Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - відділ у Шепетівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права на земельну частку (пай). В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що в 1995році була прийнята на роботу та в члени КСП «Добробут» с.Хролин Шепетівського району. При отриманні КСП «Добробут» державного акта на право колективної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач була включена у список громадян членів сільськогосподарського підприємства під № 526, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №000023 від 14 лютого 1996 року, розмір земельної частки (паю) в КСП «Добробут» становить 3,25 в умовних кадастрових гектарах, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не виданий. Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в КСП «Добробут» с.Хролин Шепетівського району Хмельницької області, розміром 3,25 умовних кадастрових гектарах. У судове засідання позивач та її представник не зявилися, від представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій остання просила справу розглянути без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Судилківської обєднаної територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області у судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Представник відділ \~у Шепетівському\~районі \~Головного управління\~ Держгеокадастру\~у Хмельницькій\~області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статей\~16\~та\~328 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~Указу Президента №720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства кооперативу, товариства є рівними. Згідно ч.1\~ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Судом встановлено, що [PERSON] була прийнята на роботу до КСП «Добробут» с.Хролин Шепетівського району Хмельницької області 30.01.1995 року, про що свідчать записи у трудовій книжці колгоспника [PERSON] [PERSON] була включена до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Добробут» с.Хролин Шепетівського району Хмельницької області під №526, однак відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім'я не видавався. Розмір земельної частки (паю) становить 3,25 умовних кадастрових гектарів, а її вартість станом на 01 січня 2018 року становить 71350 грн. 80 коп. Вказані обставини підтверджуються копією Державного акта на право колективної власності на землю № 000023 від 14 лютого 1995 року, з додатком, довідкою управління Держгеокадастру у Шепетівському районі Хмельницької області від 06.02.2018 року № А-23/0-0.35-21/148-18. Відповідно до\~ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.17 Розділу\~10\~Прикінцевих положень Земельного кодексу України\~сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Однак, як встановлено судом, під час розпаювання КСП «Добробут» с.Хролин Шепетівського району Хмельницької області позивач сертифікат про право на земельну частку (пай) не отримувала, а тому не може отримати дану земельну ділянку іншим чином, ніж в судовому порядку. Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що на час видачі Державного акту на землю та на час набрання чинності Указу Президента України №720/95 від 8.08.1995 року [PERSON] була членом КСП «Добробут» с.Хролин Шепетівського району Хмельницької області, а також була включена до списку членів підприємства, які мають право на земельну частку (пай), однак відповідно до записів у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат на право на земельну частку (пай) на її імя безпідставно не видавався. Такий сертифікат видається громадянину України членові колективного сільськогосподарського підприємства і засвідчує право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають у колективній власності підприємства, у вказаному розмірі (в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай).

Outcome: approved