overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та свій позов обґрунтовувала тим, що з 29.04.1980 р. по 26.10.2007 р. вона перебувала в шлюбі з відповідачем, під час якого вони придбали будинок з господарськими будівлями та спорудами, які складаються з житлового будинку літ. А1, літньої кухні літ. Б,б, сараїв літ. В, Е, Ж,ж, гаражу літ. Г, погрібника літ. Д, погреба літ. д, вбиральні У, огорожі № 12 та колодязя № 3, які розташовані по вул. Польовій, 60, в с. Степанівка Чутівського району Полтавської області, та які, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.05.2005 р., зареєстровані на [PERSON] Позивачка просила визнати за нею право власності на 1/2 частину вищезазначеного домоволодіння. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій позов підтримала і просила його задовольнити, а справу розглянути в її відсутності. Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав, справу просив розглянути в його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 та 175 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши, що в наданій суду угоді сторони визначили, що спірне майно є спільною сумісною власністю сторін, визначили розмір часток кожної з сторін у спірному нерухомому майні, вирішили питання щодо судового збору, приходить до висновку, що відповідач позов визнав і це визнання є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобіля Renault SANDERO 2012 року випуску, кузов X7LBSRB1KCH585003, державний номер [NUMBER], стягнувши з відповідача ? частку вартості зазначеного автомобіля. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] вимоги визнав в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. При цьому зазначила, що під час перебування у шлюбі ними було спільно набуто квартиру [ADDRESS]. В своїх вимогах позивач просить поділити зазначене майно та визнати зазначену квартиру спільною сумісної власністю подружжя та визнати за нею право власності на ? частку зазначеної квартири. Позивач в судовому засіданні вимоги позивача підтримав. Відповідач [PERSON] вимоги визнав в повному обсязі, не заперечуючи, що зазначене майно є їх спільним як набуте під час перебування у шлюбі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази , суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.10.1995року, що сторонами не оспорюється та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. На теперішній час сторони припинили сімейні відносини. Відповідно до копії договору купівлі-продажу, за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.1996року. З наведеного вбачається, що спірну квартиру придбано під час шлюбу. Сторонами не оспорюється той факт , що зазначена квартира є їх спільною сумісною власністю набутою під час шлюбу. Відповідно до ст.22 КпШС України, що діяв на час виниклих правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Виходячи з положень вимог ст. 71 СК України, де передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до приписів ст..70 СК України у разі поділу майна, що об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до викладеного суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, оскільки спірне майно набуте під час шлюбу є спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] і частки кожного з низ є рівними. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому вказує, що під час перебування у шлюбі з відповідачем 27.02.2005 р. у них народився син [PERSON]. З 17.10.2006 р. відповідач проживає окремо в іншому населеному пункті, свої батьківські обовязки не виконує, не бере участі у виховання та розвитку сина, не забезпечує його матеріально, з 21.09.2006 р. повинен сплачувати аліменти, але їх не сплачує і має заборгованість у розмірі 39\~142 грн. 03 коп. Просить позбавити відповідача батьківських прав. Позивачка надала заяву, у якій позов підтримала і просила справу розглянути у її відсутності. Згідно адресної довідки Чутівського РС УДМС України в Полтавській області відповідач зареєстрований [INFO], та на дану адресу були направлені копія позовної заяви з додатками та судова повістка, які повернулись з відміткою пошти, що адресат за даною адресою не проживає. Відповідач в судове засідання не зявився. Суд розглянув справу відповідно до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO] [PERSON] є дитиною інвалідом категорії «А». Відповідно до виконавчого листа Тульчинського районного суду Вінницької області від 02.10.2006 р. з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], але відповідач аліменти не сплачує, що підтверджується довідкою ВДВС Чутівського РУЮ Полтавської області про не отримання аліментів № 25 від 15.01.2015 р. і, відповідно до розрахунку ВДВС Вінницького РУЮ Вінницької області, має заборгованість за період з вересня 2006 р. по 29.04.2014 р. в розмірі 39 142 грн. 03 коп. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 17.10.2006 р., після розірвання шлюбу батьків [PERSON] проживає разом з матір'ю в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. [PERSON] проживає в [INFO], не виконує своїх батьківських обовязків, не бере участі у вихованні дитини та не забезпечує умов для її виховання та розвитку, не забезпечує її матеріально. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та піклуванню свого малолітнього сина, суд вважає необхідним позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.10.2012р. позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. 01.04.2013р. у сторін народився син [PERSON]. Позивачка стверджує, що з липня 2013р. , коли дитині було 3 місяці, [PERSON] покинув сім'ю і припинив надавати матеріальну допомогу. Після чого шлюб між сторонами було розірвано. Дитина залишалась проживати спільно з позивачкою. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2013 р. з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01.08.2013 р. до 01.04.2031 р. досягнення дитиною повноліття. Однак з січня 2014 р. відповідач не виплачує аліменти на утримання дитини. Борг по аліментам складає 20000 грн. Протягом трьох років і десяти місяців відповідач життям сина не цікавиться, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його розвитком, не виявляє бажання спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні, не цікавиться його здоров'ям, умовами виховання та фінансовим забезпеченням. В звязку з чим, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд повідомлявся за місцем реєстрації, проте за даною адресою судову кореспонденцію не отримує, у звязку з чим, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради згідно поданого клопотання просили справу розглянути у їх відсутність, а також надали до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка перебувала в шлюбу з відповідачем з 29.09.2007р. по 16.01.2012р.. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Позивачка стверджує, що відповідач не цікавиться дочкою, її життям, розвитком і здоров'ям, не оказує матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участь у її виховуванні. На підставі викладеного, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. В останнє судове засідання не з'явилась, згідно поданої заяви просила справу розглянути у її відсутність. Представники органу опіки і піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з'явились, проте згідно наданого висновку вважали за доцільне позбавити відповідача батьківських праві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд повідомлявся за останнім місцем реєстрації, проте судову кореспонденцію не отримує, у зв'язку з чим, відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], актовий запис №216, зареєстрований 24.03.2009р. Другим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів цивільної справи вбачається, що батько малолітньої станом здоров'я і вихованням дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Вищевказаний факт підтверджується характеристикою [PERSON] №61 від 15.09.2016р. Одеського навчально-виховного комплексу № 187, з якої вбачається, що батько дитини навчанням не цікавився, не приймав участь у вихованні дитини. З листа Суворовського відділу ДВС №43081 від 13.09.2016р. вбачається, що у період з 01.02.2016р. по 31.08.2016р. відділом стягнення аліментів з [PERSON] не проводилось. Згідно висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він або вона ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, про її навчання, про підготовку до самостійного життя, а тому повинний бути позбавлений батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання, вказуючи, що 23 липня 1977 року зареєструвала з відповідачем шлюб в Гуменецькій сільській раді Кам»янець-Подільського району Хмельницької області, про зроблений актовий запис № 41. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства, виховання дітей. Фактично подружні відносини припинили 12.07.1991 року, з того часу проживають окремо. Вважає, що сім»я перестала існувати, тому шлюб необхідно розірвати. Просить строк на примирення не надавати, шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності п.3 ст.76 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 липня 1977 року сторони зареєстрували шлюб в Гуменецькій сільській раді Кам»янець-Подільського району Хмельницької області, про зроблений актовий запис № 41. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки втратила почуття поваги та любові до відповідача. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому підстав для збереження сім'ї немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно ч.3 ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу та особисту недоторканість. Спір про майно не виникає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюб. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 22 жовтня 1994р., який був зареєстрований Відділом РАГС виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 331. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], які проживають спільно з позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка стверджує, що проживання дітей між сторонами узгоджено, спору з цього приводу не існує. Крім того, позивачка стверджує, що між сторонами не існує майнового спору щодо поділу майна. Все нерухоме та цінне рухоме майно, яке було придбане в період з 1994р. є фактичною приватною власністю [PERSON]. Позивачка стверджує, що вони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. В судове засідання позивачка не зявилась, однак згідно поданої заяви позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак згідно поданої заяви, позов визнав, та просив справу розглядати у його відсутність. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням сторін, неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що між сторонами не існує майнового спору щодо поділу майна, оскільки за твердженням позивачки, все нерухоме та цінне рухоме майно, яке було придбане в період з 1994р. є фактичною приватною власністю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 26.12.2019 Чутівський районний суд Полтавської області ухвалив рішення, яким позов задоволено. При ухваленні зазначеного судового рішення суд не вирішив питання стосовно судового збору. Питання про додаткове рішення розглядається за власною ініціативою суду. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 26.12.2019 Чутівський районний суд Полтавської області ухвалив рішення, яким позов задоволено. Звертаючись з даним позовом, позивач сплатила судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у рішенні від 26.12.2019 вирішив питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при подачі позову. Питання про стягнення судового збору з відповідача судом не вирішено. Враховуючи викладене, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 12 серпня 2006р., який був зареєстрований Відділом РАЦС Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №45. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка стверджує, що фактично вони припинили подружні відносини. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім`ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Однак відповідач не бажає розірвати шлюб в органах ДРАЦСу. В судовому засідання позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім`ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім`ї, за твердженням позивачки неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв`язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 01.02.2004 року зареєструвала з відповідачем шлюб в відділі РАЦС Кам»янець-Подільського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 37. Від шлюбу народився син: [PERSON], [INFO]. Близько 3 років не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Під час спільного проживання в сім»ї виникали сварки, скандали, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних проблем. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на спільне життя. В результаті чого втратила почуття поваги та любові до відповідача. Поновлювати шлюбні відносини не має наміру, вважає, що сім»я розпалася повністю і зберегти її неможливо. Спір про майно та місце проживання дитини не виникає, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач повторно в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.02.2004 року сторони зареєстрували шлюб в відділі РАЦС Кам»янець-Подільського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 37. Від шлюбу народився син: [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних проблем. Позивач наполягає на розірванні шлюбу так як втратила почуття довіри, поваги та любові до відповідача. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому підстав для збереження сімї немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно ч.3 ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу та особисту недоторканість. Спір про майно та місце проживання дитини не виникає, дитина залишається проживати з матір»ю . У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 243.60 грн. в відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved