Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним вище позовом до Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно. Посилалася на те, що земельні ділянки, що розташовані на території Сербичанської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного виробництва загальною площею 1,8114 га кадастровий номер 7324089001:06:001:0395 та кадастровий номер 7324089001:06:001:0394, які на праві приватної власності, згідно державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЧВ 3032691 від 17.12.2003 р. належали [PERSON], яка на випадок своєї смерті [INFO] склала заповіт, відповідно до якого вказані земельні ділянки заповіла їй (позивачці), [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка була нею прийнята шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. В листопаді 2013 року вона звернулася до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу [PERSON] з усною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], однак їй в цьому було відмовлено, оскільки при перевірці нотаріусом документів було встановлено, що 02.10.2009 року на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області після смерті [PERSON] за реєстровим №1-1627. В зв'язку із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом було зроблено на державному акті серії ЧВ №0329691 від 17.12.2003 року відмітку про перехід права власності на земельну ділянку до [PERSON] Відповідно до законодавства, що діяло станом на 2009 рік, спадкодавцю [PERSON] за життя необхідно було звернутися у відділ Держкомзему у Сокирянському районі для внесення запису до Поземельної книги та здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку на своє ім'я. Однак, спадкодавець [PERSON] не здійснила реєстрацію права власності на земельну ділянку на своє ім'я. З цих підстав, 22.11.2013 року приватним нотаріусом [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. У зв'язку з відмовою їй (позивачці) у вчиненні нотаріальних дій вона змушена була звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Просила визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на земельну ділянку, розташовану на території Сербичанської сільської ради для ведення товарного виробництва загальною площею 1,8114 га (яка складається з земельної ділянки площею 0,1429 га кадастровий номер 7324089001:06:001:0395 та земельної ділянки площею 1,6685 га кадастровий номер 7324089001:06:001:0394) Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЧВ 032691, як спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, про що вказала у поданій до суду письмовій заяві, в якій одночасно просила розглядати справу у її відсутності. Представник відповідача - сільський голова с.Сербичани Братушко М.Д. в судове засідання не з'явився, проте звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення, а також просив справу розглядати у його відсутності. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що [INFO] в с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, згідно Державного акта про право власності земельну ділянку серії ЧВ 032691 від 17.12.2003 року, ввійшла земельна ділянка загальною площею 1,8114 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області (яка складається з земельної ділянки площею 0,1429 га кадастровий номер 7324089001:06:001:0395 та земельної ділянки площею 1,6685 га кадастровий номер 7324089001:06:001:0394), вартість якої згідно технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки становить 47922 грн. 04 коп. На вказану вище земельну ділянку 02.10.2009 року на ім'я [PERSON] Сокирянською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] за реєстровим №1-1627, у зв'язку з чим на державному акті про право на земельну ділянку, серії ЧВ 032691 від 17.12.2003 року державним нотаріусом було зроблено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку до [PERSON] Проте [PERSON] у відділ Держкомзему у Сокирянському районі для внесення відповідного запису до Поземельної книги та здійснення державної ресєтрації права власності на вказану земельну ділянку на своє ім'я не звернулась, у зв'язку з чим право власності на земельну ділянку загальною площею 1,8114 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за нею не виникло. Згідно спадкової справи №50/2013, заведеної приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу [PERSON], спадкоємцями померлої [PERSON] за заповітом посвідченим Шебутинецькою сільською радою Сокирянського району [INFO] за реєстровим №117 є: [PERSON] (на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]) та [PERSON] (на спадкове майно - земельна ділянка, яка розташована на території Сербичанської сільської ради для ведення товарного виробництва площею 1,8114 га, кадастровий номер 7324089001:06:001:0395 та кадастровий номер 7324089001:06:001:0394). Інших спадкоємців немає. Із ксерокопії довідки виконавчого комітету Сербичанської сільської ради за №28 від 08.04.2013 року, вбачається, що [PERSON] постійно проживала в [ADDRESS] по [INFO], тобто по день її смерті. На день смерті [PERSON] разом з нею в одному будинку ніхто не проживав і не був зареєстрований. Відповідно до витягів з технічної документації №№786 та 787 від 26.11.2013 року, нормативна грошова оцінка вказаних земельних ділянок складає 47922,04 грн. Відповідно до ст.1297 ч.1 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На звернення позивачки до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON], постановою №327/02-31 від 22.11.2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на майно, що складається з земельної ділянки загальною площею 1,8114 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери: 7324089001:06:001:0395 та 7324089001:06:001:0394, яка розташована на території Сербичанської сільської ради, у зв'язку з тим, що відсутній факт належності на праві приватної власності вказаної земельної ділянки [PERSON], тобто не була проведена державна реєстрація права власності за спадкодавцем. Згідно ст.1225 ч.1 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, а також визнання представником відповідача пред'явленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення.

Outcome: approved