Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 13.01.2015 року виконавчим комітетом Молочанської міської ради, актовий запис №01. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.01.2015 року між сторонами укладений шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними та безвідповідальним ставленням відповідача до виховання дитини. Шлюбні відносини між ними припинені з 12.12.2015 року. Спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.01.2015 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з Лазар на [PERSON]. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони припинили шлюбні відносини, що вони не оспорюють. Подружнє життя між сторонами не склалось у звязку з відсутністю взаєморозуміння, що суперечить інтересам подружжя. Шлюбні відносини сторони відновлювати намірів не мають. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст.51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Спори про визначення місця проживання дитини, її утримання, поділ спільного майна подружжя відсутні. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки сторони наполягають на розлученні. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved