Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свій позов тим, що з 03 серпня 2010 року з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, з травня 2017 року проживають окремо. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, батько добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмір 1/3 частки доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] двічі підряд в судові засідання 23.05.2017 року та 08.06.2017 року не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст. 74-76, 77 ЦПК України. Судові повісти повернулись на адресу суду з відміткою «за відмовою адресата від одержання» тому відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України, вважається, що судове повідомлення вручене належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 03 серпня 2010 року у виконавчому комітеті Саврівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області позивач зареєстувала шлюб з відповідачем, актовий запис № 4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб/а.с.2/. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження/а.с.3-4/. Позивач [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Пятихатської районної державної адміністрації та отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 1576,67 грн./а.с.6/. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки обов'язок по утриманню дітей є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, а відповідач не виконує свій обовязок по утриманню дітей, у звязку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обгрунтованим, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На виконання п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved