Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що з 28.07.2012 року по 14.01.2019 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач батько дитини, з сином спілкується дуже рідко, коштів на його утримання майже не надає. Згідно з ст. 150 СК України, батько зобовязаний піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Оскільки відповідач належним чином не виконує свій обовязок по утримання малолітнього сина позивач змушена звернутись до суду з позовом. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 28.07.2012 року по 14.01.2019 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач батько дитини, з сином спілкується дуже рідко, коштів на його утримання майже не надає. Згідно з ст. 150 СК України, батько зобовязаний піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обовязком батьків. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідач фізично здорова людина працездатного віку, офіційно працює комірником на складі автозапчастин у ФОП [PERSON] має достатній заробіток та може надавати кошти на утримання дитини. Довідка про доходи відповідача наявна в матеріалах справи. Позовні вимоги про стягнення аліментів суд вважає доведеними і ухвалює рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.02.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved