Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що вона являється власником відокремленої частини житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно будинкової книги у вказаному будинку зареєстрована вона, троє неповнолітніх дітей, її старший повнолітній син та колишній чоловік [PERSON]. Відповідач протягом останнього року не проживає за місцем своєї реєстрації, участі у його утриманні, оплати комунальних послуг не приймає, в добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляється. На підставі наведеного, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 29/100 частини будинку [ADDRESS], що підтверджується договором дарування житлового будинку від 23.12.2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6, 7). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 21.12.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 16, 17). З будинкової книги вбачається, що у вказаному будинку зареєстрований колишній чоловік позивача [PERSON] з 16.04.2016 року (а.с. 8-10). При перевірці Луцького ВП ГУНП України у Волинській області за адресою [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає протягом одного року (а.с.15). Відповідно до ст.ст. 319 ч.1, 321 ч.1, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно з якими власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обов'язків, зокрема належним чином був повідомлений відповідач, однак він в судове засідання не з'явився, не надав суду заперечень проти позову та доказів того, що йому чинились перешкоди у користуванні спірним житлом або причини, у зв'язку з якими він був відсутній за місцем своєї реєстрації є поважними. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.405 ЦК України,

Outcome: approved