Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в особі представника до суду з позовом до Ювілейної селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на садовий (дачний) будинок [NUMBER] літ. А-2, загальною площею 50,8 кв.м. з допоміжними будівлями та спорудами: погріб літ. ПГ, тераса літ. а-1, ганок, господарський блок літ. Б, сарай літ. В, колонка літ. К, ворота № 1, хвіртка № 2, огорожа № 3, огорожа № 4, замощення І, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Ювілейна селищна рада, садове товариство «Муза», ділянка [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 1975 року. Під час шлюбу позивач разом з чоловіком на зазначеній земельній ділянці побудували садовий (дачний) будинок. [PERSON] [INFO] помер, після його смерті відкрилася спадщина у складі земельної ділянки для ведення садівництва та садового (дачного) будинку. Після смерті [PERSON] позивач успадкувала земельну ділянку, площею 0,054 га, розташовану на території с/т «Муза» Ювілейної селищної ради Дніпропетровської області, ділянка [NUMBER], передану для ведення садівництва. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний садовий будинок позивач звернулась до державного нотаріуса. Однак, у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на садовий будинок. Враховуючи, що позивач не має змоги вирішити дане питання в позасудовому порядку, вона звернулась до суду з вищезазначеним позовом. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву, у якій просив справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серія [NUMBER] від 25 грудня 1975 року (а.с. 13). [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 31 січня 1997 року, актовий запис № 223 (а.с. 14). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 серпня 2004 року (а.с. 15), позивач [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON], відповідно до якого вона успадкувала земельну ділянку площею 0,054 гектарів, що розташована на території с/т «Муза» Ювілейної селищної ради Дніпропетровської області, ділянка [NUMBER], наданої для ведення садівництва, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Дн №007866 від 20.02.1997 року (а.с. 16). Під час шлюбу позивач разом з чоловіком на зазначеній земельній ділянці побудували садовий (дачний) будинок. Позивач звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON], однак постановою державного нотаріуса Шугаєвої Н.С. від 02 жовтня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на садовий будинок, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією постанови (а.с. 17). Відповідно до пункту 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 19 березня 2013 року № 95, зареєстрованим в Міністерстві юстиції15 квітня 2013 року за № 612/23144, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно довідки від 16 вересня 2014 року (а.с. 18) позивач є членом садового товариства «Муза», садовий будинок [NUMBER] побудований в 1990 році. Таким чином, документом, що підтверджує прийняття в експлуатацію спірного садового будинку, а також його відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил є технічний паспорт, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 19-22). Крім того, як вбачається з наданих представником позивача доказів, було проведено технічний огляд будівельних конструкцій та інженерних мереж садового будинку, про що складено звіт. За висновком експертів конструкції садового будинку з погрібом, терасою, господарського блоку, сараю за адресою: с/т «Муза», ділянка [NUMBER], Дніпропетровський район, Ювілейна селищна рада мають необхідні запаси міцності й характеристики, що забезпечують твердість і просторову стійкість. Реалізовані на будівлі конструктивні й архітектурно-планувальні рішення відповідають вимогам діючих нормативних документів. На основі результатів огляду встановлено, що конструкції садового будинку перебувають у нормальному та задовільному стані (а.с. 23-26). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ч.1 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ч.1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд вважає можливим визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на садовий (дачний) будинок [NUMBER] літ. А-2, загальною площею 50,8 кв.м. з допоміжними будівлями та спорудами: погріб літ. ПГ, тераса літ. а-1, ганок, господарський блок літ. Б, сарай літ. В, колонка літ. К, ворота № 1, хвіртка № 2, огорожа № 3, огорожа № 4, замощення І, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Ювілейна селищна рада, садове товариство «Муза», ділянка [NUMBER], оскільки позивач, яка є спадкоємцем І черги після смерті її чоловіка [PERSON] , вчинила всі дії, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак у його видачі позивачу було відмовлено з незалежних від неї обставин. Крім того, інших спадкоємців, які можуть претендувати на спадкове майно, судом під час розгляду справи не встановлено. Також судом встановлено, що визнання права власності на спірний будинок за позивачем не порушуватиме права та інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved