Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] фермерського господарства Білоконенко Сергія Анатолійовича про визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2011 року, площею 6,28 га, укладеного між [PERSON] та [PERSON] фермерським господарством Білоконенко Сергія Анатолійовича, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.10.2012 р. за № 352088721001272. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при укладені договорів не було дотримано вимог діючого законодавства, а саме договір оренди не містить відомостей про наявність чи відсутність переданих разом з ділянкою будівель та інших споруд, або їх відсутність та не вказано суму орендної плати в грошовому виразі. А також не вказано перелік продукції при натуральній оплаті за оренду землі та не встановлено чітко в договорі оренди земельної ділянки чи проводиться індексація. Крім того вважає, що підпис у договорі виконано не нею. В звязку з чим попросила задовольнити позовні вимоги та судові витрати покласти на рахунок відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові та в письмових поясненнях наданих під час судового розгляду, попросивши задовольнити позов повністю. Представник відповідача [PERSON] фермерського господарства «Білоконенко Сергія Анатолійовича» - [PERSON] заперечив проти задоволення позову пояснивши, що позивач не обґрунтував порушення своїх прав, позовні вимоги є безпідставними, так як відповідачем при укладенні вказаного договору було дотримано вимог чинного законодавства та досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Відсутність в договорі вказаних умов не порушує права позивача. В звязку з чим відповідач попросив відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру в Бобринецькому районі Кіровоградської області [PERSON] в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій попросив розгляд справи проводити за його відсутності, у звязку із службовою зайнятістю. Представник третьої особи головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області [PERSON] в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій попросив розгляд справи проводити за відсутності представника Головного управління. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Згідно договору оренди земельної ділянки площею 6,28 га від 01.12.2011 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] фермерським господарством Білоконенко Сергія Анатолійовича, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.10.2012 р. за № 352088721001272. Відповідно до заяви від 5.03.2013 року позивачка [PERSON], повністю розуміючи значення своїх дій та без будь-якого тиску зі сторони, відповідно до власного волевиявлення, про що свідчить вищезазначена заява отримала в повному обсязі орендну плату в розмірі 3(три) % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить з індексацією 3\~345 грн. на рік, що в сумі становить 66\~900 гривень за весь період дії договору з 2012 року по 2032 рік, справжність підпису [PERSON] посвідчена приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу [PERSON] Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (надалі чинним на момент укладення договору), передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (ч. 2 ст. 15 цього Закону). Згідно п. 4 укладеного між сторонами по справі договору оренди землі, земельна ділянка передається в оренду без будівель і споруд. В п. 3 вищезазначеного договору вказано, що на земельній ділянці, яка передається в оренду обєкти нерухомого майна відсутні. Таким чином, твердження позивача про неточності у договорі, а саме п. 4 неоформлений, бо не вказано наявність чи відсутність переданих разом із земельною ділянкою будівель та інших споруд, або їх відсутність, є безпідставним. Крім того, відповідно до п. 9 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2116,95 грн. з урахуванням індексації і її розмір переглядається раз на три роки при зміні умов господарювання та інше (п.13 договору), тим самим спростовуючи доводи позивача про неточності щодо розміру та умов орендної плати. Відповідно до рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.03.2014 року, яке набрало законної сили, позивачкою отримано в повному обсязі орендну плату в розмірі 3(три) % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить з індексацією 3\~345 грн на рік, орендна плата в сумі 66\~900 гривень за весь період дії договору з 2012 року по 2032 рік, про що свідчить заява позивачки [PERSON], справжність підпису якої посвідчена приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Позивачка, у заявленому позові про визнання недійсним договору оренди землі не зазначила у чому полягає порушення її прав як орендодавця і чому умови, які вона вважає неточними, неможливо встановити шляхом зміни умов договору у цій частині, хоча п. 28 договору оренди земельної ділянки передбачає здійснення зміни умов договору за згодою сторін. Під час судового розгляду представником позивача було вказано на те, що позивачка [PERSON] не підписувала договір оренди земельної ділянки, про що свідчить висновок судової почеркознавчої експертизи № 175 від 07.07.2015 року в рамках кримінального провадження порушеного за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України по факту підробки підпису на оспорюваному позивачкою договорі. Суд критично відноситься до вказаного висновку експертизи, так як експертиза проведена поза межами даної цивільної справи і не може бути прийнята судом як належний та допустимий доказ. Крім того, згідно вище зазначеного висновку підпис позивачки [PERSON] ймовірно виконаний не нею, а іншою особою, що не дає відповіді на питання поставлене експерту, а саме, чи виконано підпис у договорі [PERSON], чи іншою особою За змістом ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Правовою гарантією на судовий захист особистого немайнового або майнового права та інтересу особи являється ст. 16 ЦК України. Порядок реалізації права особи на судовий захист встановлено процесуальним законодавством. Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У зв'язку з цим, при вирішенні спору суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавця у зв'язку з відсутністю в договорі оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав. Аналогічний за змістом правовий висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-94цс13. Таким чином саме по собі встановлення судом відсутності у договорах оренди земельних ділянок умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», не являється достатньою підставою для застосування судом способів захисту цивільних прав або інтересів, а саме визнання правочинів недійсними. Враховуючи вищевикладене позивач бажає визнати договір недійсним, посилаючись на формальні причини, а не з метою захисту порушеного права. Таким чином, за результатами розгляду справи факту порушення прав орендодавця не встановлено, позивач посилається на формальне порушення закону, тому у суду немає правових підстав для задоволення позову. Посилання позивачки на те, що з боку відповідача допущені істотні умови порушення договору не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, так як субєктами договору оренди є позивачка і відповідач, які в результаті свого волевиявлення уклали договори, які підписали і знали його зміст, відповідач в свою чергу не міг приховати від позивачки істотні умови договору, і на всі умови позивачка погодилась, і відповідно поставила свій підпис. Також стороною позивача було заявлено, що підпис орендодавця у договорі виконаний не [PERSON], а іншою особою, що позбавить [PERSON] права на волевиявлення. Суд, розяснивши представнику позивача ст..ст.57, 58, 59 ЦПК України, що до надання доказів по справі, отримав відповідь, що сторона позивача в категоричній формі не бажає проводити судово-почеркознавчу експертизу, щодо підпису орендодавця (позивача по справі) та просить суд вирішити справу на підставі наданих доказів. Інших доказів позивач не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, так як відсутні будь-які докази на його доведення, а інших доказів позивач не надав. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed