Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 20000 грн. на кожну дитину щомісячно , починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення кожним з дітей повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона з 04.03.2009 року перебуває у шлюбі відповідачем перебувала у цивільному шлюбі, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони мешкають окремо, діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає , хоча матеріально забезпечений, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 20000 грн. на кожну дитину щомісячно , починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення кожним з дітей повноліття. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились . Від представника позивача надійшла заява про розгляд даної справи за відсутності позивача та її представника, позов підтримують, просять задовольнити в повному обсязі . Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, але він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітніх : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не бажає піклуватися про матеріальне забезпечення дітей ухиляється від своїх обов`язків по їх утриманню. Відповідач працездатний, аліменти на користь третіх осіб не сплачує, інших утриманців не має. Позовні вимоги щодо розміру аліментів позивачем не обґрунтовані , суду не надано довідку про доходи відповідача. Зважаючи на те , що згідно до Закону України «Про державний бюджет України», станом на 18.06.2019 року, прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1626 грн., на дитину віком від 6 до 18 років становить 2027 грн. , суд вважає достатнім стягнення суми в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З урахуванням зазначених обставин, інтересів дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.13 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає частковому задоволенню. Так, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення кожним з дітей повноліття. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial