Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги позивачкою вмотивовано тим, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Під час шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO]. Рішенням Хустського районного суду від 17 вересня 2013 року шлюб між ними було розірвано та зобовязано відповідача сплачувати на її користь аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] [PERSON] до досягнення ним повноліття. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є занадто малою і вона не в змозі самостійно утримувати неповнолітню дитину. Неповнолітній син навчається в школі, тому на його утримання та виховання потрібні значні кошти. В позові позивачка зазначила, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших утриманців немає, систематично виїжджає за межі країни на заробітки, тому має можливість сплачувати кошти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідача [PERSON] в судове засідання на зявився. Подав до суду заперечення, в якому просив суд розглянути справу у його відсутності та відмовити в задоволенні позову. В запереченні посилається на те, що він не ухиляється від сплати аліментів і справно щомісяця перераховує кошти в сумі 600 грн. на банківську картку позивачки та постійно купує дитині необхідні речі. Надавати більшу допомогу саме у грошовій формі поки що він не може, оскільки має мінливий дохід. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням клопотання сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що під час шлюбу у сторін народилася одна дитина син [PERSON] [INFO], який на даний час знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. Згідно рішення Хустського районного суду від 17 вересня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано та зобовязано відповідача сплачувати на користь позивачки аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] [PERSON] до досягнення ним повноліття. Позивачка ставить питання про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів, оскільки сума стягуваних аліментів є занадто малою, а також те що син навчається у школі і на утримання якого потрібно значних грошових витрат. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що у звязку із зростанням потреб на утримання дитини, враховуючи зміну матеріального становища позивача, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] твердій грошовій сумі, а саме 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved