Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], тобто, що вони були дочкою та батьком, встановити факт належності [PERSON] земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2589 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території В'язівської сільської ради Народицького району Житомирської області, а також визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що її батьку [PERSON], який помер [INFO] року, належить вказана земельна ділянка, але оформити свідоцтво про право на спадщину вона не може, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку містить описку, та відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують родинні стосунки з померлим. Сторони в судове засідання не з'явились, але просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечує. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 грудня 2014 року (а.с.5). У свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] від 04 липня 1973 року (а.с. 10) в графі «батько» російською мовою зазначено «[PERSON]». Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20 вересня 1997 року (а.с.11) позивач уклала шлюб й після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]». З довідки Народицької селищної ради №637/7038 від 05 жовтня 2016 року (а.с.28) вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, дійсно являється батьком [PERSON]. Відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; крім того, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам і таких доказів суду не надано, а тому, суд вважає встановленими факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] доведеним. З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28 жовтня 2003 року (а.с.8) вбачається, що [PERSON], на підставі розпорядження голови Народицької райдержадміністрації №154 від 04 серпня 2003 року, є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2589 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території В'язівської сільської ради Народицького району Житомирської області. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07 вересня 2016 року №339/86-16, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2589 га, розташована на території В'язівської сільської ради Народицького району Житомирської області, вартість якої становить 7570,37 грн. на праві приватної власності належить. [PERSON] (а.с.9). Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, а тому, суд вважає факт належності [PERSON] земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2589 га, кадастровий номер [NUMBER] розташованої на території В'язівської сільської ради Народицького району Житомирської області доведеним. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач звернулась до Народицької районної державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №343/02-31 від 02 вересня 2016 року (а.с.4). Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується листом Народицької держанвої нотаріальної контори №405/01-16 від 21 вересня 2016 року (а.с.21). Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, що належала її померлому батьку. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1188,79 грн., відповідно до вимог статей 88,235 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved