Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. 29 липня 2013 року було залито її квартиру відповідачкою, яка мешкає в квартирі № 49 цього будинку. В результаті залиття квартири їй причинена матеріальна шкода в сумі 21091,65 гр. і моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 гр. [PERSON] просить стягнути на її користь 26\~091,56 гр. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та пояснила, що в день залиття квартири позивачка у телефонному режимі подала заявку в КП «Основаніе» , майстрами було оглянуто квартиру, був складений акт, але в акті помилково зазначена дата 07 серпня 2013 року замість 29 липня 2013 року. Причиною залиття встановлено розєднання гнучкої підводки пральної машини з трубопроводом холодного водопостачання. Вартість матеріальної шкоди відповідно до уточеної позовної заяви складається з : вартість купівлі матеріалів 7310 гр., вартість робіт 5780 гр., а разом треба затратити 13090 гр., відповідно до переліку робіт та матеріалів, складеному ПП. [PERSON] Представник відповідача заперечує проти позову та пояснив, що акт складений 07.08.2013 р. не є допустимим доказом, оскільки залиття квартири сталося 29.07.2013 р. Акт не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, а саме додатком № 4 встановленого зразка. Складання другого акту правилами не передбачено. Просить відмовити в задоволенні позову за відсутності доказів. Третя особа підтримала позовні вимоги та пояснила, що від позивачки 29 липня 2013 року була заявка у телефонному режимі , яка зареєстрована в журналі. Майстри обстежили квартиру та склали акт, але в акті помилково зазначена дата 07 серпня 2013 р. замість 29.07.2013 р. Зі слів майстрів в квартирі № 49 знаходилась молода дівчина, яка пояснила, що зламалася пральна машина і вода залила квартиру. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], але вона проживає в [INFO]. Щодо актів від 07.08.2013 р. і від 08.08.2014 р суд приходить до наступного.. Майстрами КП «Основаніє» складений акт від 07 серпня 2013 року (а.с.19) , відповідно до якого заборгованість по житлово-комунальним послугам ставить 28357,36 гр. В акті зазначено: «в квартире № 45 в ванной комнате визуально наблюдалась течь води с подвесного потолка….в туалете следов затопления не виявлено….в коридоре на полу на ковре наблюдається мокрое пятно….при обследовании квартиры № 49 со слов квартиросьёмщика [PERSON] залитие нижерпсположенной квартиры № 45 произошло в результате рассоединения гибкой подводки стригальной машинки с трубопроводом холодного водоснабжения. Вывод и рекомендации : жильцу квартиры [PERSON] предложено урегулировать ситуацію путем переговоров». Якщо в день залиття квартири [PERSON] було пропоноване урегулювати ситуацію, то не зрозуміло чому позов предявлений до [PERSON] В даному акті взагалі не зазначено про залиття паркету, оскільки в коридорі на полу находився килим. Даний килим не забирався , та підлога під килимом не оглядалась. Фото зйомка не проводилась. Також не встановлено причини залиття. Сторонами не заявлялось клопотання про призначення судової експертизи щодо встановлення причини залиття, а в матеріалах справи міститься тільки акт від 07.08.2013 р., у якому причина залиття зазначена зі слів мешканки квартири [PERSON] , але цей факт не перевірявся. В акті не зазначено, про дефекти, яки мають характерних ознак залиття, не встановлено причину їх виникнення. Засоби вимірювання в ході обстеження квартири не використовувалися. Крім того кошторисній розрахунок вартості ремонту квартири працівниками КП «Основаніе» не складався. В матеріалах справи (а.с.20) є заява від 07.08.2014 р. (тобто подана через рік після залиття) від представника [PERSON] [PERSON] на імя начальника Шевченківського територіального управління житлового фонду [PERSON] про виправлення дати в акті від 07.08.2013 р., але зазначена посадова особа не складала акт від 07.08.2013 р. , і не зрозуміло чи має вона повноваження на виправлення будь яких документів. В матеріалах справи є акт від 08.08.2014 р., складений повторно через рік після залиття квартири, у якому зазначено, що «в коридоре площадью 7,2 кв.м. пол покрыт паркетом світлого цвета. Паркетное покрытие пола имеет остаточне деформации. Наблюдаются щели между клепками, отставание клепок от основания, заметное вздутие поверхности паркета». Даний акт не зрозуміло з яких підстав складений через рік після залиття квартири і на підставі якої правової норми. . Суд вважає ці докази неналежними, і зазначені акти суд не бере до уваги, оскільки ці акти надруковані на компютері, але відсутні первинні акти, які складались на місці у рукописному виді, відсутні печатки на актах, відсутні будь-яки дані про виправлення будь-якої помилки. Ці акти не відповідають Правилам утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань ЖКГ № 76 від 17.05.2005 р. № 927/11207 , відповідно до якого в додатки № 4 зазначено, що акти складаються за участю головного інженера, майстра, слюсаря- сантехніка , і обовязковою умовою зазначено про ознайомлення з актом мешканців квартир під розпис. Мешканці квартир з актом не ознайомлені, їх підписи відсутні. Щодо визначеної позивачкою суми матеріальної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Для підтвердження суми матеріальної шкоди позивачка надала суду документ без дати (а.с. 18) і документ від 31.03.2015 р. (а.с. 111) , які мають назву «Перечень работ и материалов для замены полового покрытия в коридоре квартиры [ADDRESS] вследствие затопления, которое произошло 20.07.2013 года». Особа, яка їх складала, ПП. [PERSON] не наділений правами експерта, взагалі не бачив коридор, який треба ремонтувати. Документ не має посилок на будь-яки нормативні акти чи тарифи. Гроші, які зазначені в переліках, позивачка не витрачала, ремонт протягом двох років не проводила. ПП. [PERSON] не надав вірогідного висновку щодо вартості і переліку ремонтно-будівельних робіт з відновлювального ремонту коридору позивачки, оскільки у Переліку взагалі не зазначено кількість квадратних метрів коридору , який треба ремонтувати, відсутній розрахунок кількості розходу матеріалів на один квадратний метр. Клопотань про проведення експертизи сторони не заявляли. А тому неможливо визначити, чи є на день розгляду справи будь-яка матеріальна шкода, заподіяна позивачці, та з чого вона складається (що конкретно пошкоджено). Таким чином сума витрат на відновлювальний ремонт коридору, реальна вартість ремонтних робіт з урахуванням пошкоджень, які мали місце саме в результаті залиття коридору та дійсний розмір заподіяних збитків не доведено позивачкою. В матеріалах справи міститься Звіт від 25.04.2013 р. про оцінку квартири (а.с. 61-66), який складений з метою отримання позивачкою кредиту під залог. Даний звіт не має ніякого відношення до спору, оскільки фото таблиці складені до залиття коридору. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України . Суд вважає, що позивачкою не доведено вина відповідачки в заподіянні майнової та моральної шкоди, та не доведено розмір збитків, у звязку з чим позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed