Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.06.2008 року по 08.04.2015 року. Від цього шлюбу з відповідачем в них народився син [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання шлюбу і по теперішній час позивач із сином проживають в [ADDRESS]. Син навчається у школі0 відвідує різні розвиваючи заняття. Місце їх проживання та місце навчання сина відповідачу відомо. Перший час він навіть приїздив до сина, брав його на прогулянку, однак утримання сина у добровільному порядку не займався. Рішенням суду Італійської республіки для відповідача було визначено графік зустрічей із сином та постановлено обов'язок сплачувати аліменти на сина у розмірі 200 євро на місяць та 50 % від інших додаткових витрат. Обов'язок по сплаті аліментів відповідач виконував у повному обсязі упродовж квітня-червня 2017 року. Ще один платіж у розмірі 100 євро він здійснив станом на 12.08.2017 року. Надалі і по сьогоднішній день аліменти на дитину він не сплачує взагалі. Жодної іншої допомоги він також не надає. З жовтня 2017 року відповідач взагалі не цікавиться життям сина, його здоров'ям, навчанням тощо. Всі звернення позивача щодо спільної участі в житті їх сина, наданні дозволів та підписів на необхідних документах відповідач ігнорує або значно затягує, мотивуючи відсутністю часу та можливостей на вирішення важливих питань з життя сина. Все це негативно відображається на житті сина, на його можливості отримати посвідки на постійне місце проживання в Італії, на лікування, на освіту тощо. Навіть відпочинок сина залежить від бажання та настрою батька надати позивачу дозвіл як матері визначення країни відпочину і часу. Вони із сином не мали змоги навіть приїхати в Україну, оскільки виїхати з Італії без згоди відповідача не змогли б. На даний час позивач перебуває у другому шлюбі з [PERSON] і має ще одну дитину - доньку [PERSON]. Життя їх сім'ї, у тому числі й сина [PERSON], повністю зосереджено в Італії. Зазначає, що відповідач не лише не надає коштів на утримання сина, а й повністю самоусунувся від його виховання та життя. Він зовсім не спілкується із сином і не цікавиться ним вже упродовж року. Забезпеченням сина усім необхідним здійснює позивач та її теперішній чоловік. З зазначених підстав просить позбавити відповідача батьківських прав. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати на правову допомогу. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, представник позивача надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти позбавлення його батьківських прав не заперечував. Представник третьої особи до суду не з'явився, надіслав лист з проханням справу розглянути в його відсутність, проти позовних вимог позивача не заперечував. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов, як то передбачає ст. 280 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, згідно Витягу з Реєстру актів про народження (акт № 114 частина 2 серія В рік 2012), [INFO] року в м. Віко Еквенсе (провінція м. Неаполь) народився [PERSON], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 08.04.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копії рішення Суда м. Торре-Аннунціата від 17.03.2017 року суд розпорядився передати спільну опіку обом батькам над неповнолітнім сином [PERSON] з переважним постійним правом проживання разом з матір'ю; щоб батько бачився з неповнолітнім сином та забирав його до себе: двічі на тиждень у післяобідній час з 16:00 до 20:00, через одні вихідні з 10:00 суботи до 20:00 неділі; на безперервний термін у 15 днів у літній період, термін має попередньо узгоджуватися з матір'ю, на різдвяну відпустку (через рік, у переддень Різдва, на Різдво, 31 грудня та 1 січня), на пасхальні вихідні (через рік на Великдень та Пасхальний понеділок), та на інші святкові та вихідні дні (дня народження та іменини); визначає внесок на утримання неповнолітнього [PERSON] зі сторони батька у сумі 200 євро, ця сума має переоцінюватися щороку відповідно до індексації ISTAT, починаючи з 1.4.2018, а також 50% позапланових витрат (медичних, освітніх (шкільних) і т.п.) стосовно сина, задокументованих та попередньо узгоджених. Згідно копії свідоцтва про шлюб, третього квітня дві тисячі сімнадцятого року в місті Торре Аннунціата (Провінція Неаполь) засвідчено укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження відповідно до даних реєстру актів про народження цього міста, за 2017 року, Номер 82 Частина ІІ Серія Б Відділ 1 [PERSON] народилася п'ятнадцятого червня дві тисячі сімнадцятого року в місті Кастелламмаре-ді-Стабія (провінція Неаполь). Батьком дитини зазначений [PERSON], матір'ю [PERSON]. Згідно Декларації, що замінює довідку про місце проживання та сімейний стан, [PERSON] мешкає в [ADDRESS], його сім'я має такий склад: [PERSON] - власник особового рахунку, [PERSON], [PERSON] Згідно висновку органу опіки та піклування Мар'їнської районної військово-цивільної адміністрації Донецької області № 01-33/30 від 11.01.2019 року встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, зобов'язані поважати дітей. Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 4 статті 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дітей на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини. У відповідності до пункту 2 частини 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; змістом статті 165 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав одним із батьків. Викладені обставини дають суду підстави вважати, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та його необхідно позбавити батьківських прав. Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження розміру понесених нею судових витрат, суд вважає необхідним відмовити в цій частині позовних вимог. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 150, 155 СК України, суд

Outcome: partial