Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Київського районного суду м. Харкова з вимогою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, який у ході судового розгляду уточнила та просила стягнути заборгованість у розмірі 31117,18 грн. та пеню 8742,89 грн. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2014 року присуджено стягнення аліментів з відповідача у розмірі 30% від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше нїж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 24.09.2014 року і до досягнення повноліття. На підставі виконавчого листа № 640/16634/14-ц виданого Київським районним судом м. Харкова 23.10.2014 року державним виконавцем Київського ВДВС м.Харкова ГТУЮ 24.10.2014 року було відкрито виконавче провадження ЗП№ 45306859. Проте, як вказує позивач, відповідач ухиляється від виконання зобов'язань зі сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості, яка на теперішній час не сплачена, у зв'язку з чим позивач вирішила звернутися з відповідною позовною заявою для захисту в судовому порядку прав та законних інтересів неповнолітньої дитини. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] з'явилися, наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві. В судовому засідання відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав та проти задоволення не заперечував. Представник Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області [PERSON] при розгляді справи покладалася на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2014 року присуджено стягнення аліментів з відповідача у розмірі 30% від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше нїж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 24.09.2014 року і до досягнення повноліття. Згідно розрахунку державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 20.12.2016 року №22090 вбачається наявність заборгованості по стягненню аліментів з відповідача, яка станом на 20.12.2016 року становить 31117,18 грн. Згідно письмового розрахунку представника позивача загальний розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини за період з 01.09.2014 року по 01.11.2016 року становить 8742,89 грн. Виходячи із змісту ст.196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, якому не проводилось стягнення аліментів; що сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Відповідні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 р. (справа №6-81цс13), висновки якого є обов'язковими до застосування судами України згідно ст.360-7 ЦПК України. Відповідно до роз'яснень викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов'язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання. Факт наявності заборгованості по сплаті аліментів підтверджується відповідними розрахунками, тому суд вважає, що заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, що не спростовано останнім у судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно від задоволеної частини позовних вимог. Виходячи з цього, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved