Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільному майні та визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Свій позов обґрунтовує тим, що їй, [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. 07.01.2015 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частина вказаної квартири. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON], відповідно до якого належну частину квартири [ADDRESS] заповіла внучці [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом звернення протягом шести місяців до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу [PERSON] Просить суд визначити, що частки співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка померла 07.01.2015 року є рівними і становлять по 1/3 частки для кожного співвласника, визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку вказаної квартири, як на спадкове майно за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яка померла 07.01.2015 року. До початку розгляду справи позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач просила позов задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 28.07.1993 року, будинкової книги та технічного паспорта на квартиру [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка після одруження змінила прізвище на [PERSON], належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] (а.с. 4-10). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 167912 виданого 08.01.2015 року [PERSON] померла 07.01.2015 року (а.с. 3). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частку у квартирі. Відповідно до ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність визначення часток у спільному майні, які є рівними. Згідно ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно заповіту від 25.09.2001 року спадкодавець [PERSON] належну їй частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с. 8). Внаслідок смерті [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, 1/3 частку квартири [ADDRESS]. [PERSON] була одинокою людиною, тому інших спадкоємців немає. На основі встановлених обставин суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON], яка є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON], прийняла у встановлені законом строки та порядок спадщину, що залишилась після смерті останньої тому, позов слід задовольнити і визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS], як на спадкове майно після смерті бабусі [PERSON], яка померла 07.01.2015 року. На підставі ч. 2 ст. 370, 1217, 1222, 1223, 1261, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved