Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою в с.Кошмаки Володимирецького району, для чого необхідно розібрати паркан та ворота, побудовані відповідачами на межі земельних ділянок №9 та №8 по вулиці Лісній, які перешкоджають проїзду та проходу позивача. Також просила стягнути з відповідачів моральну шкоду, заподіяну їх незаконними діями, в сумі 1000 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, надали пояснення в межах позову. Відповідач [PERSON] та її представник, а також відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти позову, пояснили, що будь-яких перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачу [PERSON] вони не вчиняють, ворота та паркан збудовані на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні відповідачів. Крім того, представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зробила заяву про застосування до даного спору наслідків пропуску строків позовної давності, оскільки паркан та ворота споруджені більше 10 років тому назад, і будь-яких спорів з цього приводу між сторонами не виникало. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, визнав позовні вимоги [PERSON] та пояснив, що позивач зверталась до сільської ради та інших державних органів із заявами про вирішення земельного спору із сусідами відповідачами, однак даний спір не було вирішено, у звязку з чим [PERSON] було рекомендовано звернутись до суду. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові та інші докази, суд прийшов до наступних висновків. Так, в судовому засіданні сторони визнали ту обставину, що в користуванні позивача [PERSON] перебуває земельна ділянка для обслуговування житлового будинку №9 по вул.Лісна в с.Кошмаки Володимирецького району. В користуванні відповідачів перебуває земельна ділянка для обслуговування половини житлового будинку №8 по вул.Лісна в с.Кошмаки Володимирецького району. Крім власних пояснень сторін, ця обставина також підтверджується письмовими доказами довідками Лозківської сільської ради №№ 1140, 1147 від 02.08.2017 року, №1450 від 31.10.2017 року, №1233 від 04.09.2017 року, №1291 від 11.09.2017 року, договором купівлі-продажу ? частини житлового будинку №8 по вул.Лісній в с.Кошмаки Володимирецького району, технічним паспортом вказаного будинку. Також встановлено, що в лютому 2016 року [PERSON] звернулась до органу місцевого самоврядування Лозківської сільської ради із заявою про вирішення земельного спору, а саме знесення паркана та воріт, які збудовані відповідачами біля її господарської будівлі, та перешкоджають обслуговуванню цієї будівлі та проїзду. З аналогічними зверненнями [PERSON] також зверталась до Володимирецької районної державної адміністрації. З метою вирішення вказаних звернень працівниками Лозківської сільської ради було проведено обстеження спірних земельних ділянок, в ході якого встановлено, що паркан та ворота збудовані відповідачами у безпосередній близькості до будівлі сараю [PERSON] без її погодження, вирішити даний спір на засадах добросусідства комісії сільської ради не вдалось, що підтверджується актом обстеження від 12 лютого 2016 року, протоколом засідання земельної комісії від 09.02.2016 року. Спеціалістами Володимирецької районної державної адміністрації з метою розгляду звернення [PERSON] було проведено обстеження земельних ділянок на місцевості, в ході якого встановлено, що між вказаними господарствами згідно Генерального плану с.Кошмаки Володимирецького району 1979 року, актуалізованого рішенням сесії Лозківської сільської ради №389 від 10.04.2013 року, існує проїзд, який відноситься до земель загального користування, на якому відповідачами споруджено ворота. Дана обставина підтверджується листом Д-148 від 13.06.2016 року. Місце розташування паркана та воріт біля господарської будівлі [PERSON] підтверджено також і фотографіями із зображенням будівель та паркана, які сторони надали в судове засідання У відповідності до ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства. Відповідно до статті 152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] надала суду достатні та допустимі докази порушення її прав землекористувача відповідачами у справі, та вчинення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом спорудження паркана та воріт на спільному проїзді поряд із господарською будівлею [PERSON] Разом з тим, на думку суду, позивачем пропущено строк позовної давності, що тягне за собою відмову у позові. Такий висновок суду ґрунтується на наступних доказах та положеннях чинного законодавства. Як вбачається зі ст.ст.256, 257, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В своїх письмових запереченнях на позов, а також у поясненнях в судовому засіданні відповідачі та представник відповідача [PERSON] зазначали, що спірний паркан та ворота були збудовані на твердій межі між господарствами [PERSON] та господарством [PERSON] більш ніж 10 років тому назад. На підтвердження даної обставини відповідачами надано суду відеозапис за серпень 2007 року, на якому відображено ворота та паркан. Ту обставину, що ворота та паркан були споруджені біля 10-15 років тому назад, підтвердив в своїх поясненнях також і свідок [PERSON], допитаний за клопотанням позивача. Таким чином, відповідачами доведено, що перешкода у користуванні земельною ділянкою у вигляді паркана та воріт виникла щонайменше в серпні 2007 року, і саме з того часу позивач [PERSON], яка постійно проживає у житловому будинку №9 по вул.Лісній в с.Кошмаки та користується земельною ділянкою, могла дізнатись як про існування порушення свого права, так і про осіб, які його порушили. В той же час, з будь-якими заявами про відновлення порушеного права [PERSON] до лютого 2016 року не зверталась, що свідчить про пропуск нею строку позовної давності. У відповідності до ст.267 ч.4 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed