Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Заява мотивована тим, що її брат [PERSON], помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, у зв'язку з чим заявник не може зареєструвати його смерть. За таких обставин заявник просить встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Сімферополі АР Крим. В судове засідання заявник не з'явилась, причини неявки суду не відомі. Надала суду заяву, якою підтрмує свої вимоги та просить справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилась. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в м. Сімферополь. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не може визнати вказані документи належними та допустимим доказами, однак приймає їх до уваги як носії конкретної інформації на підтвердження факту смерті [PERSON]. Враховуючи встановлені судом обставини, заява про встановлення факту смерті знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, її задоволення не суперечить правам та інтересам заявника, відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод, та законних інтересів зацікавленої особи. З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення заяви. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved