Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнених коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 30.07.2012 року між ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» та [PERSON] укладено кредитний договір за № 98716767. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 7343 від 15.11.2019 року про стягнення заборгованості з нього на користь АТ «Банк Форвард» за кредитним договором № 98716767 у розмірі 51679,51 грн. Приватним нотаріусом Павелків Т.Л. згідно постанови від 05.12.2019 року було відкрито виконавче провадження на підставі вище зазначеного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця від 17.01.2020 року ВП № 6080039 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у банківських установах, зокрема на грошові кошти по заробітній платі, що знаходяться на картковому рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Окрім того, згідно постанови приватно виконавця Павелків Т. Л. від 25. 02.2020 р. відраховується 20% із заробітної плати на погашення зазначеної заборгованості Вважає, що здійснення виконавчий напис за реєстровим номером № 7343 від 15.11.2019 р. є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, тобто банк повинен був звернутися до нотаріуса на протязі трьох років після травня 2013 року, а саме до 23.05.2016 року, а виконавчий напис приватним нотаріусом вчинено 15.11.2019 року Окрім того, загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь банка 51679,51 грн., в той час як згідно кредитного договору від 30.07.2012 року за № 98716767 сума кредиту становить лише 2049,70 грн., тому припускає той факт, що відповідачем було нараховано штраф, пеня, незважаючи на той факт, що листі банку від 27.03.2020 року зазначено, що плата за пропуск платежів по договору не нараховувалась. Зазначила, що стягнення заборгованості згідно виконавчого напису проводиться за кредитним договором № 98716767 та відповідно до цього договору відкрито рахунок № [NUMBER] , в той час як згідно листів від банку у неї заборгованість на таку суму за іншим кредитним договором № 101265498, до якого відкритий зовсім інший рахунок № [NUMBER] . Після погашення суми за кредитним договором № 98716767 їй було надано інший кредит банком, сума якого складає приблизно 7000 грн. За другим кредитним договором їй було відкрито рахунок № [NUMBER] , а останні й платіж за другим кредитним договором був здійснено у 2014 році. Однак, і за другим кредитним договором сплинув строк позовної давності. Вважає , що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк, на протязі якого відповідач міг звернутись із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису, тому такий виконавчий напис підлягає скасуванню. Оскільки зазначений виконавчий напис суперечить чинному законодавству, вважає, що вона має право на повернення від відповідача по справі суми заробітної плати 1669 грн, стягнутих на користь банку. Позивачка просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.11.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі № 7343, яким звернено стягнення заборгованості на користь АТ «Банк Форвард» за кредитним договором № 98716767 від 30.07.2012 р. у розмірі 51679,51 грн.; стягнути з АТ «Банк Форвард» на користь [PERSON] стягнені кошти за виконавчим написом нотаріуса в сумі 1669 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача АТ «Банк «Форвард» в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, не надав відзив на позовну заяву ( а.с. 40,52,59-А,61, 66,79,113,115). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив ( а.с. 39,53,62,67,110,112). Третя особа приватний й виконавець Павелків Т.Л. в судове засідання не з`явилась, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином ( а.с. 41,51,63,68,111). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки представник відповідача двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено , що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.11.2019 року Незнайко Є. В. за вимогою АТ «Банк Форвард», що є правонаступником ПАТ «Банк Русский Стандарт» вчинено виконавчий напис за кредитним договором № 98716767 від 30.07.2012 року, укладеним [PERSON] із ПАТ « Банк Русский Стандарт». Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.11.2017 року по 05.02.2018 року. Сума певної заборгованості складає 50829,51 грн., в тому числі: -заборгованість за сумою кредиту - 50074,96 грн., -заборгованість за процентами - 754,55 грн., Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» складає 51679,51 грн. ( а. с. 13). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.12.2019 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису № 7343, виданого 15.11.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 51679,51 грн. ( а. с. 14). Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] ( а. с. 18). Згідно довідки ПАТ «ШУ «Покровське» від 10.04.2020 р. [PERSON] працює в ПАТ «ШУ «покровське» і із заробітної плати утримуються суми згідно постанови приватного виконавця Павелків Т.Л. на користь АТ «Банк Форвард» в сумі 51679,51 грн., основна винагорода на користь Павелків Т.Л. в розмірі 5167,95 грн., судові витрати в розмірі 2000 грн. Станом на 01.04.2020 р. утримані суми : на користь АТ «Банк Форвард» 1669,10 грн., на користь приватного виконавця Павелків Т.Л. - 83,55 грн., судові витрати -83, 55 грн., загалом 1836,20 грн. ( а. с. 33). Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначає, що із представлених документів, пред`явлених нотаріусу, на підставі яких останнім було вчинено оскаржу вальний виконавчий напис, не вбачається, що кредитна заборгованість є дійсно безспірною , оскільки нею було погашено заборгованість до травня 2013 року, вимога банку була заявлена після 23.05.2016 року, а саме 15.11.2019 року, розмір відсотків, за її думкою, є завищеним, оскільки за її припущенням були нараховані штрафні санкції, пеня, що є неприпустимим; вважає, що сума заборгованості, яка стягнута за виконавчим написом нотаріуса за кредитним договором № 98716767 із відкритим до неї рахунком № [NUMBER] , підлягає стягненню за іншим кредитним договором № 101265498 із відкритим рахунком до нього № 2657002372495. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України « Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17. Підпунктами 3.2., 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 50 Закону України « Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржують ся до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ( стаття 88 Закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до ст.ст. 15,16, 18 ЦК України, ст.ст. 50,87,88 Закону України « Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частини), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватись лише перевіркою додержання нотаріусом на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник маж безспірну заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, яка зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень- письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30.09.2019 року в справі № 357/12818/17 ( провадження № 44380св18). Матеріали справи відомостей про отримання позивачкою відповідного повідомлення не містять. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватись шляхом надіслання повідомлення-письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики ( кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: -перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики ( кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; -другий етап-учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника ( письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики ( кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Матеріалами справи не встановлено факту направлення позикодавцем листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і отримання /неотримання позичальником такого листа. Отже, судом не встановлено наявності саме безспірної суми боргу на момент вчинення виконавчого напису. Окрім того, як вбачається з кредитного договору, строк кредиту встановлено з 28.07.2012 року по 28.05.2013 рік ( а. с. 22), згідно з виписки з особового рахунку останній платіж був здійснено 28.05.2013 року ( а. с. 104), тому право вимоги повернення всієї суми кредиту виникло у стягувача 28.05.2013 року, а не з 07.03.2018 року, як зазначено в позовній заяві. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Норми ст. 88 Закону « Про нотаріат» не містять виключення щодо дотримання нотаріусом строків вчинення виконавчого напису в разі правонаступництва ( зміни) стягувача. За таких підстав, враховуючи такі обставини як недоведеність наявної безспірної суми заборгованості на момент вчинення виконавчого напису, не направлення вимоги -повідомлення про наявність такої заборгованості боржнику на момент вчинення виконавчого напису, пропущення строків вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання виконавчого напису № 7343 від 15.11.2019 року таким, що не підлягає виконанню. Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, інші доходи боржника від 25.02.2020 року станом на 01.04.2020 року на підставі виконавчого напису № 7343, виданого 15.11.2019 року, з [PERSON] на користь АТ «Банк «Форвард» утримано 1669,10 грн. ( а. с. 18, 33). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Оскільки вимога про стягнення з АТ «Банк «Форвард» на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 1669 грн. є похідною від вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вона підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача АТ «Банк «Форвард» на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати в сумі 1261,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved