Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями №2 по вул.Гагаріна в с.Чудля Володимирецького району та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,36 га на землях Любахівської сільської ради. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її батька [PERSON] та дядька [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок та земельна ділянка. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за законом, в т.ч. і за правом представлення, однак спадкові права оформити не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надала пояснення в межах позову. Відповідач [PERSON] заперечила проти позову, пояснила, що вона як двоюрідна сестра [PERSON] та [PERSON] також прийняла спадщину і має на неї право. В той же час, позивач не цікавилась життям свого батька та його брата, не доглядала за ними, не допомагала. Просила відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, встановлено, що між сторонами по справі існує спір з приводу успадкування житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами в с.Чудля Володимирецького району, вул.Гагаріна, 2, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,36 га на землях Любахівської сільської ради. Вказаний житловий будинок та земельна ділянка належали [PERSON], що підтверджується витягом з погосподарської книги Любахівської сільської ради, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державним актом на право приватної власності на землю серії 1-РВ №017111. 13 лютого 2012 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ГЮ №115060. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у звязку з його смертю. За відсутності заповіту цю спадщину прийняли як спадкоємці першої черги за законом її рідні сини [PERSON] (батько позивача) та [PERSON]. Прийняття спадщини вказаними особами було здійснено у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час смерті матері вони проживали разом з нею однією сімєю, що підтверджується довідкою Любахівської сільської ради №658 від 26.06.2013 року. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не було. Враховуючи, що спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття, як це передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України, і частки спадкоємців у відповідності до ч.1 ст.1267 ЦК України є рівними, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] з 13.02.2012 року, прийнявши спадщину після смерті матері, набули право власності на ? частину житлового будинку в с.Чудля та на ? частину земельної ділянки кожен, однак за життя не здійснили його державної реєстрації. Оскільки на час судового розгляду [PERSON] та [PERSON] померли, здійснення державної реєстрації права власності за ними є неможливим, оскільки цивільна правоздатність особи та право власності на майно припиняються з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оформлення права власності на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] в позасудовому порядку неможливе. Також судом встановлено, що 04 січня 2013 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ №138295, і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої входить ? частина житлового будинку в с.Чудля по вул.Гагаріна, 2 та ? частина земельної ділянки. За відсутності заповіту, позивач [PERSON] як єдиний спадкоємець 1-ої черги за законом прийняла спадщину після смерті батька, подавши заяву до Володимирецької державної нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк, як це передбачено ч.1 ст.1268 ЦК України. Ця обставина підтверджується письмовими доказами свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, копією заяви про прийняття спадщини від 26.06.2013 року. Таким чином, позивач [PERSON], прийнявши спадщину після смерті батька, у відповідності до положень ст.1216 ЦК України набула право власності на ? частину житлового будинку в с.Чудля по вул.Гагаріна, 2 та ? частину земельної ділянки, які належали [PERSON] на час його смерті. З урахуванням викладеного, позов [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. З приводу спадкування майна [PERSON] судом встановлено наступне. [PERSON] помер 08 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ №143061, і після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить ? частина житлового будинку в с.Чудля по вул.Гагаріна, 2 та ? частина земельної ділянки. За відсутності заповіту, спадкування майна [PERSON] здійснювалось за законом, в порядку черговості, як це передбачено ч.1 ст.1258 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли в порядку, встановленому ч.1 ст.1268 ЦК України, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Оскільки сторони по справі є спадкоємцями майна [PERSON] за правом представлення, як це визначено чч.3, 4 ст.1266 ЦК України, при вирішенні питання про право власності на спадкове майно суд виходить з наступного. Так, у відповідності до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У відповідності до ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як вбачається з ч.4 цієї ж статті, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є племінницею [PERSON] донькою його рідного брата [PERSON], що в судовому засіданні підтверджено свідоцтвами про народження [PERSON], [PERSON], свідоцтвами про шлюб та про народження [PERSON] В той же час, з пояснень представників сторін вбачається, що відповідач [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON] Також суд враховує, що рідні брати та сестри спадкодавця відносяться до другої черги спадкування за законом (ст..1262 ЦК України), в той час, коли рідні тітка та дядько спадкодавця відносяться до третьої черги спадкування за законом (ст.1263 ЦК України); що спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] були відсутні, а також ту обставину, що черговість спадкування після смерті [PERSON] не змінювалась договором або рішенням суду в порядку, визначеному ст.1259 ЦК України. Таким чином, за відсутності спадкоємців першої черги, після смерті [PERSON] закликається до спадкування друга черга спадкоємців за законом, до якої за правом представлення належить позивач [PERSON], яка своєчасно і належним чином прийняла спадщину. В той же час, право на спадщину у відповідача [PERSON] не виникає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON], прийнявши спадщину після смерті дядька [PERSON], у відповідності до положень ст.1216 ЦК України набула право власності на ? частину житлового будинку в с.Чудля по вул.Гагаріна, 2 та ? частину земельної ділянки, які належали [PERSON] на час його смерті. З урахуванням викладеного, позов [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. Доводи відповідача про те, що позивач не здійснювала догляду за батьком та його братом [PERSON], не надавала їм необхідної допомоги, не спростовують висновків суду, оскільки [PERSON] зверталась до суду з позовом про усунення позивача [PERSON]П, від спадкування, однак в задоволенні цього позову відмовлено рішенням апеляційного суду Рівненської області від 11 червня 2014 року, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене,

Outcome: approved