Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона з 23 листопада 2012 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був розірваний рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, від 23 квітня 2015 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Разом з відповідачем, вона не проживає з лютого 2016 року. Відповідно до повідомлення державного виконавця, відповідач має заборгованість по аліментах станом на 01 жовтня 2019 року в розмірі 84124,95 грн. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2019 року з відповідача було стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 49197,97 грн. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям. Зазначене вище, свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала суд їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та прохала суд винести рішення у відповідність до чинного законодавства, врахувавши інтереси дитини. Згідно ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як видно з матеріалів справи відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровської області 13 червня 2013 року). Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу, позивачці залишено дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до довідки про заборгованість по виконавчому листу №186/1688 від 21 жовтня 2014 року, виданої головним державним виконавцем Ю.Ю. Кайдаш, [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] станом на 01 жовтня 2019 року в розмірі 58421,97 грн. Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 49197,97 грн. Згідно акту №618, виданого 04 жовтня 2019 року Приватним підприємством «Комунальщик-1», [PERSON] , 1986 року народження, не проживає у квартирі [ADDRESS] , з лютого 2016 року. Згідно соціально-педагогічної характеристики, наданої на [PERSON] , [INFO] , завідуючою Комунальним дошкільним навчальним закладом «Черемшина», [PERSON] Таміла відвідувала ДНЗ «Черемшина» з 2015 року по 2019 рік. До дитячого садка дитина ходила у гарному настрої, чиста, охайно вдягнута. Дівчина регулярно відвідувала дошкільний заклад, пропусків без поважних причин не було. З програмовими завданнями справляється добре, на заняттях була активна. Найбільше полюбляла грати в ігри побутового та соціального характеру, співати, малювати, слухати читання книжок. Таміла ввічлива, охайна, уважна дівчинка. У відношенні з однолітками завжди була дружелюбною. На початку відвідування дошкільного закладу, дитину приводили: мама [PERSON] та бабуся [PERSON] . Батько до дитячого садку не з`являвся. Не приводив та не забирав дитину, не відвідував святкові заходи, батьківські збори, не приймав участі у житті групи. Життям дитини у садочку цікавились лише мама та бабуся. Відповідно до висновку органів опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області від 27 грудня 2019 року, доцільно позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , так як він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров`я. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею ст.150 Сімейного Кодексу України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання і розвитку дитини. Статтею 164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Такими обставинами є факти, якщо батьки : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, і питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Позбавлення батьківських прав є, насамперед, способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання має бути виявлений позитивний результат в долі дитини (дітей), який має настати після позбавлення батьків їх прав. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. дитини, За правилами ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Враховуючи викладене суд вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON] , [INFO] , так як останній свідомо не виконує свої батьківськи обов`язки, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Крім того, у відповідність до ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved