Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 04 листопада 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання ними було придбано фотоапарат вартістю 2500 грн, блендер вартістю 300 грн., електромясорубку вартістю 1500 грн., йогуртницю вартістю 500 грн., пилосос вартістю 500 грн., пральну машинку вартістю 4000 грн., масляну батарею вартістю 300 грн., зроблено ремонт балкону в квартирі відповідача та придбано автомобіль «Нісан Пріма Стар» на імя відповідача.Добровільно вирішити питання про поділ спільного відповідач відмовляється, а тому вона просить суд виділити їй фотоапарат, блендер, електромясорубку, йогуртницю, пилосос, пральну машину, масляну батарею на загальну суму 9\~600 грн.; виділити відповідачу [PERSON] вартість ремонту балкону в сумі 9591 грн. та автомобіль «Нісан Пріма Стар» вартістю 260\~000 грн., стягнувши з відповідача на її користь вартість 1/2 частини автомобіля «Нісан Пріма Стар» 130\~000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила розмір позовних вимог. Просила виділити відповідачу автомобіль «Нісан Пріма Стар» вартістю 168\~572 грн. 85 коп. та стягнути з нього на її користь вартість 1/2 частини автомобіля 84\~286 грн. 42 коп. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у зменшеному розмірі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково. Відповідач пояснив, що дійсно в процесі спільного проживання з позивачкою в шлюбі вони придбали вказане в позовній заяві майно. Він згідний з позовом в частині виділення позивачу речей домашнього вжитку на суму 9\~600 грн. та виділення йому невідємних поліпшень балкону його квартири на суму 9\~591 грн. З вимогами про поділ автомобіля не погоджується. Вказав на те, що до укладання шлюбу з позивачкою, а саме 25 серпня 2010 року, він за власні кошти купив автомобіль [NUMBER]. Право власності на нього він не оформляв та користувався автомобілем по дорученню. В серпні 2011 року від продав вказаний автомобіль ВАЗ21140 [PERSON] за суму, еквівалентну 6000 доларів США, а у вересні 2011 року придбав у [PERSON] автомобіль Фіат Скудо за 8200 доларів США. 28.10.2012 року він продав автомобіль Фіат Скудо [PERSON], отримавши за нього гроші в сумі 8000 доларів США, передавши новому власнику технічний паспорт автомобіля, а за виручені кошти в квітні 2013 року придбав автомобіль «Нісан Пріма Стар», який позивач просить поділити. Вважає, що розподілу підлягає частина вартості автомобіля Нісан за вирахуванням суми, еквівалентній 6000 доларів США, які належали йому особисто. Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи від 26.12.2015 року ринкова вартість автомобіля Нісан Пріма Стар становить 168572, 85 грн., тобто сума еквівалентна 7329,25 доларів США. Оскільки розподілу підлягає частина вартості автомобіля Нісан за вирахуванням суми, еквівалентній 6000 доларів США, які належали йому особисто, відповідач вважає, що він має сплатити в рахунок компенсації за автомобіль суму, еквівалентну 664,63 доларам США (7329,25 доларів США - 6\~000 доларів США = 1329, 25 доларів США; 1329,25 : 2 = 664, 63 доларів США), або 15286, 49 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 30\~липня 2011 року (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7), яка проживає разом з позивачем [PERSON] Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Звенигородського районного суду від 04 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 16 листопада 2015 року (а.с. 59). З акту опису майна від 08.09.2015 року вбачається, що в період подружнього життя сторони придбали: фотоапарат Самсунг 2500 грн, блендер Поларіс 300 грн., електромясорубку Астор 1500 грн., йогуртницю Алпарі 500 грн., пилосос Маестро 500 грн., пральну машинку автомат Вірпул 4000 грн., масляну батарею Сатурн 300 грн. (а.с. 8). Також сторони провели ремонт балкону в квартирі [ADDRESS], що належить відповідачу, на суму 9591 грн. (а.с. 9) та придбали автомобіль «Нісан Пріма Стар», державний номерний знак [NUMBER], який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстровано 26.04.2013 року на імя відповідача [PERSON] (а.с.30). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. Зі змісту ч. 1 ст. 70 СК України вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Враховуючи те, що за період спільного проживання сторони придбали речі домашнього вжитку (фотоапарат Самсунг 2500 грн, блендер Поларіс 300 грн., електромясорубку Астор 1500 грн., йогуртницю Алпарі 500 грн., пилосос Маестро 500 грн., пральну машинку автомат Вірпул 4000 грн., масляну батарею Сатурн 300 грн.) та здійснили ремонт балкону в квартирі відповідача це майно є їхньою спільною сумісною власністю, а їхні частки в цьому майні є рівними. Сторони погодились на виділення позивачу речей домашнього вжитку на суму 9600 грн., а відповідачу вартості ремонту балкону в його квартирі на суму 9591 грн., а тому суд задовольняє позов в цій частині з урахуванням думки сторін. Вирішуючи позовні вимоги про поділ автомобіля, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що автомобіль марки «Нісан Пріма Стар», державний номерний знак [NUMBER], згідно реєстраційних документів було придбано 26.04.2013 року, тобто в період шлюбу, а тому він є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Доводи відповідача, що автомобіль було придбано в основному за його особисті кошти не підтвердженів судовому засіданні належними доказами. З наданих відповідачем документів лише вбачається, що до укладання шлюбу він на підставі доручення [PERSON] керував автомобілем [NUMBER] та не набув права власності на цей автомобіль. Копії розписок, надані відповідачем на підтвредження договорів купівлі-продажу автомобілів, суд визнає недопустимими доказами та не приймає їх до уваги (а.с. 25, 27, 28, 29). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 71 СК України майно присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Позивач просить поділити автомобіль, який є неподільною річчю, та погоджується на виділення автомобіля в натурі відповідачу і присудження їй грошової компенсації згідно до вартості автомомбіля, визначеної експертом. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що на даний час автомобілем користується та володіє відповідач [PERSON] одноособово. Згідно висновку експерта № 81 від 26.12.2015 року вартість автомобіля NISSAN PRIMASTAR, 2006 року випуску, білого кольору, зареєстрованого на імя [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі VSKF4ADA6UY582406, складає 168\~572 грн. 85 коп. (а.с. 38-39). За таких обставин, суд вважає за можливе поділити автомобіль «Нісан Пріма Стар» між сторонами, виділивши його в натурі відповідачу [PERSON] та стягнувши з відповідача на користь позивача [PERSON] грошову компенсацію належної їй 1/2 частини у спільному майні подружжя - автомобілі марки Нісан Пріма Стар, державний номерний знак [NUMBER], в розмірі 84\~286 (вісімдесят чотири тисячі двісті вісімдесят шість) грн. 42 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1395 грн. 96 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. На підставі ст.ст. 60, 61, 63, 68, 69, 70, 71 СК України,

Outcome: approved