Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] у Відділі РАГС Крюківського районного управління юстиції міста Кременчука Полтавської області за актовим записом №502; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] »; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 22 грудня 2001 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі РАГС Крюківського районного управління юстиції міста Кременчука Полтавської області за актовим записом №502. Від шлюбу подружжя має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що одруження виявилось невдалим, фактично шлюбно - сімейні відносини відсутні близько року, причиною чого стали різні погляди на життя щодо вирішення сімейних проблем, зокрема з питань, пов`язаних з веденням домашнього господарства, проведення відпочинку. Позивач вказує на те, що сім`я існує формально, сторони мають різні моральні цінності та на даний час взагалі не підтримують спілкування. За викладених обставин позивач і вимушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 27 вересня 2021 року відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак надала заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки, відзиву не надавав. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, із врахуванням думки позивача, а також тієї обставини, що відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Приймаючи до уваги думку позивача [PERSON] , висловлену в її письмовій заяві, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 22 грудня 2001 року у Відділі РАГС Крюківського РУЮ міста Кременчука Полтавської області, про що здійснено актовий запис №502, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Крюківським ВРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого ВРАГС Крюківського РУЮ міста Кременчука Полтавської області. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя фактично шлюбно - сімейних відносин не підтримує, спільного господарства не веде. Збереження шлюбу суперечить, зокрема, інтересам позивача, вона не має наміру щодо збереження шлюбу. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить, зокрема, інтересам позивача, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму судового збору, сплаченого не при зверненні до суду із позовом, в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved