Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 05.04.2018 відкрито загальне позовне провадження у зазначеній цивільній праві. Представник позивача [PERSON] 16.04.2018 через канцелярію суду подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить зупинити примусове виконання виконавчого напису № 2350 від 11.09.2013, вчиненого приватним нотаріусом [PERSON] про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачу та передана в іпотеку ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», у якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON], в рахунок погашення вимог стягувача у сумі 1227483,33 грн. та 2500 грн. плати за вчинення напису нотаріуса. Також просить заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам вчиняти дії по відчуженню вищевказаної квартири, яка належить на праві власності позивачу. Клопотання представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач може відчужити вказане нерухоме майно (квартиру позивача) до розгляду спору по суті, оскільки вже призначено електронні торги з його продажу, початок аукціону 7 травня 2018 року, що вбачається з веб-сайту www.setam.net.ua. Тому, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній цивільній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Відповідно до п. 2, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Із матеріалів заяви убачається, що на вищевказаний об'єкт нерухомого майна (квартиру позивача) звернуто стягнення за виконавчим написом нотаріуса, що є предметом спору між сторонами у даній справі про визнання його таким, що не підлягає виконанню. З огляду на це суд уважає, що між сторонами дійсно виник спір, заявник обґрунтував та навів обставини існування реальної загрози істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в даній цивільній справі у разі не вжиття відповідних заходів забезпечення позову. Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, з урахуванням правила співмірності із заявленими позивачем вимогами. Водночас, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову в цивільній справі шляхом заборони будь-яким фізичним та юридичним особам вчиняти дії по відчуженню вищевказаної квартири, оскільки такі особи не є сторонами справи, між позивачем та ними не виникло спору та зазначений захід щодо невизначеного кола осіб не є співмірним заявленим позовним вимогам. Тому, у суду відсутні будь-які правові підстави для вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони будь-яким фізичним та юридичним особам вчиняти певні дії.

Outcome: partial