Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання права на майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що 16 січня 2010 року померла її мати, [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося наступне спадкове майно, земельний пай, що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 121260 виданим на ім.»я [PERSON].З даного сертифікату вбачається, що на підставі рішення Зашківської сільської ради народних депутатів від 16.09.1994 р. що [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,76 га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Зашківської сільської ради. Зазначає, що за життя [PERSON] заповіту не складала. Спадщину після смерті матері прийняла, оскільки як до дати його смерті та і після фактично проживала з нею. Крім цього зазначає, що звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки наданий сертифікат не відповідає закону. Тоді позивач звертався до [PERSON] РДА про видачу нового сертифікату на ім.»я матері, однак їй також було відмовлено. Просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задоволити. Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак надіслали листи про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у відсутності їх представників. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 16 січня 2010 року померла мати позивача, [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося наступне спадкове майно,, земельний пай, що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 121260 виданим на ім.»я [PERSON]. З копії даного сертифікату вбачається, що на підставі рішення Зашківської сільської ради народних депутатів від 16.09.1994 р. що [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,76 га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Зашківської сільської ради. З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] заповіту не складала.Спадщину після смерті матері прийняла позивач, оскільки як до дати його смерті та і після фактично проживала з нею. За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифіката на ім'я [PERSON] нового зразка, а тому її позовні вимоги слід задоволити в судовому порядку. Суд також враховує те, що відповідач [PERSON] РДА не заперечує проти визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved