Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 30 січня 2015 року, близько 19 год. 30 хв., неповнолітній [PERSON], [INFO], не маючи відповідного посвідчення водія транспортного засобу, керував квадроциклом «РОLARIS 700 Twin Sportsman», чим порушив вимоги п. 2.1(а) ПДР України. На момент керування квадроциклом, неповнолітній [PERSON] перебував у стані алкогольного спяніння (висновок медичного обстеження № 007822) чим порушив також вимоги п. 2.9.(а) ПДР України. На вказаному квадроциклі неповнолітній [PERSON] рухався вулицею Лучаківського міста Тернополя від вулиці [PERSON] в бік вулиці Бережанська. На перехресті вулиць Лучаківського і Тролейбусна, неповнолітній [PERSON] порушуючи вимоги п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo», д.р.н. ВО0575ВР, який під керуванням [PERSON] рухався попереду та виконував маневр повороту ліворуч. Внаслідок даного зіткнення позивачу, як власнику автомобіля, було завдано шкоди на суму 51\~972, 08 гривень. 30 квітня 2015 року заступником начальника відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Тернопільській області винесено постанову про закриття кримінального провадження. На сьогоднішній день [PERSON]С не має коштів достатніх для відшкодування завданої ним шкоди, у зв»язку з чим, відповідальність за завдану шкоду зобов»язані нести його батьки - мати [PERSON] Просить стягнути з [PERSON] в користь позивача 51\~972,08 грн. майнової шкоди, 1\~416,96 грн. затрачених на проведення товарознавчої експертизи та визнати недійсними укладені [PERSON] та [PERSON] договори відчуження належного їм на праві власності майна після 30 січня 2015 року. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів - [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнали та суду пояснили, що вина [PERSON] у вчиненні ДТП не доведена, доказів щодо цього позивач суду не надав, а тому позовні вимоги [PERSON] передчасні, і не підлягають до задоволення. [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час судового розгляду. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження від 30.04.2015 року, винесену заступником начальника розслідування ДТП СУ УМВС України в Тернопільській області [PERSON], «…в ході розслідування встановлено, що 30 січня 2015 року, близько 19 год. 30 хв., неповнолітній [PERSON], [INFO], без відповідного посвідчення водія керував квадроциклом «РОLARIS 700 Twin Sportsman», чим порушив вимоги п. 2.1(а) ПДР України. Окрім того, на момент керування квадроциклом, неповнолітній [PERSON] перебував у стані алкогольного спяніння (висновок медичного обстеження № 007822) чим порушив також вимоги п. 2.9.(а) ПДР України. На вказаному квадроциклі неповнолітній [PERSON] рухався вулицею Лучаківського міста Тернополя від вулиці [PERSON] в бік вулиці Бережанська. На перехресті вулиць Лучаківського і Тролейбусна, неповнолітній [PERSON] порушуючи вимоги п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo», д.р.н. ВО0575ВР, який під керуванням [PERSON] рухався попереду та виконував маневр повороту ліворуч. Унаслідок даної автопригоди отримали тілесні ушкодження: водій [PERSON] у вигляді садна в ділянці лівого колінного суглобу, які згідно висновку експерта №179 відносяться до легких; неповнолітній [PERSON] у вигляді садна правої половини поперекової ділянки та на задньо-зовнішній поверхні правого ліктя, синці та садна (на тлі синців) на задньо-зовнішній поверхні нижньої третини правого стегна, зовнішній поверхні верхньої й середньої третини правої гомілки, передньо-внутрішній поверхні верхньої третини лівої гомілки з поширенням на таку саму поверхню лівого коліна та синець на передньо-внутрішній поверхні нижньої третини лівої гомілки, які згідно висновку експерта № 182, належать до легких тілесних ушкоджень…» Зазначене кримінальне провадження №12015210010000259 від 05.02.2012 року слідчим закрито на підставі п.2. ч.1 ст.284 КПК України, у зв»язку із відсутністю в діянні неповнолітнього [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. 04 червня 2015 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області постанову заступника начальника відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Тернопільській області [PERSON] від 30 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження №12015210010000259 від 30 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України скасовано. Ухвалу слідчого суді направлено до СУ УМВС України в Тернопільській області для продовження досудового розслідування. Як вбачається із інформації надісланої на запит суду від 13.07.2015 року №9/4-8196 СУ УМВС України в Тернопільській області, в даний час у кримінальному провадженні №12015210010000259 триває досудове розслідування, повторне рішення слідчим не прийнято. Частиною 1 ст.1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», доказом винності особи в ДТП є вирок суду, постанова суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності, постанова про закриття кримінального провадження. Згідно із ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що позивачем не доведено тих обставин, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 30 січня 2015 року за участю неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] сталася із вини неповнолітнього [PERSON], рішення щодо зазначеної пригоди компетентним органом не прийнято. Також, суд зазначає, що на роз»яснення суду щодо призначення та проведення судової експертизи, з метою встановлення винної особи у дорожньо-транспортній пригоді, представник позивача у судовому засіданні відмовився через відсутність у нього матеріалів ДТП. Також, позивачем не надано суду належних доказів, які підтверджували фактично понесені його витрати у зв»язку із пошкодженням належним йому транспортним засобом, внаслідок ДТП, оскільки із представленого ним письмового доказу - комерційної пропозицію №19125 від 04 березня 2013 року не вбачається, що позивач здійснював оплату пошкодженого майна. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення. За таких обставин у задоволенні позову [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участю неповнолітнього [PERSON], слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed