Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 21.10.2016 Виконкомом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. В шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично призупинилися, вони не проживають разом з липня 2019 року. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач не поважав позивача як дружину, принижував, а після спроб застосування фізичної сили, [PERSON] вирішила остаточно припинити відносини. Позивач надалі з відповідачем проживати не бажає, примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. Перебування в шлюбі суперечить інтересам дитини та позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах сподоби та гідності. В зв`язку з наведеним, позивач просить шлюб розірвати, сина [PERSON] , [INFO] залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 20 січня 2020 року сторонам надавався строк для примирення - два місяці, провадження в справі було зупинено до закінчення строку для примирення сторін. Ухвалою суду від 23 березня 2020 року провадження в справі поновлено. 30 квітня 2020 року ухвалою суду до участі в даній справі залучено, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розірвати шлюб, дитину залишити проживати біля неї. Відповідач позовні вимоги не визнає, на розлучення не згідний, не заперечує, щоб дитина залишилася проживати біля матері. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Від служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області до суду поступив висновок органу опіки та піклування Городенківської РДА про визначення місця проживання малолітньої дитини та клопотання про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей. Висновок органу опіки та піклування Служба у справах дітей підтримує в повному обсязі. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 21.10.2016 в виконкомі Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 4, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.10.2016. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , актовий запис за № 153 від 27.11.2018, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 листопада 2018 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наданий судом двохмісячний строк для примирення сторони не помирилися. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується вимоги позову щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, то судом встановлено наступне. Висновком органу опіки та піклування районної державної адміністрації № 01-22/207 від 21.05.2020 стверджено, що з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування районної державної адміністрації, взявши до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] біля матері - [PERSON] , [INFO] . В даному Висновку зазначено, що на засіданні комісії батько дитини [PERSON] повідомив, що не заперечує щодо визначення місця проживання сина [PERSON] біля матері - [PERSON] . У відповідності до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи всі обставини справи в сукупності, діючи винятково в інтересах дитини, приймаючи до уваги згоду батьків, висновок органу опіки та піклування районної державної адміністрації, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114, 160 Сімейного Кодексу України, ст. 29 ЦК України,

Outcome: approved