Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним вище позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька. Позов мотивовано тим, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON] і, позивач є його єдиним спадкоємцем за заповітом. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складалася із земельної ділянки (паю) площею 3.3425 га., розташованого на території Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та житлового будинку [ADDRESS]. Спадщину позивач прийняла, однак отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише щодо зазначеної земельної ділянки, як об'єкту спадкового майна. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відносно вказаного жилого будинку, оскільки спадкоємець не надала документу, що посвідчував би право власності спадкодавця на такий об'єкт нерухомого майна. Позивач зазначила в позові, що правовстановлюючий документ, що посвідчував право власності батька на вказаний жилий будинок було втрачено. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, з підстав зазначених в позовній заяві та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначено, що відповідач позовні вимоги підтримує повністю (а.с.23). Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи положення зазначеної норми суд, оцінивши докази в їх сукупності, переконавшись у наявності законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову приймає визнання даного позову відповідачем, враховуючи таке. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 26 березня 1996 року виконкомом Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського р-ну Вінницької області [PERSON] народилась [INFO] року в с.Серебринці Могилів-Подільського району Вінницької області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] (а. с. 39). З довідок Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницькій області від 06.02.14 №49, 50 та 51 вбачається, що після смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] залишилося майно, яке складається із житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] та земельної ділянки (пай), яка розташована на території Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Його спадкоємицею за заповітом є його дочка - [PERSON], [INFO], яка мешкає по [ADDRESS]. Інших спадкоємців немає (а.с.13,14,15). Згідно зі ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як слідує з матеріалів спадкової справи №29/13 до майна померлого [INFO] [PERSON], спадщину за заповітом померлого прийняла лише його дочка [PERSON] Інформація про інших спадкоємців відсутня (а. с. 29-55). В матеріалах спадкової справи міститься копія згаданого заповіту [PERSON], з якого слідує, що він заповів своїй дочці [PERSON] все своє майно, яке належало йому на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося (а.с.41). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкове майно мають особи вказані в заповіті, а відповідно до змісту ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ч.2 ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. 26.11.2013 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON], згідно якого до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка за кадастровим номером 0522685800:02:000:0184, розташована на території Серебринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, розміром 3.3425 га. Свідоцтво видане державним нотаріусом Могилів-Подільської районної нотаріальної контори, на підставі заповіту, посвідченого Серебринецькою сільською радою Могилів-Подільського району 08 серпня 2012 року, зареєстрованого у реєстрі за №140 (а. с. 5). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 26.11.2013 вказаний об'єкт нерухомого майна зареєстровано на ім'я позивача (а.с.6). Постановою державного нотаріуса Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори від 04.02.2014 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого [INFO] [PERSON], щодо зазначеного вище будинку, оскільки спадкоємець не надала документів на такий об'єкт нерухомого майна (а.с.16). Разом з тим, в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право приватної власності [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS]. Свідоцтво видане Могилів-Подільською радою народних депутатів 01.01.1988. Копія свідоцтва засвідчена Могилів-Подільським бюро технічної інвентаризації (а.с.7). В матеріалах справи також міститься технічний паспорт №2-ТМ на вказаний жилий будинок та висновок від 23.10.2013 про його вартість, розмір якої становить 17700,00 (а.с.8-12). В узагальнені Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 вказано, що якщо документи, які засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК УКраїни, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що оригінал правовстановлюючого документу на будинок, що є предметом спору втрачено і за життя спадкодавець не відновив його суд, зважаючи на положення ст. 392 ЦК України та те, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи зокрема те, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за заповітом на майно померлого батька те, що спадкоємців які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні або за заповітом немає та те, що позивач позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім'я спадкодавця, вважає, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. За таких обставин суд, приймає визнання позову відповідачем та вважає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved