Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі з 30.10.2015 року, мають сина - [PERSON] [INFO] . Всі обов`язки щодо утримання та виховання дитини позивач здійснює самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримання дитини. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню дитину. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO] у сумі 3000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.07.2019 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, вказавши, що може сплачувати аліменти на утримання сина у сумі 3000 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.10.2015 року, мають сина - [PERSON] [INFO] . Всі обов`язки щодо утримання та виховання дитини позивач здійснює самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримання дитини. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню дитину. Суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] [INFO] у сумі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 cт. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 cт. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved