Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.10.2015 року померла [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими та надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Карпилівка, вул. Підлісна, 25, Ківерцівського району Волинської області. Згідно заповітного розпорядження від 17.05.2011 року [PERSON] заповіла належний їй вищевказаний житловий будинок своїй невістці [PERSON] У даний час вона звернулася до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Карпилівка, вул. Підлісна, 25, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 17.10.2015 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності /а.с.18/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити у її відсутності /а.с.19-21/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 178791 актовий запис № 14, виданого 19.10.2015 року виконавчим комітетом Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] померла 17.10.2015 року /а.с. 5/. Відповідно до довідки для оформлення спадщини №737 від 26.04.2016 року та витягу з погосподарської книги №3 за 2011-2015 рік, виданих Карпилівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Карпилівка, вул. Підлісна, 25, Ківерцівського району Волинської області належить померлій [PERSON] /а.с. 6-7/. Згідно заповіту від 17.05.2011 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] заповіла належний їй на момент смерті житловий будинок та земельну ділянку за №171А своїй невістці [PERSON], а земельну ділянку за №71 своїй дочці [PERSON] /а.с. 9/. В силу ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської Державної нотаріальної контори № 2221/01-16 від 16.12.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46189751 від 16.12.2016 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 493 за 2015 рік. Із заявами про прийняття спадщини за заповітом 28.12.2015 року звернулися [PERSON] та [PERSON], а 19.09.2016 року їм були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки /а.с. 22-23/. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 2017/02-31 від 28.11.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Карпилівка, вул. Підлісна, 25, Ківерцівського району Волинської області за заповітом після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с. 11/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved