Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 жовтня 2018 року, згідно розпорядження керівника ВЦА м. Торецька, її призначено опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] , мати якої - [PERSON] , позбавлено батьківських прав рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06.07.2018 року. Весь цей час [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем. Відповідач постійно мешкає окремо, з 2014 року до дитини не навідується, життям дитини не цікавиться, в тому числі її здоров`ям, духовним станом та побутом, не надає жодної допомоги на утримання дитини. Наведене стало приводом для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих причин, про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, про причини неявки не інформував. Відзив на позов не поданий. Беручи до уваги думку позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного вирішення у справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За результатами дослідження наявних у справі матеріалів та надання правової оцінки наявним у справі доказам, судом встановлено наступне: відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.05.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 153, [PERSON] народилась [INFO] , її матір`ю записана [PERSON] , відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 6, 10). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06.07.2018 року у справі № 225/1209/18 [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розпорядження керівника Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області № 912р від 18.10.2018 року, [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). З акту про фактичне проживання №б/н від 12.06.2020 року вбачається, що [PERSON] мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має (докази зворотного суду не представлені) (а.с. 11). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.06.2020 року № 5182, що видана Військово-цивільною адміністрацією міста Торецьк Донецької області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить, зокрема, онука [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). За актом обстеження матеріально-побутових умов, що кладений провідним спеціалістом СРМП ВЦА м. Торецьк у присутності трьох свідків (сусідів), [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] зі своїм чоловіком та онуками - [PERSON] та [PERSON] . Мати дітей уваги їм не приділяє, вихованням не займається, дітей не навідує. Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 67 Цивільного кодексу України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, що є підставою звернення до суду. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 ч. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З матеріалів справи вбачається, що днем пред`явлення позову позивачем є 27.07.2020 року. Згідно вимог ст.ст. 182, 183 СК України, відповідач має реальну можливість надавати матеріальну допомогу, адже знаходиться у працездатному віці, не має інших аліментних зобов`язань (докази зворотного відсутні) та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. З огляду на наведене, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи задоволення позову, судовий збір в розмірі 840,80 грн. покладається на відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved