Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 17.08.2011р. і до досягнення сином повноліття, допустити негайне виконання рішення суду у межах одномісячного сукупного платежу аліментів, проводити індексацію аліментів відповідно до закону. В обґрунтування позову посилалась на те, що 25.09.2009 р. вона зареєструвала шлюб із [PERSON] У період подружнього життя у них [INFO] р. народився син [PERSON]. У червні 2011 р. вони з відповідачем припинили спільне проживання, а 17 серпня 2011 р. рішенням Христинівського районного суду шлюб між ними було розірвано. Після припинення сімейних відносин їх син залишився проживати з нею і перебуває на повному її утриманні, а відповідач перестав приходити до дитини, бачитись з нею, тобто відмовився від участі у його утриманні та вихованні. Вона неодноразово в телефонному режимі зверталась до відповідача з проханням підтримати дитину матеріально, але регулярної допомоги не одержувала. За період з січня 2012 р. до вересня 2013 р. зі сторони відповідача лише кілька разів надходили кошти на утримання сина. Змоги працювати вона не має, у зв'язку з одруженням та народженням дитини вона не закінчила навчання у Білоцерківському національному аграрному університеті, тому спеціальності не отримала. Син досить часто хворіє та потребує її материнського піклування, що позбавляє її змоги активно працювати та заробляти необхідні кошти, щоб повністю забезпечувати усі його та свої потреби. Жодного виду допомоги від держави вона не одержує. Натомість відповідач, маючи добре здоров'я, працює неофіційно в м. Києві, має нерегулярні, але значні доходи, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає. Тобто увесь заробіток він повністю витрачає на свої потреби, а їх син, який постійно потребує нормального харчування, одягу, увагою та матеріальним забезпеченням зі сторони батька обділений. Вважає, що встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним, зважаючи на мінливий дохід відповідача, а з огляду на його статки, стан здоров'я та відсутність інших утриманців він має можливість сплачувати аліменти на дитину на її користь у розмірі 1300 грн. щомісячно. За загальним правилом, що встановлене статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Поряд з цим законодавцем встановлено виключення із даного правила та визначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Упродовж вересня 2011 р. - грудня 2013 р. вона неодноразово зверталась з усним проханням до відповідача про сплату їй аліментів на утримання сина. Відповідач запевняв її, що буде сплачувати аліменти добровільно. На що вона йому вірила, оскільки періодично від нього надходили кошти на утримання сина, але у грудні 2013 р. він заявив їй, що більше гроші платити не буде. З урахуванням зазначеного вона вважає за можливе аліменти на утримання їхнього з відповідачем спільного сина стягувати з дня ухвалення Христинівським районним судом рішення про розірвання шлюбу, тобто з 17.08.2011 р. Частиною 2 ст. 184 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, при вирішенні справи у судове засідання не з'явилась, проте її інтереси представляла [PERSON], яка у судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Крім того, позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона неодноразово в телефонному режимі зверталася до відповідача з проханням про матеріальну допомогу на дитину, відповідач переказував трохи коштів на її банківську карточку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, а саме стягнення аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно із сплатою їх з дня подання позову до суду, при цьому пояснив, що хоче допомагати дитині, завжди йшов на поступки колишній дружині, коли та зверталась за допомогою, дитина більше знаходиться біля бабусі, а колишня дружина працює в м. Києві. При вирішенні справи відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача [PERSON] не заперечувала проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази: копію свідоцтва про народження дитини, довідку виконкому Верхняцкої селищної ради Христинівського району від 17.12.2013 р. за № 4320 про те, що дитина проживає та знаходяться на утриманні позивача, рахунки за медичні послуги та квитанції про їх сплату, висновки лікарів про стан здоров'я сина сторін, довідку Новоград - Волинського міського центру зайнятості Житомирської області від 02.04.2014 р. за № 07-575 про перебування відповідача [PERSON] на обліку, інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2009 р. до 17.08.2011 р. У період подружнього життя у них [INFO] р. народився син [PERSON]. Після припинення сімейних відносин їх син залишився проживати з позивачем [PERSON] і перебуває на повному її утриманні, а відповідач [PERSON] періодично надає матеріальну допомогу на малолітнього сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У зв'язку з цим з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути аліменти на їх дитину. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] у позовній заяві просила визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним, оскільки відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів відповідно до ч.1 ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей. Позивач [PERSON] у позовній заяві просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на дитину на її користь у розмірі 1300 грн. щомісячно, оскільки останній має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі, відповідач [PERSON] неофіційно працює у м. Києві. Відповідач [PERSON] у своєму поясненні у судовому засіданні зазначив, що має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] не надала суду доказів отримання доходів відповідачем [PERSON] у розмірі, який би забезпечував йому можливість сплати аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] у позовній заяві необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно також обґрунтовувала тим, що дитина часто хворіє, що потребує додаткових коштів. Суд вважає, що позивач [PERSON] не позбавлена можливості у подальшому звернутись до суду на підставі ст. 185 СК України з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами - хворобою дитини. Тому суд вважає за необхідне визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. В той же час позивач [PERSON] не позбавлена можливості у подальшому звернутись до суду на підставі ст. 192 СК України з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів у разі встановлення обставин зміни матеріального стану відповідача [PERSON] Позивач [PERSON] просила стягнути аліменти на дитину з відповідача [PERSON] на її користь з дня ухвалення Христинівським районним судом рішення про розірвання шлюбу сторін, тобто з 17.08.2011 р. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а згідно з ч.2 цієї статті аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Суд вважає, що позивач [PERSON] не подала суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Наданий позивачем [PERSON] витяг про рух коштів за платіжною карткою за період з 01.09.2011 р. до 17.12.2013 р. не може вважатись належним та допустимим доказом, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування, витяг стосується платіжної картки [PERSON], крім того, витяг не засвідчений належним чином. Тому суд не бере його до уваги при вирішенні справи. З урахуванням зазначеного суд вважає за необхідне аліменти на дитину стягнути за загальним правилом, яке міститься у ч.1 ст. 191 СК України, тобто від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] у позовній заяві також просила проводити індексацію аліментів відповідно до закону. Суд вважає, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст. 184 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Вказана вимога закону стосується майбутнього часу, тобто часу після винесення судом рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вона повинна виконуватись відповідачем та контролюватись державним виконавцем без зазначення про це у відповідному рішенні суду. Крім того, позивачем [PERSON] не надані суду докази порушення її права у вказаному питанні. З відповідача [PERSON] на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України в дохід держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial