Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась із заявою «про встановлення факту родинних відносин», просила встановити, що вона є рідною дочкою [PERSON], померлої 07 листопада 2016 року. В обґрунтування своє заяви [PERSON] зазначила, що 07 листопада 2016 року, у віці 81 рік померла мати заявника, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на належний їй банківський вклад у АТ «Сбербанк России». Єдиним спадкоємцем після померлої являється заявник [PERSON], оскільки вона є рідною дочкою спадкодавиці. Оскільки заявник з 15.10.2015 року була взята на облік внутрішньо переміщеної особи та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], то для прийняття спадщини вона звернулася до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. 17 травня 2017 року [PERSON] через свого представника за довіреністю звернулася до нотаріуса із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину, після померлої матері, [PERSON]. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та надана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, в якій значиться, що відсутні документи, які б підтверджували факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. Заявник в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, суд вважає можливим розгляд справи за її відсутності. Від представника заінтересованої особи Заводського районного у місті Камянське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява, в якій представник просив розглянути справу за його відсутності, на підставі матеріалів справи та відповідно до норм чинного законодавства України. Вивчив матеріали заяви, дослідив докази, надані учасниками провадження, суд приходить до наступного: Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. 07 листопада 2016 року, у віці 81 рік померла мати заявника, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Заводським районним у місті Камянське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 14 лютого 2017 року, актовий запис № 199 (а. с. 6). Спадкодавець не залишала заповіту, тому, згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України, вступають в дію норми спадкування за законом. Оскільки заявник з 15.10.2015 року була взята на облік внутрішньо переміщеної особи та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції №3997 (а. с. 8), то для прийняття спадщини вона звернулася до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Нотаріусом на підставі заяви спадкоємця було зареєстровано спадкову справу за № 60282665, номер у нотаріуса 115/2017, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 22 лютого 2017 року (а. с. 10). Так, 17 травня 2017 року [PERSON] через свого представника за довіреністю звернулася до нотаріуса із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину, після померлої матері, [PERSON]. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та надана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, в якій значиться, що відсутні документи, які б підтверджували факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємицею (а. с. 9). Підтвердити той факт, що померла [PERSON] є матірю заявника не має можливості, оскільки свідоцтво про шлюб матері із [PERSON], прізвище якого вона взяла після одруження, у заявниці відсутнє, а будь-які довідки, видані не державними органами так не мають доказового значення і не можуть бути прийняті як докази, то довідка про шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 15) нотаріусом не прийнята. Факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON] є рідною дочкою спадкодавця [PERSON], підтверджується наступними доказами: Свідоцтвом про народження, виданим Куйбишевським РЗАГС м. Сталіно від 04.10.1959 року, актовий запис № 2987 (а. с. 11) на імя [PERSON] (дівоче прізвище заявника), в графі якого «Мати» зазначено: [PERSON], а у графі «Батько» [PERSON], які є батьками заявника. 16.03.1971 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (батьками заявниці) було розірвано, і мати [PERSON] змінила своє прізвище на дівоче «Авєркіна», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом ЗАГС Куйбишевського району м. Донецька, актовий запис № 131 (а. с. 14). Заявник [PERSON] змінила 18.09.1982 року змінила прізвище на «Митрофанова», що підтверджується довідкою, виданою адміністрацією Бортсурманської селищної ради Пільнинського району Нижегородської області від 18.09.2000 року (а. с. 16). Також факт зміни прізвища заявником може бути підтверджений її трудовою книжкою, виданою на прізвище «Хайрулліна», та змінене на «Мітрофанова». 10.11.1977 року мати заявника знову одружилася і взяла прізвище чоловіка «Шакурова». На підтвердження вказаного факту заявником надано довідку про шлюб (а . с. 15). Згідно довідки про склад сімї від 24.11.2016 року за № 1955, виданою Управляючою компанією Куйбишевського району міста Донецька заявниці [PERSON], зареєстрованій за адресою: [INFO] 24, до складу її сім'ї входила мати [PERSON], померла 07.11.2016 року, виписана 22.11.2016 року (а. с. 19). Померла була прописана за адресою квартири належної заявниці на підставі свідоцтва про право власності № 1649 від 14.12.1999 року, виданого Донецьким казенним заводом хімічних виробів (а. с. 20). Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 ухвали Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти продовжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення. Враховуюче те, що встановлений родинний звязок між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] як між донькою та матірю, заява підлягає задоволенню, оскільки встановлення такого факту необхідно для отримання спадщини за законом після померлої матері заявника.

Outcome: approved