Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 4 березня 2020 року. Від даного шлюбу дітей в них не має. У зв`язку з тим, що не зрозуміло, де наразі проживає відповідач і свою добровільну згоду на розірвання шлюбу через органи РАЦС не надає, вона змушена звернутись в суд з позовом. З відповідачем вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин з жовтня 2020 року, тобто в шлюбі вони прожили 6 місяців. Після цього відповідач поїхав до іншої жінки і більше не повернувся. Сімейне життя з відповідачем не склалося з самого початку, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має зовсім протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи виникали сварки. Вона переконана, що сенсу і можливості підтримувати сімейні відносини не має, адже пройшло вже багато часу і ще задовго до цього вони кожного дня сварилися і взагалі не жили як подружжя нормальним сімейним життям. Основною причиною розірвання шлюбу є подружня зрада. На даний час у відповідача вже є інша сім`я. За наведених обставин їхній з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження їхньої сім`ї є не можливим. Надання строку для примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 4 березня 2020 року і від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved