданою суду довідкою № 19/855 від 08.09.2014 року . В зв'язку з цим повнолітня дочка сторін по справі потребує матеріальної допомоги. Навчання закінчується 01.07.2016 р. Згідно ст. 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, стягнення аліментів в розмірі 1/12 від його доходу щомісячно суттєво не погіршить його матеріального становища. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд позов задовольняє.

Outcome: approved