Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , належну померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.11.1994. Позивач вказує, що переоформити спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку без визначення судом додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини вона не може, оскільки їй не було відомо про складення спадкодавцем заповіту на її ім`я. Про складення [PERSON] заповіту позивача повідомила приватний нотаріус Смілянського міського нотаріального округу Леус Н.В. у грудні 2019 року. У зв`язку із цим, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на ці обставини позивач звернулася в суд з позовом і просить визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 13 лютого 2020 року. Позивач та її представник адвокат Петренко О.В. у підготовче судове засідання не з`явились, проте від представника позивача до суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява від представника Смілянської міської ради Черкаської області про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи не з`явились в підготовче судове засідання то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку представників сторін, висловлену письмово, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Смілянським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області 05.05.2017. За життя, 19 травня 1997 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Пешеховою А.В. та зареєстрований в реєстрі за №11, за яким [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, а також ? частину приватизованої квартири [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 22 вересня 1994 року судом встановлено, що [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , у зв`язку із чим змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». З повідомлення приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу Леус Н.В. від 09.01.2020 за № 1/02-14 вбачається, що 10.12.2019 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] , звернулась [PERSON] ; на підставі цієї заяви заведено спадкову справу №27/2019. Інших спадкоємців, передбачених законом або заповітом, немає. З постанови приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу Леус Н.В. від 10 грудня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріусом, під час розгляду заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, було виявлено у Єдиному реєстрі заповітів відомості про складений [PERSON] заповіт на ім`я [PERSON] . Оскільки [PERSON] пропустила шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] нотаріус і відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом. Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що їй про існування заповіту стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Адже, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, а також і Верховним Судом у постановах від 20 листопада 2019 року у справі №209/1795/18, від 21 листопада 2019 року у справі №626/2055/18 та від 29 січня 2020 року у справі №489/1583/17, які відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України мають бути враховані судом під час застосування положень ч.3 ст.1272 ЦК України. Оскільки позивачка через необізнаність про складення на її ім`я заповіту [PERSON] , пропустила встановлений законом строк подачі заяви для прийняття спадщини з поважних причин, суд вважає можливим визначити їй додатковий строк протягом двох місяців для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після [PERSON] , що померла [INFO] . На підставі ст.1220, 1222-1223, 1233, 1269-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved