Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай). В подальшому [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просила встановити факт неправильності запису у державному акті на право власності на земельну ділянку від 08.02.2006 року серії [NUMBER], де вказано неправильно по батькові власника «[PERSON]» та вважати правильним по батькові «[PERSON]». Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої, як вважала позивачка, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Орлівської сільської ради. На день смерті батька разом із ним проживала її мати - [PERSON], яка також померла [INFO] Мати позивачки прийняла спадщину після смерті свого чоловіка і відповідно до спадкової маси [PERSON] увійшло майно, яке належало [PERSON]. Після смерті матері позивачка належним чином прийняла її спадщину, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Після смерті батька на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.02.2006 року. Оскільки державний акт виданий у порушення вимог законодавства - після смерті [PERSON], це призвело до порушення її прав на спадкування майна. Відповідно позивач просить визнати зазначений вище державний акт недійсним, та визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), що належало її батьку. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Орлівської сільської ради у судове засідання не з'явився, при цьому від Орлівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, в якій зазначено, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник відповідача - Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області Буй Г.Г. у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачами та, відповідно, для його задоволення, у зв'язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, [INFO] року в с.Орлівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.12.2004 року (а.с.9). Ще за життя [PERSON] на ім'я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що підтверджується довідкою відділу у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с.14). Даним сертифікатом було посвідчено право [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 5,08 га в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель КП СП «Іскра», розташованих на території Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Після смерті [PERSON] спадщина останнього була належним чином прийнята його дружиною [PERSON], оскільки як вбачається з довідки виконкому Орлівської сільської ради №03-28/447 від 21.03.2017 року [PERSON], який помер [INFO] року на день смерті постійно проживав у [ADDRESS] разом з ним проживала: дружина - [PERSON] (а.с.17). В подальшому [PERSON] також звернулась до нотаріуса з відповідною заявою та являється єдиною спадкоємицею [PERSON], що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Шик А.Л. Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області №807/01-16 від 26.04.2018 року та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с.27,29). В силу положень 1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України до [PERSON] перейшли усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [INFO] в с. Ломанка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла [PERSON] (а.с.10). Позивачка [PERSON] являється донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 18.03.1963 року (а.с.12). Будучи спадкоємицею за законом [PERSON] належним чином прийняла спадщину своєї матері [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру та свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.11,28). В силу положень 1218, 1220, 1261,1269 ЦК України до [PERSON] перейшли усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме право на земельну частку (пай) розміром 5,08 га в умовних кадастрових гектарах, успадковане нею після [PERSON]. Вже після смерті [PERSON] на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку розташовану на території Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, площею 4,5612 га серії [NUMBER] від 08.02.2006 року, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №594(а.с.15). В державному акті на право власності на землю було допущено описку в написанні по батькові [PERSON] а замість по батькові «[PERSON]» було вказано «[PERSON]». Проте згідно повідомлення приватного нотаріуса Шик А.Л. Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області № 394 від 26.02.2018 року видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку після померлого [INFO] року [PERSON], неможливо, оскільки пред'явлений заявником Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.02.2006 року, виданий на підставі розпорядження №9 Новгород-Сіверської райдержадміністрації від 16.01.2006 року на ім'я спадкодавця після його смерті в порушення норм діючого законодавства (а.с.13). Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Частиною 1 ст.125 Земельного кодексу України передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частиною 1 ст.126 Земельного кодексу України було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім'я [PERSON], після смерті [PERSON], державного акту про право приватної власності на землю було здійснено в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельну ділянку. Як вбачається, вказаний вище державний акт був виданий на ім'я [PERSON] як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, у зв'язку з видачею на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останнього на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадщини [PERSON], став недійсним. Це в свою чергу призвело до порушення прав позивача щодо набуття у власність в порядку спадкування права на земельну частку (пай). За таких обставин суд вважає за необхідне захистити права позивача, визнавши недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім'я [PERSON]. Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Частиною другою статті 2 вказаного Закону передбачено, що одним із документів, які посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Оскільки судом встановлено, що позивачка [PERSON] набула у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,08 га в умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КП СП «Іскра», розташованих на території Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало [PERSON] і в подальшому було успадковане [PERSON], однак це право не визнається у зв'язку з недійсністю документа, яким воно посвідчувалося, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачкою відповідного права. З приводу заявленої позивачкою вимоги про встановлення факту неправильності запису по батькові правоволодільця «[PERSON]» у державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.02.2006 року, замість правильного «[PERSON]» - суд зазначає, що частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки судом встановлено, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.02.2006 року допущена описка у по-батькові власника, яка не може бути виправлена установою, якою був виданий даний правовстановлюючий документ і від нього залежать спадкові права позивачки [PERSON], судом встановлені підстави для задоволення позову в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved