Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради Запорізької області, про відібрання малолітніх дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що її син - [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.11.2014 року її син був засуджений до семи років позбавлення волі. На даний час її син відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Діти залишились проживати з відповідачем. Окремо зазначила у позові, що відповідач [PERSON] вихованням дітей не займається, зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя. Будинок, в якому вона проживає, не опалюється. Мають випадки пропуску занять в школі старшою дитиною та невідвідування дитячого закладу меншою. Просить відібрати дітей у відповідача та передати їх позивачу для проживання. Ухвалою суду від 16.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче засідання на 16.05.2019 року. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, підтвердила, що не завжди піклується про своїх дітей. Представник третьої особи підтримав позовну заяву. Згідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в підготовчому засіданні. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 28.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 386 (відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ). [INFO] народилась дитина - [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис № 455 (відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Згідно висновку лікаря про стан здоров`я та розумовий розвиток дитини комунального закладу «Оріхівська центральна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області від 07.12.2018 р., дитина [PERSON] повністю здорова та проживає з відповідачем. [INFO] року народилась дитина - [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис № 216 (відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Згідно висновку лікаря про стан здоров`я та розумовий розвиток дитини комунального закладу «Оріхівська центральна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області від 07.12.2018 р., дитина [PERSON] повністю здорова та проживає з відповідачем. Відповідно до вироку Апеляційного суду Запорізької області від 25.03.2015 року по кримінальний справі № 323/2947/13-к, батька малолітніх дітей, [PERSON] , було засуджено до семи років позбавлення волі. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 3161 від 13.12.2018 р., виданої виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області, малолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані із відповідачем [PERSON] . Відповідно до висновку Ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради від 27.11.2018 р., було визнано за доцільне відібрання дітей у відповідача [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав, та передання дітей на проживання до позивачки [PERSON] , яка є їх рідною бабусею. Зокрема, у висновку зазначено, що працівниками виконавчого комітету Оріхівської міської ради та КУ «Центру надання соціальних послуг» було проведено перевірку умов проживання дітей у відповідача за адресою: [ADDRESS] . На момент перевірки в будинку було холодно, діти перебували вдома, а не в школі чи дитячому закладі. В помешканні перебувало четверо сторонніх людей, які знаходились в стані алкогольного сп`яніння, та мали асоціальну зовнішність. Запас продуктів харчування для дітей був відсутній. Помешкання потребувало генерального прибирання та ремонту. Позивач [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON] проживає в приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності чоловікові позивачки [PERSON] , про що свідчить реєстраційне посвідчення від 25.12.2000 р. № 498 у книзі № 4, засвідчене Пологівською товарною біржею «Агропром інвест». Відповідно до висновку служби у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області від 21.12.2018 р., позивача [PERSON] було взято на облік служби у справах дітей райдержадміністрації як потенційного опікуна за № 112 від 21.12.2018 р., визнано її такою, що може виконувати обов`язки опікуна над її малолітніми онуками [PERSON] та [PERSON] Зокрема, позивач за місцем проживання зарекомендувала себе з позитивного боку, шкідливих звичок не має. В оселі позивача створені добрі умови для проживання, виховання та розвитку малолітніх дітей. Санітарно-гігієнічні умови відповідають санітарним нормам. Житло обладнане індивідуальним газовим та електроопаленням. Обладнані окремі спальні та робоче місце для дітей, є окремі місця для зберігання одягу дітей, взуття, шкільного приладдя. Стан здоров`я позивача [PERSON] та її чоловіка [PERSON] задовільний, на обліку з приводу тяжких та психічних захворювань вони не перебувають, не мають алкогольної та наркотичної залежності, що підтверджується лікарським висновком про стан здоров`я від 13.12.2018 р., виданим поліклінікою № 1 комунального закладу «Оріхівська центральна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області, та довідками від нарколога та психіатра комунального закладу «Оріхівська центральна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області, виданими 28.11.2018 р. Згідно з довідками Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України серія ААА № 0488982 та № 0488981 відповідно позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] станом на 29.11.2018 року до кримінальної відповідальності не притягуються, не знятої чи не погашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають. Окрім того, позивач [PERSON] працює контролером енергозбуту у Оріхівський РЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго» та отримує стабільну заробітну плату, про що свідчить довідка про доходи № 1529 від 12.12.2018 р. Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як зазначено у п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду. Судом встановлено, що мати дітей - відповідач [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки по утриманню та вихованню своїх двох малолітніх дітей, не докладає жодних зусиль, щоб діти отримали необхідні умови для проживання, розвитку та навчання. Вказане також не оспорюється і самою відповідачкою. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач негативно ставиться до своїх прямих батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своїх малолітніх дітей, тому така міра виховного характеру, як відібрання малолітніх дітей у відповідача без позбавлення її батьківських прав, буде сприяти більш ретельному і відповідальному батьківському ставленню відповідача до виховання та утримання малолітніх дітей, яке на сьогодні у відповідача відсутнє. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР N 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 11 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved