Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд до відповідача про визнання за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельні частки розміром 0.4608%, 0.5508% від загальних земельних ділянок у спільній власності площею 220.65 га., 73.70 га. 70.70 га. , що розташована на території Веселівської сільської ради та належать її чоловіку [PERSON], котрий помер [INFO]. Дане мотивовано тим, що позивач, як дружина померлого чоловіка за законом має право спадкувати майно останнього як єдиний спадкоємець. Однак нотаріальною конторою їй було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлого чоловіка у зв,язку з чим вона вимушена звернутися до суду про визнання за нею право власності на спадкове майно після померлого чоловіка - [PERSON]. Позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Представник сільської ради в судове засідання не з,явився, суду надана заява з проханням розглянути справу у відсутність представника з позовом згодні. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого Веселівською сільською радою, [PERSON] помер [INFO]. Згідно державних Актів на права власності на земельну ділянку сер. [NUMBER], виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 29.12.2003р. № 855, 08.06.2004р. № 455, 26.08.2004р. № 675 [PERSON] є власником земельної частки 0.5508% від загальної земельної ділянки у спільній власності площею 73.70 га. та сер. [NUMBER] виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 29.12.2003р. № 855, 08.06.2004р. № 455 [PERSON] є власником земельної частки 0.04608% від загальної земельної ділянки у спільній власності площею 220.65 га., що розташовані на території Веселівської сільської ради.. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.11.2006р. посвідченого нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори Мікуровою Я.Ю., [PERSON] успадкував після померлої [PERSON] вищезазначені земельні ділянки, таким чином набув право власності в порядку спадкування на них. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу позивач [PERSON] є дружиною померлого чоловіка [PERSON]. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки відповідно до ст.1270 ЦК України подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого чоловіка у зв,язку з чим нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори Мікуровою Я.Ю.заведена спадкова справа № 392/2007 до майна померлого [INFO], чоловіка [PERSON]. За загальним правилом, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Якщо у складі спадщини є нерухоме майно, спадкоємець, який прийняв спадщину, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ч.1 ст. 1297 ЦК України). З огляду на те, що право на спадщину у складі якої є нерухоме майно підлягає державній реєстрації, то з моменту проведення такої у спадкоємця виникає право власності на нерухоме майно. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачу перешкоджає та обставина, що здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно за власником не можливо у зв,язку з його смертю. Згідно Глави 10 ч.4, пункту 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, щодо вимог до документів, що подаються для вчинення нотаріальних дій, не приймаються документи, які не відповідають вимогам закону. Реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, оскільки на даний час здійснити реєстрацію права власності на власника нерухомого майна з виділом реальної долі [PERSON] не можливо у зв,язку з його смертю. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки [PERSON], як спадкоємець за законом не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства, питання про визнання права власності на спадщину після смерті чоловіка має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. За таких умов, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання за нею права власності на земельні частки, розташовані на території Веселівської сільської ради, як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Враховуючи викладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved