Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на частину земельної ділянки за заповітом, уточнивши його, просить: визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 7,4908 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Сіннянської сільської ради Богодухівського району Харківської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30 вересня 2005 року, в порядку спадкування за заповітом від 09 серпня 2016 року, посвідченого Сіннянською сільською радою Богодухівського району Харківської області [PERSON], зареєстрованого у спадковому реєстрі за № 17, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 7,4908 га, що належала спадкодавиці на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30 вересня 2005 року. За життя [PERSON] склала заповіт від 09 серпня 2016 року, посвідчений секретарем Сіннянської сільської ради Богодухівського району, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 17, згідно якого 1/2 частину земельної ділянки, розміром 7,4908 га, вона заповідає [PERSON], а ? частину вказаної земельної ділянки [PERSON] Проте, під час друкування заповіту було допущено технічну помилку у написанні номеру Державного акта на право власності на земельну ділянку від 30 серпня 2005 року, а саме замість серії [NUMBER] помилково зазначено № 217101, у зв»язку з чим Богодухівською держнотконторою було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано в судовому порядку визнати право власності на дану земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач зазначає, що за вказаних обставин порушується її право на спадщину та неможливо зареєструвати право на спадкове майно, у зв»язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з»явилися, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач - представник Сіннянської сільської ради Богодухівського району в судове засідання не з»явився, надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Зазначив, що секретарем Сіннянської сільської ради, відповідно до повноважень наданих рішенням Сіннянської сільської ради Богодухівського району І сесії VІІ скликання від 17 листопада 2015 року за № 4-VІІ про обрання секретаря Сіннянської сільської ради Богодухівського району [PERSON], було посвідчено заповіт [PERSON], [INFO], про що зроблено запис в реєстрі № 17 від 09 серпня 2016 року. Відповідно до заповіту [PERSON] на випадок смерті зробила наступне розпорядження: заповіла [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки, що належала [PERSON] на підставі Державного акту серії [NUMBER], виданого Богодухівською райдержадміністрацією від 30 вересня 2005 року, розташована в с. Сінне Богодухівського району, розміром 7,4908 га. Відповідно до даних Відділу у Богодухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на і»мя [PERSON] видавався Державний акт про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30 вересня 2005 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], площею 7,4908 га. Представник відповідача, вказав, що відповідно до змісту ст.1277 ЦК України відсутні підстави для визнання спадщини відумерлою, оскільки є волевиявлення спадкодавця через заповіт, спадкоємці звернулися в порядку передбаченому ст.ст.1268-1270 ЦК України за прийняттям спадщини, а докази долучені до позовної заяви свідчать лише про помилку у написанні номеру державного акта. [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа - представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з»явився, надав до суду клопотання з проханням провести судове засідання без представника Головного управління з урахуванням раніше наданих письмових пояснень, згідно яких представник Держгеокадастру просить розглянути вказаний судовий спір з урахуванням вимог законодавства та наданих учасникам судового процесу доказами. Третя особа - представник Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, питання задоволення заяви залишила на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Згідно копії заповіту від 09 серпня 2016 року, посвідченого секретарем Сіннянської сільської ради Богодухівського району Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 17, [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] та 1/2 земельної ділянки, що належить їй на підставі державного акту серії [NUMBER] виданий Богодухівською райдержадміністрацією від 30 вересня 2005 року, розташована в с. Сінне Богодухівського району, розміром 7,4908 га заповідала [PERSON], [INFO]; 1/2 земельної ділянки, що належить їй на підставі державного акту серії [NUMBER] виданий Богодухівською райдержадміністрацією від 30 вересня 2005 року, розташована в с.Сінне Богодухівського району, розміром 7,4908 га заповідала [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії Державного акту направо власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30 вересня 2005 року, виданого на підставі розпорядження голови Богодухівської райдержадміністрації від 01 грудня 2004року №723, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,4908 га, розташованої на території Сіннянської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 192. Згідно копії повідомлення Відділу Держгеокадастру у Богодухівському районі Харківської області №29-20-0.23,12-113/104-17 від 01 серпня 2017 року, відповідно до облікових даних Відділу на ім»я [PERSON], зареєстровані земельні ділянки, розташовані на території Сіннянської сільської ради Богодухівського району Харківської області: державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], зареєстрований за № 192 від 30 вересня 2005 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], площею 7,4908 га; державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], зареєстрований за № 632088801005032 від 22 жовтня 2012 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0445 га. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6304063532017 від 29.03.2017 року [PERSON] записана власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 7,4908, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту від 30.09.2005 року [NUMBER]. Згідно листа Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області від 27 березня 2018 року № 491/02-17, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку площею 7,4908 га після померлої [INFO] [PERSON], оскільки згідно наданого до нотаріальної контори заповіту, посвідченого Сіннянською сільрадою Богодухівського району 09 серпня 2016 року за реєстром № 17, [PERSON] заповідалась 1/2 частка у праві власності на земельну ділянку, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту, текст якого викладений на бланку [NUMBER], тобто у спадкоємиці відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. Роз»яснено процедуру вирішення даного питання у судовому порядку, з метою визначення права власності на майно померлої [INFO] [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] - позивач по справі. За змістом ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст.1251-1252 цього Кодексу, а також зареєстрований у Спадковому реєстрі у встановленому законом порядку. Із наданого суду заповіту, вбачається, що він відповідає переліченим вимогам законодавства. Судом встановлено, що заповіт посвідчений секретарем Сіннянської сільської ради Богодухівського району від 09 серпня 2016 року, підписаний [PERSON] у присутності уповноваженої посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено. Зареєстровано в реєстрі за №17. У заповіті [PERSON] виявила волю, що вразі її смерті [PERSON] успадкує 1/2 земельної ділянки площею 7,4908 га, розташованої в с.Сінне Богодухівського району, яка належить їй на підставі Державного акта виданого Богодухівською райдержадмінстарцією 30 вересня 2005 року. Відомостей, що вказаний заповіт змінено чи скасовано, суду не надано. На підставі викладеного, з логічного змісту заповіту вбачається, що при його складанні у тексті було допущено технічну описку при написанні номеру бланка Державного акта. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, оскільки заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, внесення виправлень можливо лише у присутності спадкодавця і має бути засвідчено його підписом, що в даному випадку неможливо, оскільки спадкодавець помер. Відповідно до змісту п. «г» ч. 1 ст.81 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 202 Земельного кодексу України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи з законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що спадкоємець за заповітом - [PERSON] в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а також те, що на даний час вона позбавлена можливості в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що позов заявлено цілком обґрунтовано, а тому підлягає задоволенню. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред»явлених доказів.

Outcome: approved