Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3723 грн. щомісяця, посилаючись на те, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу не надає, після звернення до суду з позовом перерахував 800 грн., ухиляється від покладених на нього обовязків щодо утримання дитини та забезпечення її усім необхідним для нормального життя та розвитку, добровільно виділяти кошти відмовляється, хоча має реальну можливість здійснювати матеріальну підтримку. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої вимоги в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню, в сумі 2500 грн. і просила їх задовольнити, зазначивши, що витрачає на дитину на місяць приблизно 7 тис. грн., надавши відповідні фіскальні чеки за серпень 2018 р. Відповідач в судовому засіданні проти позову в частині суми аліментів заперечував, стверджуючи, що він працює неофіційно і його дохід складає приблизно 5000 грн. на місяць. Крім того, має сумнів щодо походження дитини та не може визначитися із сумою аліментів, яку може перераховувати. У письмових запереченнях посилався на те, що він переводив кошти зі свого карткового рахунку на рахунок позивача, здійснював перекази через термінал. Позивач [PERSON] категорично заперечує проти надання відповідачем будь-якої допомоги на дитину. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає за необхідне позов [PERSON] частково задовольнити , виходячи з вимог ст. ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, якими передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю і знаходяться на її утриманні. Статтями 182, 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментного платежу суд враховую, що [PERSON] є працездатним, працює неофіційно, отримує мінливий дохід, не має зобовязань щодо сплати аліментів на утримання інших дітей або непрацездатних членів сімї. Виходячи із стану здоровя та матеріального становища дитини і відповідача, розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку для дитини віком до 6 років: з 1 липня 2018 року - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, встановленого ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації відповідно до закону. Доводи відповідача на те, що [PERSON] не впевнений у використані грошей виключно на дитину не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки син [PERSON], [INFO] проживає з позивачем і вона визначає першочергові витрати на дитину, несе також витрати на харчування, оплату комунальних послуг, придбання необхідних речей, у того числі і особистого вжитку, ліків, що призначаються під час хвороби. Посилання відповідача на сумніви щодо батьківства не виключають можливості стягнення аліментів, оскільки відповідач не оспорював свого батьківства та відповідний позов не подавав. Згідно з вимогами ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved