Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде навчатися. В обґрунтування позову зазначила, що вона є донькою відповідача, та навчається в Гадяцькому фаховому коледжі культури та мистецтв ім. Котляревського на 3 курсі денного відділення. Позивач вказує, що вона отримує стипендію в навчальному закладі, однак потребує матеріальної допомоги, а її батько, в свою чергу, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, просив суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що він практично не спілкується з донькою, оскільки донька зневажливо до нього ставиться. Також, відповідач зазначив, що він є інвалідом 3-ї групи та проживає з жінкою, в якої є дитина-інвалід. Суд, заслухавши думку представника позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.41). Згідно довідки Гадяцького фахового коледжу культури та мистецтв ім. Котляревського №17 від 27.01.2021 року [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання, термін закінчення навчання - 30 червня 2022 року (а.с.8). Згідно довідки про доходи №26 від 28.01.2021 року, виданої Гадяцьким фаховим коледжом культури та мистецтв ім. Котляревського, [PERSON] за період з серпня 2020 року по січень 2021 року отримала дохід у загальному розмірі 6367,80 грн (а.с.5). Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 07.08.2001 року [PERSON] є інвалідом третьої групи (а.с.30). Згідно довідки №31636 від 17.03.2021 року [PERSON] за період з березня 2020 року по лютий 2021 року отримав пенсію по інвалідності у загальному розмірі 26 тис. грн. (а.с. 31). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року отримав дохід у розмірі 1535,28 грн (а.с.34). Згідно довідки Чутівської селищної ради №584 від 15.03.2021 року [PERSON] на території Чутівської селищної ради користується земельною ділянкою 0,1912 га (а.с.32). Згідно довідки №1066/05-26 від 15.03.2021 року [PERSON] проживає самостійно за адресою: [ADDRESS] (а.с.33). Суд зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №308/4214/18. Як було встановлено судом [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не заміжня. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід. З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що у зв`язку з продовженням навчання, [PERSON] потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків. Також, судом встановлено, що інших дітей у [PERSON] немає, отримує пенсію по інвалідності, проживає самостійно. Суд вважає безпідставними посилання відповідача на негативне ставлення до нього збоку доньки, оскільки даний факт не нівелює його обов`язку, як батька утримувати свою дитину, яка продовжує навчання. Не заслуговує на увагу в питанні стягнення аліментів і той факт, що відповідач є інвалідом третьої групи, оскільки згідно вимог чинного законодавства особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів, і в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач позбавлений змоги працювати і допомагати матеріально своїй доньці, яка продовжує навчання. У зв`язку з вищезазначеним, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання як повнолітньої доньки, що продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 09.03.2021 року і до досягнення нею 23 років за умови її навчання. В силу ст.ст. 191, 201 СК України аліменти слід присудити з дня подання позовної заяви, тобто з 09 березня 2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. покладаються на відповідача.

Outcome: approved