Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на приватизовану земельну ділянку загальним розміром 4,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Державний акт серії І-СМ, розташованої на території Перекопівської сільської ради Роменського району. В обгрунтування позову вказує, що [INFO] померла [PERSON] , 1909 р.н., яка на момент смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з приватизованої земельної ділянки загальною площею 4,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Перекопівської сільської ради та належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №020069 виданого 26.11.2001 року. Зазначена земельна ділянка складається із трьох частин розміром - 3,2771 га, 0,6548 га та 0,0962 га. Після смерті спадкодавиці єдиним спадкоємцем на спадкове нерухоме майно, згідно заповіту посвідченого 02.12.1996 року секретарем Перекопівської сільської ради за реєстровим № 85, являвся її онук, а позивача чоловік [PERSON] , який 06 лютого 1997 року подав заяву до Роменської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. За життя її чоловік спадщину оформив лише частково, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння, видане 13 лютого 1997 року за реєстровим №153. Спадщину на приватизовану земельну ділянку він не встиг оформити на своє ім`я оскільки помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом по його смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину, своєчасно подавши до нотаріальних органів заяву про прийняття спадщини, та являється єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця. З метою оформлення спадкових прав, позивач звернулася до приватного нотаріуса Селезньової Т.О., яка 11.06.2019 року за вих. №447/02-14 роз`яснила про неможливість вчинення нотаріальної дії. Це пояснюється тим, що [PERSON] померла [INFO] , а Державний акт на право приватної власності на землю І-СМ №020069 виданий на її ім`я 26.11.2001 року, тобто правовстановлюючий документ на спадкове майно виданий після смерті власника. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 16.12.2019 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Перекопівського старостинського округу Андріяшівської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Селезньова Т.О., про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17.02.2020 первісного відповідача Перекопівський старостинський округ Андріяшівської сільської ради замінено на належного відповідача Андріяшівську сільську раду Роменського району. \~ \~ \~ \~17 березня 2020 року постановлено ухвалу про призначення справи до судового розгляду. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і суду пояснила, що хоче приватизувати землю, про існування якої вона раніше не знала. А потім з`явилася така можливість. Землю успадкував чоловік. Тепер вона хоче отримати у власність цю землю, яку не може перевести на себе в нотаріуса, бо пройшов час. Тому вона просить суд ухвалити рішення про те, що вона є власником землі [PERSON] . Ні вона, ні діти спадщину не оформлювали. Діти, здається, писали відмову від спадщини на її користь. Вважає, що не потрібно витребовувати додаткові докази і перевіряти обставини щодо прийняття дітьми спадщини. Вона в позові помилилася, спадщина після чоловіка. Відповідач Андріяшівська сільська рада явку представника в судове засідання не забезпечила, в листі до суду розгляд справи просить провести у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнає. Третя особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Селезньова Т.О, будучи належним чином повідомленою, в не з`явилася, в листі до суду від 23.12.2019 вих. № 747/01-16 повідомила, що заперечень проти позову не має, у розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с. 35) Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про смерть. (а.с.7) За життя, 02.12.1996 року [PERSON] уклала заповіт на користь [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки виконавчого комітету Андріяшівської сільської ради від 03.12.2019, спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] є її онук [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчений 02.12.1996 року за № 85 не змінено і не відмінено (а.с. 11). 26 листопада 2001 року видано Державний акт на право приватної власності на землю згідно якого [PERSON] на підставі рішення 23 сесії 23 скликання Перекопівської сільської ради від 27 березня 2001 року передається у приватну власність земельна ділянка площею 4,03 га, розташована на території Перекопівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5). [PERSON] помер [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с. 6). Згідно довідки виконавчого комітету Андріяшівської сільської ради від 03.12.2019, [PERSON] , до дня смерті [INFO] постійно проживав в [ADDRESS] . Спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] являється його дружина [PERSON] , інших спадкоємців неповнолітніх чи непрацездатних немає. На час смерті [PERSON] в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані і проживали дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] (а.с. 10). Згідно роз`яснення приватного нотаріуса Селезньової Т.О. від 11.06.2019, адресованого [PERSON] , свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 4,03 га, розташованої на території Перекопівської сільської ради видати неможливо, оскільки правовстановлюючий документ видано після смерті власника [PERSON] . Спадкоємцем останньої, за заповітом, був [PERSON] , який 06.07.1997 року подав до Роменської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але спадщину оформив лише частково, отримавши 13 лютого 1997 року за р. № 153 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки помер [INFO] (а.с. 9). 13 лютого 1997 року державним нотаріусом Ільченко Л.І. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] є [PERSON] ; спадкове майно на яке видано зазначене свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані по [ADDRESS] (а.с.12). Згідно Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість земельної ділянки площею 3,2771 га 100013,66 грн., площею 0,6548 га -6485,32 грн., площею 0,0962 га 768,17 грн. (а.с. 13-15). Копією свідоцтва про укладення шлюбу від 22 вересня 1984 року підтверджується, що [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с. 16). З листа приватного нотаріуса Селезньової Т.О. від 23.12.2019 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] Роменською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу 42/1997 від 06 лютого 1997 року та після смерті [INFO] [PERSON] Петровича Роменською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу 62/2008 від 31 січня 2008 року, які було передано до Сумського обласного державного нотаріального архіву та витребуваною нею за зверненням [PERSON] . За матеріалами спадкових справ встановлено, що після смерті [PERSON] , його дружина, [PERSON] , прийняла спадщину за законом поданням 31 січня 2008 року заяви про прийняття спадщини та вже отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та на грошові вклади з належними процентами та компенсаціями, що видані 18 червня 2008 року за р. № 1513, 1514. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, за матеріалами спадкової справи, копія якої знаходиться у справах приватного нотаріус Роменського районного нотаріального округу Селезньової Т.О. немає. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої [PERSON] прийняв спадщину за заповітом, поданням 06 лютого 1997 заяви про прийняття спадщини, та до смерті встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що видане 13 лютого 1997 року Р.№153. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. З Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 20.12.2019 року вбачається, що 31.01.2008 року Роменською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] та [INFO] видані два свідоцтва про право на спадщину, номер в реєстрі 1513, 1514. (а.с. 31). З Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 20.12.2019 року вбачається, що 06.02.1997 року Роменською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 33). Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу набуття права власності на земельну ділянку та правовідносини з приводу спадкування. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 УК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ст.\~68\~Конституції\~України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України… Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості наданих доказів є конституційною гарантією (стаття\~\~129 Конституції України). За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне. Згідно довідки виконавчого комітету Андріяшівської сільської ради від 03.12.2019 р. на час смерті [PERSON] в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані і проживали дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , отже спадщину мали прийняти три особи. Проте, позивачем не були залучені до участі у справі [PERSON] , і [PERSON] . Не досліджуючи в підготовчому судовому засіданні доказів, суд не зміг виявити наявність інших осіб, які можуть претендувати на спадщину, оскільки у позовній заяві позивач стверджує що є єдиними спадкоємцем після смерті спадкодавця. На стадії судового розгляду, виходячи з вимог ст.51 ЦПК України, суд позбавлений можливості залучити цих осіб до участі в справі. В той же час, у випадку, якщо діти позивача прийняли спадщину, або мали її прийняти, вони мають бути відповідачами у справі, проте самостійно залучити їх до участі у справі в якості відповідачів суд не може незалежно від стадії процесу. Крім того,\~ [PERSON] \~в позовній\~заяві просить визнати за нею право власності на земельну ділянку у порядку спадкування після смерті [PERSON] , хоча вона не є її спадкоємицею, так як з наданих позивачем доказів та змісту позовної заяви вбачається, що спадкоємцем [PERSON] за заповітом є її онук [PERSON] . При цьому суд в підготовчому засіданні та на початку судового засідання з`ясовував у позивача чи вірно викладені позовні вимоги і чи не має потреби змінювати заявлені вимоги, на що позивач повідомляла про правильність заявлених вимог. Не зважаючи на пояснення позивача в судовому засіданні про помилку в позовних вимогах, суд не може вийти за межі вимог, які розглядаються судом, провадження з розгляду яких судом відкрито провадження і про наявність яких повідомлено у визначеному законом порядку учасників процесу. Також, на стадії розгляду справи по суті, приймати заяву про зміну позовних вимог ЦПК України суду не дозволяє, натомість імперативно визначає на якій стадії розгляду справи такі зміни можуть бути подані позивачем і прийняті судом. Крім цього, позивач не подавала письмових заяв з цього приводу, як і не надала підтверджень того, що про вказані обставини повідомлені інші учасники справи. З урахуванням вказаного суд вирішує спір в межах заявлених вимог. Позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з позовом, правильно визначивши склад осіб, які повинні приймати участь у розгляді справи та зміст позовних вимог. З огляду на викладене, суд позбавлений можливості визнати за позивачем право власності на майно після смерті [PERSON] .

Outcome: dismissed