overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], такою що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Широка, буд. 47, с. Піщанка, Красноградського району, Харківської області. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 08.04.2003 року є власником вищезазначеного будинку. Разом з нею в даній квартирі зареєстрована її донька [PERSON], [INFO]. Понад рік [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, вона за власною ініціативою залишила будинок. Там відсутні її речі. [PERSON] в добровільному порядку з реєстраційного обліку знятися не бажає, а тому позивач вимушений сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих осіб у будинку, в звязку з чим несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Позивач в судове засідання не зявився, від неї до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримує свій позов та просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 08.04.2003 року [PERSON] є власником будинку за адресою: вул. Широка, буд. 47, с. Піщанка, Красноградського району, Харківської області. (а.с. 7). Відповідно до довідки Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області разом з позивачем в даному будинку зареєстрована її донька [PERSON], [INFO], але не проживає (а.с. 9). Згідно акта депутата Піщанської сільської ради про місце проживання, виданий 23.10.2018 року, [PERSON] не проживає за даною адресою з початку 2017 року (а.с.10). Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З урахуванням наведеного та надаючи оцінку всім доказам в їх сукупності, враховуючи що відповідач [PERSON] понад рік не користується вищезазначеним будинком, суд вважає за доцільне визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: вул. Широка, буд. 47, с. Піщанка, Красноградського району, Харківської області. На підставі ст.ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням [ADDRESS] та просить зобов'язати Болградський районний сектор Головного управління міграційної служби України зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] більш 5 років у домоволодінні [ADDRESS] не проживає, а реєстрація відповідача за вказаною адресою створює позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні домоволодінням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволенні Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника та не заперечував проти задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.1985 року №1054 та серії ВВЕ №872068 від 29.06.2004 року зареєстрованого в реєстрі за №3698, домоволодіння по [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно вимогам ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ч.1 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач за вказаною адресою більше шести місяців не проживає, його реєстрація за вказаною адресою створює позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні домоволодінням, суд вважає, що є всі підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: 3 м-р[ADDRESS], м. Краснограда, Харківської області. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що їй, відповідно до договору дарування від 26.12.2006 року, належить квартира за адресою: 3 м-р[ADDRESS], м. Краснограда, Харківської області. Разом з нею в даній квартирі зареєстровані її син [PERSON] та колишній чоловік [PERSON]. З 21 серпня 2013 року відповідач не проживає в даній квартирі. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. В судове засідання позивач не зявилась, відповідно до поданої нею заяви вона просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору дарування від 26.12.2006 року, належить квартира за адресою: 3 м-р[ADDRESS], м. Краснограда, Харківської області. Разом з нею в даній квартирі зареєстровані її син [PERSON] та колишній чоловік [PERSON]. З 21 серпня 2013 року відповідач не проживає в даній квартирі. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. В підтвердження позову в матеріалах справи є письмові докази: копія паспорта [PERSON] (а.с. 5); копія договору дарування від 27.12.2006 року відповідно до якого [PERSON] належить квартира за адресою: 3 м-р[ADDRESS], м. Краснограда, Харківської області (а.с. 7); довідка ОСББ «Уют» відповідно до якої в квартирі за адресою: 3 м-р[ADDRESS], м. Краснограда, Харківської області зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований, але не проживає там (а.с. 6). Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. В звязку з тим, що відповідачем не надано до суду ніяких доказів, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне визнати [PERSON], таким що втратив право користування квартирою за адресою: 3 м-р[ADDRESS], м. Краснограда, Харківської області, так як він понад рік не користується цим житлом. На підставі ст.ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло в належному їй на праві власності житловому будинку, що [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що зазначена особа зареєстрована по даному адресу, проте там не проживає більше одного року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зіслалась на обставини, викладені в позові.. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не явився в зв'язку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, що в [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач. Приймаючи до уваги, що [PERSON] в даному житловому будинку без поважних причин не проживає більше одного року, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло в належному їй на праві власності житловому будинку, що в [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що зазначена особа зареєстрована по даному адресу, проте там не проживає більше одного року. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, в зв'язку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, що в [ADDRESS] в якому зареєстрований відповідач. Приймаючи до уваги, що [PERSON] в даному житловому будинку без поважних причин не проживає більше одного року, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло в належному їй на праві власності житловому будинку, що в [ADDRESS], посилаючись на те, що він більше 10 років не проживає по зазначеному адресу. Позивач позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, в зв'язку з чим суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла. Судом встановлено, що [PERSON] в [ADDRESS] на праві власності належить житловий будинок, у якому зареєстрований відповідач. Приймаючи до уваги, що [PERSON] в будинку без поважних причин не проживає більше 10 років, що підтверджується довідкою селищної ради, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ №668220, виданого на імя [PERSON], недійсним. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при складанні та виготовленні даного Державного акту було допущено помилку при розробці технічної документації, зокрема щодо адреси розташування земельної ділянки, і вказані помилки не можуть бути усунуті без скасування Державного акту. В судове засідання представник позивача надіслав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив провести розгляд справи у йогої відсутності. Відповідач визнав позов, про що подав суду письмову заяву, просив розглянути справу у його відсутності. Представники третіх осіб визнали позовні вимоги [PERSON], клопотали про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, 11.12.2009 року на імя [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯИ №668220. Вказаним актом посвідчено право власності [PERSON], спадкоємцем якого є відповідач [PERSON], на земельну ділянку в с.Кідри Володимирецького району, вул.Кончани (нова назва вул.Шкільна) 67. Сторони визнали ту обставину, що при розробці технічної документації, складанні та видачі вказаного Державного акту було допущено технічні помилки щодо місця розташування земельної ділянки, яка виділена [PERSON] рішенням Кідрівської сільської ради №2 від 23.01.1997 року, оскільки земельна ділянка в с.Кідри Володимирецького району, вул.Кончани (нова назва вул.Шкільна), 67 була виділена позивачу [PERSON], і на цій ділянці знаходиться житловий будинок позивача. У відповідності до ст.61 ЦПК України факти, визнані сторонами, не потребують додаткового доказування. Як вбачається зі змісту ст.126 Земельного Кодексу України, Державний акт є документом, що посвідчує право власності та право постійного користування землею. У відповідності до пунктів 4.4.-4.6 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Держкомзему від 22.06.2009 року №325, виправленню підлягають орфографічні та технічні помилки, допущені при складанні державних актів. Разом з тим, оскільки місце розташування, конфігурація та межі земельної ділянки є істотними умовами, які визначають земельну ділянку, як обєкт права власності, як це вбачається зі ст.78 ЗК України, порушення при їх визначенні також є істотними, і не можуть бути визнані орфографічними чи технічними помилками. Крім того, внесення змін до технічної документації потребує подальшого погодження, в т.ч. із власниками суміжних земельних ділянок. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що Державний акт, виданий на підставі помилкових даних, втратив свою чинність і не може залишатись дійсним. Оскільки вказаний Державний акт серії ЯИ №668220 пройшов державну реєстрацію, вона підлягає скасуванню у відповідності до вимог ст.27 Закону України «про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно та їх обмежень». Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за малолітнім [PERSON] права власності на придбане майно. Позивачка посилається на те, що вона є опікуном [PERSON] 20 лютого 2012 року між нею та [PERSON] в інтересах [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору сплатила 20000 грн. і майно передано їм в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташоване майно. Позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в її відсутності. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що в 20 лютого 2012 року між [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору сплатила 20000 грн. і майно передано їм в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув майно на підставі договору купівлі-продажу, тобто із правочину, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею, в порядку спадкування, права на земельну частку (пай), зазначивши, що за життя, [PERSON], котра померла [INFO], належало право на земельну частку (пай) у колективній власності КСП «Придніпров'є» с.Малинівка Ріпкинського району Чернігівської області, розміром 4,25 га., в умовних кадастрових гектарах і спадщину після якої прийняла позивач. [PERSON] вказує, що вона зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у повній мірі не може реалізувати право на спадкування через втрату правовстановлюючого документа - сертифіката [NUMBER]. В судове засідання позивач та її представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача - Територільної громади, в особі Малинівської сільської ради, надіслав до суду заяву про визнання позову. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, надіславши заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони вказали, що у вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], за життя, належало право на земельну частку (пай) у колективній власності КСП «Придніпров'є» с.Малинівка Ріпкинського району Чернігівської області, розміром 4,25 га., в умовних кадастрових гектарах. Викладене підтверджується довідкою відділу у Ріпкинському районі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.09.2017 року, згідно якої [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Придніпров'є» с.Малинівка [NUMBER], на підставі розпорядження Ріпкинської РДА від 11.11.1996 року № 395 і зареєстрований за № 293 в книзі реєстрації сертифікатів по КСП «Придніпров'є». В той же час, [PERSON] державний акт на право власності на земельну частку не видавався. [PERSON] померла [INFO], а позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в тому числі права на земельну частку. Разом з цим, у видачі свідоцтва про право на спадкування земельної частки (паю), позивачеві було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа. Таким чином, у позивача [PERSON], із незалежних від неї обставин, виникли перешкоди в реалізації права на спадкування за померлою [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею, в порядку спадкування, права на земельну частку (пай), зазначивши, що право на вказане майно належало її матері - [PERSON], котра померла [INFO], і спадщину після якої прийняла позивач. [PERSON] вказує, що вона зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у повній мірі не може реалізувати право на спадкування через втрату правовстановлюючого документа - сертифіката серії [NUMBER]. Позивач та її представник в підготовче засідання не з'явились, надіславши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача надіслав до суду клопотання про визнання позову. Представник третьої особи - Ріпкинської РДА, в підготовче засідання не з'явилась, від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що матері позивача [PERSON], за життя, належало право на земельну частку (пай) по КСП «Полісся», розміром 4,91 га., в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Викладене підтверджується повідомленням відділу у Ріпкинському районі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 22.05.2018 року, згідно якого [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Полісся» смт.Ріпки серії [NUMBER], на підставі розпорядження Ріпкинської РДА від 29.05.1996 року № 191 і зареєстрований 19.08.1996 року за № 260 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Полісся». В той же час, [PERSON] державний акт на право власності на земельну частку не видавався. [PERSON] померла [INFO], а позивач [PERSON], як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Разом з цим, у видачі свідоцтва про право на спадкування земельної частки (паю), позивачеві було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа. Таким чином, у позивача [PERSON], із незалежних від неї обставин, виникли перешкоди в реалізації права на спадкування за померлою матір'ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved