Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів, на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення строку на навчання [PERSON] , але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та відповідач від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON] [INFO] . На даний час донька навчається на першому курсі факультету Кіно і Телебачення денної форми навчання у Київському університеті культури і мистецтв. [PERSON] знаходиться на утриманні матері - [PERSON] . Належної матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач добровільно не надає, а донька потребує додаткової матеріальної допомоги, на навчання, на проїзд, придбання одягу, підручників та інше. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання (а.с. 24). У зв`язку з звільненням судді [PERSON] , з посади судді Кіровського районного суду міста Кіровограда, відповідно до рішення Вищої Ради Правосуддя від 23.06.2020 року та наказу голови Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25.06.2020 року № 122-ОС/д, враховуючи що суддя [PERSON] у вказаному випадку не може продовжувати розгляд справи, відповідно до наказу голови Кіровського районного суду міста Кіровограда про передачу справ № 18-АГ від 26.06.2020 року, невирішені судові справи передані для повторного автоматизованого розподілу, та згідно з пунктом 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 404/431/20, № провадження 2/404/114/20 (розпорядження № 430 від 17.07.2020 року керівника апарату Кіровського районного суду міста Кіровограда «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи»). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 404/431/20, № провадження 2/404/114/20 визначено суддю Кіровського районного суду міста Кіровограда Кулінка Л.Д. Цивільну справу № 404/431/20, № провадження 2/404/114/20 прийнято до свого провадження (ухвала судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24.07.2020 року) (а.с. 81-82). В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належними чином (а.с. 28, 75, 86, 112, 122), причини неявки суду не відомі. При цьому в матеріалах справи міститься клопотання позивача (вх. № 9792 від 11.03.2020 року; а.с.60) про проведення судового засідання за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, водночас в вказаному клопотанні міститься прохання позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з неотримання відзиву на позовну заяву. Суд зауважує, що подавши позовну заяву, позивач не виявла зацікавленості у її розгляді, про що, зокрема свідчить те, що вона протягом певного строку не зверталась до суду за інформацією щодо стану її розгляду. Таких висновків дійшов і Європейський суд з прав людини, зокрема у рішеннях «Каракуця проти України» (2017 рік), «Пономарьов проти України» (2008 рік). Як свідчить позиція Європейського суду з захисту прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Відтак суд вважає можливим розглянути цивільну справу по суті та ухвалити відповідне рішення. Через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда відповідачем подано відзив (вх. № 7495 від 25.02.2020 року, вх.№ 29756 від 04.09.2020 року) на позовну заяву позивача. В якому відповідач заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що позивач не має права на пред`явлення вказаного позову, оскільки донька не проживає разом з нею, вказує, що ним після розірвання шлюбу було придбано доньці квартиру по [ADDRESS] . Як вказує відповідач, він не має матеріальної можливості надавати допомогу доньці, оскільки являється інвалідом війни. У 2016 році йому було встановлено III групу інвалідності, безтерміново, де заначено, щодо встановлення обмеження до самообслуговування та трудової діяльності. Також, як вказує відповідач, на його утриманні перебувають нинішня дружина [PERSON] , та її малолітня донька [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 30-34, 95-97). Відповідач в судове засідання не з`явився, представником відповідача подано до суду заяву (вх. 3116 від 28.01.2021 року) про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, в задоволенні позовних вимог просять суд відмовити у повному обсязі (а.с. 123). Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 24.12.2001 року, виданим Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, батьками [PERSON] [INFO] (актовий запис за № 1890) є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). З відповідача стягувались аліменти на утримання [PERSON] , до досягнення нею повноліття, в примусовому порядку (рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 вересня 2012 року, а.с. 20). На даний час [PERSON] досягла повноліття. Відповідно до довідки № 1879 від 19.12.2019 року, [PERSON] дійсно навчається на першому курсі факультету Кіно і Телебачення, денної форми навчання, бюджетного фінансування Київського національного університету культури і мистецтв. Термін навчання становить з 1 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с. 8). Водночас згідно доданого до позовної заяви договору найму № 43 житлового приміщення у гуртожитку № 3 від 26 вересня 2019 року укладеного між Київським національним університетом культури і мистецтв (наймодавець) та студентом [PERSON] (наймач), остання проживає у [ADDRESS] на підставі ордера №43 від 26 вересня 2019 року (а.с. 14). Відповідно до частин першої, другої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина), які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою (сином) віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу Аналогічна правова позиція викладена в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». За приписами статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В свою чергу частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд погоджується із доводами позивача, що її доходи недостатні для утримання доньки, та тим, що донька потребує значних витрат на навчання, проживання, харчування, одяг та підручники. При цьому судом встановлено, що відповідач, дійсно являється особою з інвалідністю III групи, безтерміново, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] виданим 25 вересня 2019 року Управлінням соціального захисту населення Кропивницької районної державної адміністрації (а.с. 42). Відповідно до довідки лікарсько-консультативної комісії № 01 від 13 лютого 2020 року виданої Комунальним некомерційним підприємством «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради» відповідачу встановлений діагноз: наслідки вогнепального кульового поранення правого передпліччя 29.08.2014 року, консолідовані переломи правої променевої та ліктьової кістки на межі дистальної третини. Стан після металоостеосінтезу апаратом Іллізарова через голівки п`ясткових кісток спицею. Стан після перенесеного норичного остеомієліту другої п`ясткової кістки правої кісті. Рекомендовано поетапне хірургічне втручання в умовах хірургічного відділення (а.с. 51). Також відповідно до довідки Первозванівської сільської ради № 3/131 від 17 лютого 2020 року, відповідач проживає разом з дружиною [PERSON] та її малолітньою донькою [PERSON] [INFO] (а.с. 53). Суд не приймає доводи відповідача щодо придбаної нерухомості для доньки, оскільки частинами першою та другою статті 190 Сімейного кодексу України визначено, що той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов`язується самостійно утримувати її. Оскільки відповідачем такий договір не надано, відтак вказана обставина не звільняє відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, що передбачено Сімейним Кодексом України. Разом з цим, згідно зі статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента. Відповідно до частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] проживає по [ADDRESS] , а її дочка [PERSON] проживає в місті Києві за місцем свого навчання (а.с. 15), а тому [PERSON] не мала права звертатися із даним позовом до суду в інтересах повнолітньої дочки тому що аліменти на користь повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і проживає окремо повинні стягуватися на її користь, а не на користь батьків. Зазначене не нівелює обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, однак статтею 199 СК України унормовано право на звернення з таким позовом безпосередньо дочки/сина або того з батьків, з ким дочка/син проживає. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позивач не мала права звертатися із даним позовом в суд, через відсутність порушення її особистих прав. Проте зазначене не перешкоджає зверненню до суду з відповідним позовом дочці, яка є повнолітньою особою. Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed