Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що [INFO] в с.Чумакове Буринського району Сумської області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, на земельну частку (пай) розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №366. При житті [PERSON] склав заповіт від 21.02.1996 року, що був посвідчений секретарем виконкому Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, в якому все своє майно і взагалі все те, що йому належатиме за законом на день його смерті, заповів позивацчі. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Нещодавно позивачка звернулася до нотаріуса з питанням оформлення спадщини на вищевказане майно - земельну частку (пай), але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно - земельну частку (пай) був втрачений. Оригінал сертифікату був втрачений за невідомих позивачці обставин. Позивачка просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Колос» та розташована на території Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №366, в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] - [PERSON]. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - [PERSON], який діє на підставі довіреності, не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують ( а.с. 33-34). Представник відповідача - Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області у судове засідання не з'явився, від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю ( а.с. 27). Оскільки сторони у судове засідання не з'явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Чумакове Буринського району Сумської області помер - [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Буринським відділом Держгеокадастру було видано довідку про те, що дійсно [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER], який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 366, земельна частка (пай) розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) знаходиться на території Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с. 8). З листа відділу Держгеокадастру у Буринському районі № 230-2/146-17 від 13.11.2017 р. вбачається, що [PERSON] не отримував державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку ( пай) [NUMBER] ( а.с. 10). З Додатку до Державного акту на право колективної власності на землю [NUMBER], виданого 17.05.1995 року колгоспу «Колос» с.Червона Слобода, вбачається, що [PERSON], яка проживав в с.Червона Слобода, внесена під № 366 до списку громадян - членів даного колгоспу ( а.с. 11, 36-37). Згідно довідки Червонослобідської сільської ради Буринського району від 29.09.2016 року №430, [PERSON] постійно проживав у с.Червона Слобода Буринського району ( а.с.7). З листа відділу Держгеокадастру у Буринському районі від 13.11.2017 року №230-1/146-17 вбачається, що позивачці відмовлено у видачі дублікату сертифікату на земельну частку (пай) [NUMBER], оскільки така видача не передбачена законодавством та зазначено, що сертифікат виготовлявся в одному екземплярі і був виданий власнику, про що свідчить підпис власника сертифіката та було рекомендовано звернутись до суду ( а.с. 9). Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, відповідно до вищевказаного Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], будучи членом КСП, був включений до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю [NUMBER], виданого колгоспу «Колос» 17.05.1995 року, реалізував своє право на земельну частку (пай), площею 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Червонослобідської сільської ради, отримавши сертифікат на земельну частку (пай) [NUMBER]. Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд доходить висновку, що право [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 3,58 га в умовних кадастрових гектарах на території Червонослобідської сільської ради було посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 366. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. При житті [PERSON] склав заповіт від 21.02.1996 року, що був посвідчений головою виконкому Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, в якому все своє майно і взагалі все те, що йому належатиме за законом на день його смерті, заповів позивачці [PERSON] (а.с. 38). Згідно ч.1 ст. 549 ЦК Української PCP (1963 року), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР (1963 року), являючись спадкоємцем за заповітом,що підтверджується довідкою Червонослобідської сільської ради Буринського району від 29.09.2016 року №430 (а.с.7). Згідно ч.2 ст. 548 ЦК Української PCP (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З листа приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу Головенської Л.В. від 12.12.2017 року № 1616/01-16 вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну часку (пай), оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) на ім'я померлого 14.09.1996 року [PERSON] ( а.с. 18). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті [PERSON] не має, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину), довідкою Червонослобідської сільської ради Буринського району від 29.09.2016 року №430 ( а.с.7, 15-16). Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка, яка прийняла спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права на спадкове майно в судовому порядку. Таким чином, наявні правові підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved