Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. Зазначає, що спадкоємицею майна за заповітом є позивач, [PERSON], що підтверджується довідкою № 512 від 16.11.2017 року, виданою Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області (а.с.8). Інших спадкоємців та утриманців померлої немає. Вказує, що своєчасно, у встановлений законом строк прийняла спадкове майно, однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому просила позов задовольнити. Позивач подала заяву про підтримання позову, відповідач подав заяву про визнання позовних вимог. Просили справу розглянути без їх участі, що вбачається із поданих сторонами письмових заяв. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності учасників справи, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод убачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [INFO] в с.Банилів, Сторожинецького району, Чернівецької області, померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.11.2017 року (а.с.7). Після її смерті спадкоємицею за заповітом є [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 512 від 16.11.2017 року виданою виконкомом Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області (а.с.8). З копії свідоцтва про народження вбачається, що позивач, [PERSON] являється дочкою спадкодавця, [PERSON] (а.с.6). Також встановлено, що до спадкового майна входить: житловий будинок з господарськими будівлями, загальною вартістю 28 173 грн., які розташовані в [ADDRESS], що підтверджується довідкою-характерисчтикою № 569 від 22.11.2017 року та копією технічного паспорта (а.с. 11,12-17). Згідно ст.1268 ч.2 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Протягом шестимісячного строку, який вказано в ст.1270 ЦК України позивачем не було подано заяву про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ст. 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України передбачено право відповідача визнати позов (весь або його частину) на будь-якій стадії судового процесу. В зв'язку з визнанням відповідачами позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1268, ЦК України та

Outcome: approved