Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, які стягувати до закінчення сином навчання або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 31.03.2005 року. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]., який на даний час вже є повнолітнім. Син навчається на 3 курсі Брошнівського професійного лісопромислового ліцею за спеціальністю «кухар-кондитер», у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги на проживання, харчування, доїзд до місяця навчання, придбання підручників та інше. Всього на утримання сина йде більше ніж 2500,00 грн. щомісячно. Відповідач проживає окремо, ніякої участі у вихованні сина не приймає та коштів на навчання добровільно не надає, а вона одна не в змозі належним чином його матеріально забезпечити, в зв»язку з чим змушена звернутись в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини та просила їх задоволити. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що згідний сплачувати аліменти на утримання свого сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, однак зазначений позивачкою розмір є для нього занадто великим. Він ніде не працює, оскільки змушений доглядати свою перестарілу матір [PERSON], тому що в неї більше нікого не має і вона постійно хворіє. Фактично вони обоє живуть на невелику материну пенсію, тому просить стягнути з нього аліменти у мінімальному розмірі, передбаченому законом. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 31.03.2005 року, про що ствердили сторони по справі та підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 31.03.2015 року (а.с. 9). Про те, що від даного шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON], свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] від 12.11.1997 року (а.с. 8). Довідка № 553, що видана Брошнівським професійним лісопромисловим ліцеєм від 03.12.2015 року (а.с. 11), підтверджує, що [PERSON] дійсно навчається на 3 курсі даного навчального закладу на денній формі навчання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання свого повнолітнього сина [PERSON]., [INFO], який продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, хоч зобов'язаний його утримувати і має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд у відповідності до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України враховує те, що останній є фізично здоровим, однак має на утриманні свою перестарілу матір [PERSON], [INFO], яка інших утриманців не має і часто хворіє. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їхнього повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно, які стягувати до закінчення сином навчання в Брошнівському професійному лісопромисловому ліцеї, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved