Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 06 жовтня 1990 року і зареєстрованого виконкомом Борівської сільської ради Зарічненського району, актовий запис №14, та стягнення аліментів на утримання чотирьох неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через різного роду непорозуміння, різні погляди на життя. На протязі тривалого часу сторони шлюбних та сімейних відносин не підтримують, примирення між ними неможливе. У судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що сімейне життя з відповідачем у неї не склалось, вони різні люди, шлюбних та сімейних відносин не підтримують. Вона наполягає на розлученні, примирення між ними неможливе. Просила розірвати шлюб та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 2/3 частин доходів відповідача. Відповідач повністю визнав позов в частині розірвання шлюбу, пояснив, що згідний на розлучення, оскільки сім'я розпалась остаточно. Частково визнав позов щодо стягнення аліментів, просив стягнути аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину. Суд, дослідивши та оцінивши пояснення сторін, інші докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв'язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини. В даному випадку, в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, що вони підтвердили в своїх заявах, а також і інтересам неповнолітніх дітей подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач при укладенні шлюбу змінювала прізвище, вона вправі, за своїм бажанням, іменуватись прізвищем «[PERSON]» і після розірвання шлюбу. Також встановлено, що сторони є батьками чотирьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Діти проживають спільно з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Володимирецької селищної ради №1225 від 17.02.2016 року. Відповідно до статей 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, зобов'язаний їх утримувати до досягнення повноліття, працює та має щомісячний дохід, а також відсутні обставини, які б перешкоджали [PERSON] виконувати свій обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей, позов підлягає задоволенню. Враховуючи згоду позивача, з урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів в розмірі 30% прожиткового мінімуму щомісячно на кожну дитину.

Outcome: approved