Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано 13.11.2014 року. Причиною звернення до суду послужило те, що спільно з відповідачем вона не проживає, сім»єю він не цікавиться, матеріально не забезпечує. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Вона власного житла немає, підприємницькою діяльністю не займається, земельною ділянкою не користується, працює вчителем географії в Івано-Франківському обласному ліцеї інтернаті для обдарованих дітей із сільської місцевості, отримує заробітну плату, однак цих доходів не вистачає утримання неповнолітньої дочки. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття, справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчить поштова розписка. Враховуючи вищенаведене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НМ № 080749 від 16.10.2007 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області батьком дитини записаний [PERSON]. Позивач власного будинку немає, підсобного господарства не веде, самостійно займається вихованням дитини та намагається здійснювати її повне матеріальне забезпечення, однак її доходів на це не вистачає, у звязку з чим зазнає матеріальні труднощі. Відповідач добровільно кошти на утримання дочки не надає Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального,культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини та платника аліментів, що він може працювати та в змозі утримувати дочку в розмірі достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, суд вважає, що він має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України та

Outcome: partial