Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до відповідача, в якому просить суд змінити розмір стягуваних аліментів згідно рішення суду від 08.04.2014 року в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] Дар*ю Ігорівну, [INFO]. Рішенням суду в 2014 році з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання дочки, в розмірі 1/3 частини від заробітку щомісячно і до досягнення повноліття. На сьогоднішній день, відповідач офіційно не працює, аліменти в 1/3 частини від його заробітної плати не стягуються. Добровільної допомоги відповідач на утримання дочки не надає, не бере участі у додаткових витратах. У зв'язку із викладеним вона просить суд ухвалити рішення про зміну стягуваних аліментів з 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. Позивач надала суду заяву в якій просить справу розглядати за її відсутністю, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Згідно рішення Московського районного суду Харківської області від 08.04.2014 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини щомісячно, з 05.03.2014 року і до її повноліття. Факт зобов'язання сплати аліментів на користь позивача встановлений судом та відкрито виконавче провадження, за яким стягується з відповідача на користь позивача грошові кошти на утримання дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду України від 05.02.2016 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючі повідомлені позивачкою відомості, з урахуванням обставин, зазначених ч. 1 ст. 183 СК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та зміну способу стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 08.04.2014 року з частини від всіх видів заробітку на аліменти в твердій грошовій сумі. У разі зміни способу аліментних зобов'язань за рішенням суду, аліменти, встановлені за новим рішенням стягуються із дня набрання ним законної сили. За таких обставин, суд задовольняє позов. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судові витрати.

Outcome: approved