Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] є бабусею [PERSON], який народивсь 24.05.2018 року в м. Сімферополь АР Крим. Батькам дитини було видано свідоцтво про народження Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [PERSON] Федерації, яке не має юридичної сили. Отримати документи, що підтверджують факт народження дитини за законодавством України, здійснити реєстрацію факту народження та отримати відповідне свідоцтво про народження не є можливим, а тому [PERSON] вимушена звернутись в суд з даною заявою. Заявник в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву відповідно до якої просила розглядати справу без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Кіровоградський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до медичного свідоцтво про народження серія 35 №027107 від 29.05.2018 року (форма №103/у), 24.05.2018 року о 10.24 год. [PERSON], [INFO], народила вдруге, хлопчика вагою 2925 г і ростом 49 см, в м. Сімферополь Республіки Крим. 05.06.2018 року Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, видано свідоцтво про народження серія І-АЯ №784707 в якому зазначено, що 24.05.2018 року в м. Сімферополь, Республіки Крим, [PERSON] Федерації, народився [PERSON], а батьками дитини вказані [PERSON] (громадянин [PERSON] Федерації) та [PERSON] (громадянка [PERSON] Федерації), актовий запис №2345, що також підтверджується довідкою про народження №2307 від 05.06.2018 року (форма №24), Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації народження №544-14.9-05/01-03 від 07.08.2018 року, яку видано Кіровоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] для підтвердження факту народження дитини предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» №545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим МЮУ за №1150/13024 від 25.10.2006 року, у звязку із чим заявнику відмовлено у державній реєстрації народження [PERSON], [INFO], в м. Сімферополь, Республіки Крим, [PERSON] Федерації. 05.12.1978 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-БА №487303, яке видано 20.12.1978 року Бюро РАЦС міста Назарово Красноярського краю, актовий запис №978. [PERSON], [INFO], є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серія ЕС 921029 від 26.01.1999 року, який видано Сімферопольським РВ ГУ МВС України в Криму. 22.06.1986 року народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ОЛ №381678, яке видано 19.07.1986 року Миколаївською радою народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №18, де в якості матері зазначено [PERSON]. 26.11.2011 року [PERSON] (громадянин України) та [PERSON] (громадянка України) зареєстрували шлюб, після чого подружжя отримало спільне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-АП №129934, яке видано Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського МУЮ АР Крим, актовий запис №655. [PERSON], [INFO], є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серія ЕТ 319041 від 03.01.2012 року, який видано Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в АР Крим. Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частина 1 статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 1 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Аналізуючи матеріали справи та докази, якими їх підтверджено судом встановлено, що 24.05.2018 року у [PERSON] та [PERSON], які є громадянами України, народився син [PERSON] в м.\~Сімферополь АР Крим, Україна, що наданий час визначено, як тимчасово окуповану територію. Оскільки заявник та батьки дитини не мають можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт народження дитини на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації народження дитини документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт народження дитини підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту, що має юридичне значення. Крім того, іншого порядку для вирішення зазначеної ситуації законодавством України не визначено. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» заявник звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Outcome: approved