Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований наступними обставинами. 27 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1842. У шлюбі у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві позивач вказала, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутні спільні інтереси. Вказала, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Також зазначила, що після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] » Позивач у відкрите підготовче судове засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач у підготовче засідання не з`явився. Представник відповідача подав до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, а справу проводити за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши позовну заяву та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок здійснення права на припинення шлюбу та регулюються Главою 11 Розділу ІІ СК України. Судом встановлено, що 27 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27 липня 2017 року, серії [NUMBER] , актовий запис №1842. Від шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, серії [NUMBER] , від 07 грудня 2017 року, актовий запис № 1053. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що у сторін відсутні спільні інтереси, втрачено почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам позивача, примирення неможливе. Тому суд, враховуючи викладені обставини та визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу позивачем було змінене дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач просить після розірвання шлюбу відновити дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 768,40 гривень, які сплачено позивачем при зверненні до суду. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача 50% судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved