Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 04.03.2014 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №427. В шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 09.07.2019 року №576. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач відновила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку . Такий рівень позивач одна забезпечити не може, що стало підставою її звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникла правовідносини, що врегульовані нормами Сімейного кодексу України в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання. Відповідно до ч. 2 ст.\~51\~Конституції України\~сім`я дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 04.03.2014 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області між сторонами було зареєстровано шлюб. В шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 09.07.2019 року №576. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач відновила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Такий рівень позивач одна забезпечити не може, тому батько, який є здоровим та працездатним має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки як стверджує позивач працює неофіційно на різних будівництвах та має постійний дохід у розмірі 10 000 грн. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров`я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Згідно із ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналогічні роз`яснення наведені в постанові пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.\~ Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі має на меті найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Закон встановлює, що аліменти на утримання дітей стягуються, як правило, у частках до заробітку (доходу) (ст. 183 СК). Проте в окремих випадках установлення розміру аліментів у такому порядку викликає певні труднощі. У статті 184 СК надається приблизний перелік таких випадків: нерегулярний мінливий дохід; одержання змішаної заробітної плати (частина грошима, частина в натурі); інші обставини, що мають істотне значення. Цей перелік не є вичерпним, оскільки закон називає й інші випадки, коли визначити розмір аліментів у частці неможливо або важко. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Позивач стверджує про те, що відповідач має постійний дохід у розмірі 10000 грн., однак місце його роботи їй не відоме, оскільки він працює неофіційно на різних будівництвах, тому у суду відсутні відомості про реальний дохід відповідача. В позовній заяві позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно. Проаналізувавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягнення аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно. Згідно із ст. 191 СК аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду, тобто з 10.07.2019 р. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. З відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Outcome: partial