Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , Диканського районного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 6295 грн., які стягуються на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнутих згідно судового наказу Диканського районного суду Полтавської області від 17.10.2019 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.07.2001 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб, який був розірваний за рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 24.02.2017 року. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з судовим наказом Диканського районного суду Полтавської області від 17.10.2019 року з неї було стягнуто аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку(доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття на утримання сина [PERSON] на користь [PERSON] .. Зазначила, що їй не було відомо про стягнення з неї аліментів, а тому вона їх не сплачувала. 05 грудня 2019 року вона отримала повідомлення від старшого державного виконавця, про те що за період з 03.10.2019 по січень 2020 року у неї є заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 6295 грн.. Також зазначила, що в період з 01 листопада 2019 року по 01 лютого 2020 року син [PERSON] проживав разом із нею. Згідно квитанції від 02.10.2019 року нею на рахунок відповідача [PERSON] були перераховані кошти в розмірі 1000 грн., в рахунок сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, про розмір яких вони домовились усно. Уточнивши позовні вимоги, остаточно просила звільнити її від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за період з 01.10.2019 року по 01.02.2020 року загальною сумою 6295 грн., які стягуються з неї відповідно до судового наказу Диканського районного суду Полтавської області від 17.10.2019 року. Ухвалою Диканського рай онного суду Полтавської області від 26.02.2020 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.05.2020 року справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 10.06.2020 року [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що він не погоджується з тим, що позивач сплачує аліменти згідно домовленості, а також з тим, що їхній син з 01.11.2019 року по 01.02.2020 року перебував на повному утриманні позивача. Зазначив, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , а тому має право вільно володіти, розпоряджатись та користуватись вказаним житловим приміщенням, а тому в період з 06.11.2019 року по 29.01.2020 року він реалізував своє право на користування квартирою, а тому просив суд з цих підстав в задоволенні позовних вимог відмовити. Крім того, вказав, що за період проживання сина в квартирі з матір`ю він також його утримував . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 червня 2020 року у задоволенні клопотання [PERSON] про залучення його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відмовлено. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 червня 2020 року у задоволенні клопотання [PERSON] про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено. В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та зазначив, що позивач аліменти не сплачує, коштів на утримання сина не дає, а тому останній перебуває на повному його утриманні, а тому в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представник Диканського районного відділу державної виконавчої служби Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши позивача, його представника, відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 24 лютого 2017 року рішенням Диканського районного суду Полтавської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано./а.с.9/ Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] /а.с. 13/. Судовим наказом Диканського районного суду Полтавської області від 17.10.2019 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини всіх видів її заробітку ( доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Диканського районного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 07.02.2020 року відкрито виконавче провадження №61207278 з виконання судового наказу №529/992/19./а.с.5/ Згідно розрахунків заборгованості по сплаті аліментів від 07.02.2020 року №1956 наданих державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) заборгованість станом на 01.02.2020 року складає 6946,13 грн../а.с.7/ Згідно довідки виданої опорним закладом «Диканської НВК імені М.В.Гоголя» від 21.02.2020 року № 48 [PERSON] навчається в опорному закладі «Диканський НВК імені М.В.Гоголя» в 9-А класі. Зі слів матері [PERSON] та сина [PERSON] , він проживав у мами в період з 01 листопада 2019 року по [INFO] ./а.с.11/. Згідно довідки виконавчого комітету Диканської селищної ради від 11.03.2020 року №802 за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] ../а.с.51/. Встановлено, що визнаючи в цілому свій обов`язок до сплати аліментів, [PERSON] вважає наявною підставу для звільнення її від сплати заборгованості по аліментам - перебування та проживання разом з нею спільного із відповідачем неповнолітнього сина в період з 01.11.2019 року по 01.02.2020 року. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст..180 СК України встановлено,що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ст.197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також передбачено, що суд може за передбачених статтею 197 Сімейного кодексу України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Під час розгляду справи позивачем не доведено, що в період часу, коли утворилися заборгованість по аліментам була наявна тяжка хвороба чи в цей час існували інші обставини, що мають істотне значення, які могли бути підставою для звільнення її від сплати заборгованості по аліментам. Крім того, сам по собі факт спільного проживання з дитиною на протязі часу, впродовж якого утворилася заборгованість із сплати аліментів , не може бути підставою для звільнення позивача від сплати аліментів. Тобто, суд вважає, що позивачем та представником позивача не доведено існування обставин, які можуть бути підставою для звільнення позивача від сплати аліментів в розуміння ч.2 ст. 197 СК України. Також, слід зауважити, що добровільна сплата коштів на утримання дитини 02.10.2019 року в розмірі 1000 грн., також не може слугувати підставою звільнення від сплати заборгованості по аліментам, оскільки позивач фактично виконувала свій обов`язок по її утриманню, передбачений чинним законодавством. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам, призведе до порушення прав дитини. Крім того, відповідно до ст..160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Приймаючи до уваги, що [PERSON] вже є 15 років, він вправі сам визначати своє місце проживання, а тому проживання разом із позивачем не може розцінюватись судом як обставина, що має істотне значення для звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed