Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу). На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що з 31 липня 1993 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], однак з відповідачем у них не склалось спільного життя та сімейно-шлюбні відносини між ними фактично припинені, їх шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. На час звернення до суду, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньок у неналежному розмірі, а позивач самостійно не може забезпечити дітей всім необхідним для гідного та здорового життя та виховання. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила провести розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив провести розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [PERSON] визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає необхідним позов задовольнити та розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 31 липня 1993 року у м. Києві палацом одруження «Дарницький», а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме з 22 грудня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 704,80 грн., а також на користь держави 704,80 грн. судового збору, оскільки при зверненні до суду з вимогою про стягнення аліментів позивач за законом була звільнена від його сплати.

Outcome: approved