Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, крім того не надає коштів на утримання позивача, яка на даний час не працює та здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення сином повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з всіх видів його доходу заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою трьох років. Ухвалою суду від 24.11.2020 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, в якому його було попереджено, що у разі неявки до суду справа буде розглянута на підставі наявних у справі доказів. Заяв, клопотань до суду не направляв. Відзиву на позовну заяву не надав. Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (копія на а.с. 8) підтверджено, що 25.06.2019 між сторонами було укладено шлюб. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 9) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір`ю [PERSON] , [INFO] . З довідки Широкогребельської сільської ради № 526 від 15.10.2020 (копія на а.с.11) встановлено, що [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). Як встановлено судом, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки та дружини не надає, хоча є працездатним і може таку допомогу надавати, а тому наявні підстави для задоволення позову. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1681, 60 грн.

Outcome: approved