Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 10.10.1981 року міськРАЦС м. Абай Карагандинської області, актовий запис №359. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 10.10.1981 року між сторонами укладений шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між ними припинені з 03.11.2016 року. Примирення не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, відповідно до наданої заяви позов підтримала, просила справу розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON]А, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив та підтвердив матеріалами справи, що 10.10.1981 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований міськРАЦС м. Абай Карагандинської області, актовий запис №359, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з Петушко на [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, що сторони не оспорюють. Сторони припинили шлюбні відносини 03.11.2016 року, що вони не оспорюють. Подружнє життя між сторонами не склалось у звязку з відсутністю взаєморозуміння, що суперечить інтересам подружжя. Шлюбні відносини сторони відновлювати намірів не мають. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст.51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки сторони наполягають на розлученні. Під час реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище з Петушко на [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved